ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Черкаси справа № 925/827/20 Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Романенко Л.В., у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду розглянув справу за позовом Заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі

Черкаської міської ради, вул. Байди Вишневецького, 36, м. Черкаси, та

Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, вул. Гоголя, 251, м. Черкаси,

до відповідачів:

1) Черкаська міська гімназія №9 ім. О.М. Луценка Черкаської міської ради, вул. Ільєнка, 52, м. Черкаси;

2) Фізичної особи-підприємця Лозового Віталія Івановича, АДРЕСА_1 ,

про визнання недійсним договору про закупівлю,

за участю повноважних представників сторін:

прокурора: Коломієць І.П. - прокурор відділу - за посадою,

Вітер Л.В. - прокурор відділу - за посадою;

позивачів (МР): не з`явився;

відповідачів (гімназія): Бобер Д.О. - за ордером;

решта: участі не брали.

Заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури звернувся в господарський суд Черкаської області в інтересах держави в особі Черкаської міської ради та Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради з позовом до Черкаська міська гімназія №9 ім. О.М. Луценка та до фізичної особи-підприємця Лозового В.І. про визнання недійсним договору про закупівлю, в якому просить суд:

визнати недійсним договір №1 від 20.06.2019, укладений між Черкаською гімназією №9 ім. О.М. Луценка Черкаської міської ради з ФОП Лозовий В.І. про закупівлю парт шкільних та стільців шкільних,

та відшкодувати судові витрати.

Короткий опис руху справи:

26.06.2020 прокурор звернувся з позовом в господарський суд Черкаської області. Провадження у справі відкрито 01.07.2020, підготовче засідання призначено на 12:00 год. 04.08.2020.

Проведення підготовчого засідання відкладено на 14:30 год. 01.09.2020.

Проведення підготовчого засідання відкладено на 14:30 год. 16.10.2020.

Проведення підготовчого засідання відкладено на 09:00 год. 09.11.2020. Підготовче провадження 09.11.2020 було закрито і справу призначено в судовий розгляд по суті на 09:00 год. 08.12.2020.

08.12.2020 в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до приписів ст. 240 ГПК України.

В судовому засіданні:

Прокурор вимоги підтримав. Прокурор пояснив, що мета позову - приведення відносин закупівель за бюджетні кошти для потреб дітей у відповідність до вимог закону про державні закупівлі.

Позивач (міська рада) повідомив, що за захистом порушеного права до прокуратури не звертався, порушень в проведених відповідачами 1 та 2 закупівлях не вбачає. Позовні вимоги міська рада не підтримала (а.с. 71). Міська рада не є стороною спірного договору.

Позивач (Департамент освіти) свого представника в засідання суду не направив. Департамент не підтримав позовні вимоги (а.с. 74).

Відповідач1 вимоги заперечив повністю та вказав, що прокурором невірно визначені поняття «предмет договору» та «предмет закупівель». Гімназія провела закупівлю предметів для власного користування в ході навчального процесу. Коди закупівель визначені відповідно до вимог класифікатора. Вартість закупівель не перевищила межу для необхідності проведення тендерних закупівель. Гімназія відзвітувала на публічному інтернет-ресурсі про проведені закупівлі. Майно використовується за призначенням в учбових класах. Подано письмовий відзив на позов (а.с. 89-95).

Ухвала суду від 16.10.2020 про проведення підготовчого засідання направлялась відповідачам на їх юридичні та електронні адреси. Відповідач2 відзиву на позов не надав, вимоги не заперечив.

Інших доказів не подано.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

Прокуратурою за результатами вивчення стану законності у сфері публічних закупівель товарів, робіт, послуг для потреб дітей було виявлено закупівлю через електронну систему публічних закупівель відповідно до інформації, опублікованої Черкаською гімназією №9 ім. О.М. Луценка Черкаської міської ради 21.06.2019 в електронній системі публічних закупівель «Прозорро» за №UА-2019-06-21-002315-а та №UА-2019-06-21-002225-а - 2 звіти про укладені з ФОП Лозовим В.І. 20.06.2019 договори купівлі-продажу парт та стільців шкільних, а саме:

1. звіт про укладений договір за №UА-2019-06-21-002315-а щодо закупівлі 67 парт шкільних (код за ДК 021:2015:39120000-9 - Столи, серванти, письмові столи та книжкові шафи) для потреб навчального закладу - на суму 197 985 грн;

2. звіт про укладений договір за №UА-2019-06-21-002225-а щодо закупівлі 67 стільців шкільних (код за ДК 021:2015:39110000-6 - Сидіння, стільці та супутні вироби і частини до них) для потреб навчального закладу - на суму 60 635 грн.

