ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.05.2020 Справа №905/451/21 Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши матеріали

за позовом Маріупольського комунального підприємства зеленого будівництва (вул.Зелінського 87, Маріуполь, Донецька область, 87548, )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец-Контакт» (вул.Центральна,59, Слов`янськ, Донецька область, 84122, )

про стягнення штрафних санкцій у розмірі 13897,90 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Предмет та підстави позову

На розгляд Господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Маріупольського комунального підприємства зеленого будівництва до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец-Контакт" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 13897,90 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідачем не виконані зобов`язання з поставки товару у строки передбачені договором №404 від 27.10.2020, що стало підставою для нарахування штрафних санкцій на підставі п. 8.2 договору. Сума штрафу позивачем розрахована наступним чином: 803351,76 грн (вартість непоставленого товару)*10%=80335,18 грн. Цю суму позивач утримав в односторонньому порядку на підставі п. 4.8 договору, оскільки позивач мав зобов`язання перед відповідачем щодо оплати вартості отриманого товару на суму 66437,28 грн, то позивач просить стягнути з відповідача різницю між неустойкою та сумою грошових зобов`язань, такий порядок передбачений п. 4.8 договору.

Заперечення учасників процесу

Відповідач у поданому до суду відзиві на позов заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідач, посилаючись на пункти 7, 8 специфікації договору зазначає, що зобов`язання з поставки товару у відповідача виникають з дати отримання від позивача заявки на поставку. Позивач не надсилав на поштову адресу відповідача жодної заявки на поставку товару, тому відповідач не порушував строки поставки та відповідно відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій за порушення строків поставки товару. Окрім того, відповідач не погоджується з доводами позивача щодо нездійснення поставки на суму 803351,76 грн, оскільки відповідач виконав зобов`язання з поставки товару у повному обсязі, на підтвердження чого надає податкові накладні. Також, позивач посилається на відсутність з боку позивача вимоги про нараховані штрафні санкції, що унеможливлює стягнення їх у судовому порядку, оскільки сторонами передбачений інший порядок в договорі.

Відповідь на відзив

Позивач не погоджується з доводами відповідача та вказує на те, що податкової накладної на суму поставки 66437,28 грн він не отримав, у зв`язку з чим не відобразив у своєму податковому обліку суму ПДВ від такої операції. Товар на суму 803351,76 грн позивач взагалі не отримував. Також позивач пояснює, що заявка на поставку товару була направлена відповідачу на електронну пошту, оскільки між сторонами передбачений такий спосіб обміну документами умовами договору.

Хід розгляду справи та процесуальні дії

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 22.03.2021 позовну заяву №64.6-14748-64.1 від 09.03.2021 (вх. №4985/21 від 15.03.2021) прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Частиною 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин та перевірка їх доказами

Між Маріупольським комунальним підприємством зеленого будівництва (позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спец-Контакт" (відповідач, постачальник) укладений договір про закупівлю № 404 від 27 жовтня 2020 року (далі - договір), згідно з пунктами 1.1.-1.2. якого постачальник зобов`язується у 2020 році поставити замовнику товар, зазначений в специфікації (додаток №1 до договору), а замовник - прийняти та оплатити такий товар на умовах, передбачених цим договором. Предмет закупівлі - код СРV за ДК 021:200-9 Спеціальний робочий одяг: Виробничий одяг з логотипом підприємства в асортименті - 3 376 одиниць.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 08.12.2020 пунктом 3.1 договору передбачено, що ціна (сума) даного договору становить 869 789,04 грн. (вісімсот шістдесят дев`ять тисяч сімсот вісімдесят дев`ять гривень 04 коп.), у т.ч. ПДВ 144 964,84 грн. кошти міського бюджету - 300 690, 48 грн з ПДВ, кошти підприємства - 300 690, 48 грн з ПДВ.

Оплата здійснюється шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний в реквізитах договору Розрахунок за поставлений товар здійснюється не пізніше 10 робочих днів з фактичної дати поставки товару постачальником на підставі видаткової накладної на товар (п. 4.2. - 4.3. договору).

Згідно з п. 5.1, п. 5.3, 5.9 договору строк поставки товару, місце та умови поставки товару вказуються у специфікації; при передачі товару постачальник зобов`язаний надати оригінали наступних документів: рахунок-фактуру; видаткову накладну; товаро-транспортну накладну; оригінал або особисто затверджені копії сертифікату якості на товар; інші документи, що вказані в специфікації; датою поставки товару вважається дата фактичної передачі товару представнику замовника з урахуванням приймання товару за якістю та кількістю на надання постачальником необхідних документів.

У разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товару постачальник сплачує замовнику штрафні санкції, які застосовуються у таких розмірах, зокрема, за недопоставку товару без поважних причин стягується штраф у розмірі десяти відсотків вартості недопоставленого товару (п. 8.2. договору).

Згідно з п. 4.8. договору неустойка, що підлягає сплаті постачальником, а також понесені Замовником витрати і збитки, що підлягають відшкодуванню постачальником, розраховані в порядку, визначеному цим договором та чинним законодавством, можуть бути утримані замовником в односторонньому безумовному порядку (в тому числі після закінчення терміну дії цього договору) з суми, що підлягає оплаті постачальнику, шляхом відправки постачальнику відповідного повідомлення із зазначенням суми неустойки, розрахунку витрат і збитків. У разі, якщо сума неустойки, витрат і збитків, що підлягають утриманню, перевищить суму, що підлягає оплаті постачальнику, частина оперативно-господарської санкції, яка перевищує суму, що підлягає оплаті постачальнику, перераховується постачальником на розрахунковий рахунок замовника не пізніше трьох банківських днів з дня отримання постачальником повідомлення щодо стягнення неустойки. Утримання неустойки, витрат і збитків не тягне за собою зміну ціни товару. В результаті перерахування замовником грошових коштів в сумі, що підлягає оплаті постачальнику після утримання неустойки, витрат і збитків, зазначених у повідомленні, вважаються виконаними в повному обсязі зобов`язання замовника по перерахуванню грошових коштів в сумі, що підлягала сплаті постачальнику до утримання неустойки, витрат і збитків, а також зобов`язання постачальника по сплаті замовнику неустойки, витрат і збитків, зазначених у повідомленні.

Договір набирає чинності з дня підписання його сторонами та скріплення печатками сторін (у разі використання) пі діє до 31 грудня 2020року, а в частині виконання грошових гарантійних зобов`язань сторін до їх повного виконання (п. 11.1. договору).

Договір укладено українською мовою у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення яке мало місце під час дії цього договору