Вивченням наданих Черкаською гімназією №9 ім. О.М. Луценка документів встановлено, що згідно вищевказаних звітів про укладені договори про закупівлю між навчальним закладом та ФОП Лозовий В.І. укладено один договір купівлі-продажу парт шкільних та стільців шкільних за №1 від 20.06.2019 на загальну суму 258 620 грн, згідно якого здійснено закупівлю 67 парт шкільних Cubby Lupin Purple та 67 стільців шкільних Cubby Lupin Purple.

Прокурор вважає, що за вказаним договором здійснено закупівлю шкільних меблів без застосування визначених ЗУ «Про публічні закупівлі» процедур закупівлі на загальну суму 258 620 грн, чим порушено ч. 7 ст. 2 вказаного Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про публічні закупівлі» закупівля може здійснюватися шляхом застосування однієї з таких процедур:

відкриті торги;

конкурентний діалог;

переговорна процедура закупівлі.

Прокурор вказує, що положення ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про публічні закупівлі» застосовується до всіх замовників та закупівель товарів, робіт і послуг, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень.

Частиною 2 статті 2 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що умови, порядок та процедури закупівель товарів, робіт і послуг можуть установлюватися або змінюватися виключно цим Законом, крім випадків, передбачених останнім. Зміна положень Закону може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до нього.

Відповідно до ч. 7 ст. 2 ЗУ «Про публічні закупівлі» забороняється укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом. Прокурор підкреслює, що Замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів або застосування цього Закону. Натомість Замовником за результатами двох процедур закупівлі товарів укладено один договір.

Крім цього, ч. 3 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» заборонено укладання договорів, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель відповідно до цього Закону, тобто укладенню договору купівлі-продажу товарів на суму більше 200 тис. грн. повинна передувати процедура закупівель.

Прокурор зазначає, що на підставі ст. 3 ЗУ «Про публічні закупівлі» закупівлі здійснюються за принципами:

- добросовісної конкуренції серед учасників, максимальної економії та ефективності;

- відкритості та прозорості на всіх стадіях закупівель;

- не дискримінації учасників;

- об`єктивної та неупередженої оцінки тендерних пропозицій;

- запобігання корупційним діям і зловживанням.

Відповідно до пункту 1.4. Статуту Черкаської гімназії №9 ім. О.М. Луценка Черкаської міської ради, затвердженого наказом Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради від 08.12.2016 №675, школа є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунок у відповідному органі Державного казначейства України, печатку, штамп, ідентифікаційний номер.

Засновником (Власником) школи є Черкаська міська рада. Орган управління - Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради. Прокурор вважає Черкаську гімназію №9 ім. О.М. Луценка Черкаської міської ради Замовником в розумінні ЗУ «Про публічні закупівлі». Відповідно до п. 32 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про публічні закупівлі» товари - продукція, об`єкти будь-якого виду та призначення, у тому числі сировина, вироби, устаткування, технології, предмети у твердому рідкому і газоподібному стані, а також послуги, пов`язані з постачанням таких товарів, якщо вартість таких послуг не перевищує вартості самих товарів.

Пунктом 18 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про публічні закупівлі» визначено, що предмет закупівлі - товари, роботи чи послуги, які закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі, на які учасникам дозволяється подавати пропозиції конкурсних торгів (кваліфікаційні, цінові пропозиції) або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі).

З аналізу вказаних норм прокурор вбачає, що предметом закупівлі може бути один товар, або різні товари, що закуповуються в межах однієї процедури закупівлі і вартість закупівлі товарів перевищує 200 тис. грн.

Прокурор звертає увагу, що відповідно до абз. 2 п. 1 Порядку визначення предмету закупівлі, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №454 від 17.03.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.03.2016 за №448/28578 (зі змінами) (далі - Порядок визначення предмету закупівлі) предмет закупівлі товарів і послуг визначається замовником згідно з пунктами 17 і 32 частини першої статті 1 Закону та на основі національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник», затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 23.12.2015 №1749, за показником четвертої цифри основного словника із зазначенням в дужках конкретної назви товару чи послуги.

Так, національний класифікатор України «Єдиний закупівельний словник» (ЄЗС) призначений для стандартизації опису в договорах (контрактах) предмета державних закупівель, забезпечування більшої прозорості процедур закупівель товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти, створювання ефективного конкурентного середовища у сфері державних закупівель, а також підтримування участі вітчизняних суб`єктів господарювання у торгах за межами України.

Основний словник базується на системі кодів, що мають ієрархічну структуру і складаються з дев`яти цифр; групи цифр, у свою чергу, відповідають найменуванню, що описує товари, роботи і послуги, які становлять предмет контракту.

Відповідно до визначення предмету закупівлі, що міститься в п. 18 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі» предметом закупівлі в межах однієї процедури можуть бути і різні товари.

Законодавцем в абз. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про публічні закупівлі» чітко встановлено, що саме вартість закупівлі товару або товарів, а не вартість товару є головним критерієм для визначення, чи застосовується положення Закону України «Про публічні закупівлі» до закупівлі, що проводить замовник, чи ні.

З урахуванням даних Національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник», у специфікації до Договору вказано окремі товари на закупівлю за показником 4 знаку по коду ДК 021:2015:39110000-6 - «Сидіння, стільці та супутні вироби і частини до них» (стілець шкільний Cubby Lupіn Рurple) на суму 60 635 грн та по коду ДК 021:2015:39120000-9 - «Столи, серванти, письмові столи та книжкові шафи» (парта шкільна Cubby Lupin Purple) на суму 197 985 грн, а всього на суму 258 620 грн.

Прокурор вважає, що відповідно до специфікації оспорюваного договору Черкаською гімназією №9 ім. О.М. Луценка Черкаської міської ради фактично закуплено шкільні меблі (парти шкільні одномісні та стільці шкільні в однаковій кількості - 67 шт.) в одного постачальника, а тому відповідно до положень Порядку визначення предмету закупівлі їх слід класифікувати по коду ДК 021:2015: 39160000-6 - «Шкільні меблі».

Прокурор вважає, що у вказаному договорі купівлі-продажу №1 від 20.06.2019 предмет закупівлі умисно розділено на 2 окремі предмети з різних категорій, неправильно визначено їх за 4 знаком Національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» та, відповідно, здійснено 2 окремі оголошення про укладений договір за допороговою процедурою в системі «Рrоzоrrо» щодо одного і того ж договору.

Відтак, оголошена вартість предмета закупівлі в межах єдиної категорії товарів з урахуванням загальної суми всіх товарів дорівнює 258 620 грн., що є перевищенням допустимої межі для проведення їх закупівлі без процедур, передбачених ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про публічні закупівлі».

Прокурор вважає, що Черкаська гімназія №9 ім. О.М. Луценка Черкаської міської ради, як замовник закупівлі шкільних меблів за спірним договором на загальну суму, що перевищує 200 тис. грн, під час здійснення такої закупівлі, зобов`язана була дотримуватись принципів закупівлі, визначених ЗУ «Про публічні закупівлі», але сторони з метою уникнення процедури відкритих торгів та застосування положень ЗУ «Про публічні закупівлі» в порушення вимог ч. 7 ст. 2 вказаного Закону здійснили поділ предмету закупівлі (шкільних меблів) в межах єдиної категорії на окремі частини.

Позивачі не вбачають підстав для звернення з позовом в суд до відповідачів. Позивачі не вбачають порушення свого права та не звертались до прокурора за захистом.

Прокурор у спірних відносинах не є позивачем та не може перебирати на себе таких повноважень. Суд також враховує, що прокурор не є стороною спірного договору №1, не може самостійно визначати коди класифікацій товару та коди закупівель товару та не може втручатись в господарську та освітню діяльність самостійної юридичної особи - навчального закладу комунальної власності.

Оцінюючи пояснення учасників та докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до приписів ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Прокурор звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом в інтересах Черкаської міської ради та Департаменту освіти Черкаської міської ради про визнання недійним договору №1 від 20.06.2019, що був укладений між Черкаською гімназією № 9 ім. О.М. Луценка Черкаської міської ради з ФОП Лозовий В.І. про закупівлю парт шкільних та стільців шкільних.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

За приписами ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 14 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Суд погоджується з доводами учасників, що їх дії були направлені на настання певних юридичних наслідків, що охоплюється положеннями ст.ст. 4, 11 Цивільного кодексу України.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як встановлено судом та підтверджується зібраними у справі доказами, за своєю правовою природою договір №1 від 20.06.2019, укладений відповідачами - є договором купівлі-продажу та регулюється положеннями ст.ст. 655, 712 Глави 54 ЦК України, якою встановлено, що одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати гроші, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Прокурор заявляє про порушення відповідачами процедури укладання договору, порушення вимог законодавства про тендерні закупівлі, перевищення суми договору без проведення тендеру, розділення предмету закупівлі для уникнення проведення тендеру тощо.

Позивач Черкаська міська рада та позивач Департамент освіти вимоги прокурора не підтримали (а.с. 71, 74). Не заявили про порушення своїх прав відповідачами при проведенні закупівель парт та стільців ортопедичних для організації навчального процесу в гімназії.

Міська рада вказує на обставини, що гімназія №9 є самостійною юридичною особою і самостійно розпоряджається своїми коштами в межах кошторису.

Відповідачами був укладений договір на придбання парт ортопедичних та стільців ортопедичних - всього 64 комплекти «парта/стілець» Cubby Lupin Purple.

Підстави визнання недійними договорів, угод, правочинів законодавцем визначені в приписах ст.ст. 203, 215 ЦК України:

Ст. 203 ЦК України - Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину:

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Ст. 215 ЦК України - Недійсність правочину.

1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

2. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

3. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Суд враховує, що вказані законодавцем в ЦК України підстави - розширеному тлумаченню не підлягають.

Прокурор заявив про неможливість розділення предмету закупівлі та ймовірне зниження ціни закупівлі при проведенні тендеру.

Відповідач1 (гімназія) вказує на можливість окремого та самостійного використання парт та стільців ортопедичних. Це не було обов`язковою умовою договору.

Офіційний постачальник меблів шкільних ПП «Ансвер Групп Україна» не підтвердив неможливість окремого придбання та окремого використання парт шкільних та стільців шкільних Cubby Lupin Purple (а.с. 119-122).

Суд враховує, що твердження прокурор ґрунтуються лише на припущеннях про неможливість розділення предмету закупівлі. Ні виробник шкільного приладдя, ні офіційний постачальник меблів, ні продавець не заявляють про неможливість окремого придбання товару - «парта» і товару - «стілець» та їх окремого використання. Суд також враховує втручання прокурора в організацію навчального процесу і його забезпечення малолітніх осіб з особливими потребами в ортопедичних меблях в навчальних класах комунального навчального закладу.

Прокурор не вказав, в який спосіб має бути організований навчальний процес в класі при визнанні недійсним договору про закупівлю парт та стільців та застосуванні його наслідків.

Прокурор не надав доказів існування тендерних пропозицій з подібним кодом закупівель та з нижчою ціною.

Суд враховує, що відповідач1 (гімназія) в даному випадку виступає як самостійний суб`єкт господарювання в процедурі забезпечення навчального процесу і прокурор не вправі втручатись в організацію та забезпечення навчального процесу, оскільки це не властиво функціям прокуратури та протирічить нормам ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру».

Суд оцінює критично подані прокурором документи та зазначені ним підстави позову, оскільки умови договору є виконаними, волевиявлення сторін були направлені на настання певних юридичних наслідків, відповідачі 1 та 2 розуміли ризики господарської діяльності і ймовірні обмеження своїх повноважень.

Суд також критично оцінює доводи прокурора про укладення єдиного договору №1 на два предмети закупівель, оскільки сторони самостійно визначають форму та вид договору (приписи ст.ст. 638-639 ЦК України). Законодавець визначає право сторін договору викласти умови договору у формі єдиного документу. Суд в даному випадку враховує презумпцію правомірності правочину - приписи ст. 204 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п. 4 ст. 11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили - з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення «Агрокомплекс проти України» nо.23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення «Серявін проти України» nо. 4909/04 від 10.02.2010, рішення «Трофімчук проти України» nо. 4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обгрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія А, №303-А, п. 29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення «Желтяков проти України» nо. 4994/04 від 09.09.2011).

У пункті 70 рішення від 18 січня 2001 року у справі «Чепмен проти Сполученого Королівства» («Chapman vs. the United Kingdom»), заява №27238/95, Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що в інтересах правової визначеності, передбачуваності та рівності перед законом суд не повинен відступати від попередніх рішень за відсутності належної для цього підстави.

У пункті 49 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів про якість судових рішень зазначається, що судді повинні послідовно застосовувати закон. Однак, коли суд вирішує відійти від попередньої практики, на це слід чітко вказувати в рішенні.

Суд вважає, що Прокурором не доведено порушення права позивачів 1 та 2 з викладених ним підстав - з боку відповідачів 1 та 2.

У суду відсутні правові підстави для задоволення позову, тому в задоволенні позову належить відмовити повністю з мотивів безпідставності, недоведеності та необґрунтованості вимог.

За таких умов судові витрати в розмірі судового збору відповідно до приписів ст. 129 ГПК України належить покласти на прокурора та не стягувати.

Керуючись , 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури, м. Черкаси, вул. Б.Хмельницького, 60, , в інтересах держави в особі

Черкаської міської ради, вул. Байди Вишневецького, 36, м. Черкаси, ,

та Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, вул. Гоголя, 251, м. Черкаси, ,

до відповідачів:

1) Черкаська міська гімназія №9 ім. О.М. Луценка Черкаської міської ради, вул. Ільєнка, 52, м. Черкаси, ,

2) Фізичної особи-підприємця Лозового Віталія Івановича, АДРЕСА_1 , ід. код НОМЕР_1 ,

про визнання недійсним договору про закупівлю №1 від 20.06.2019

- відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення чи через господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 23.12.2020

Суддя Скиба Г.М.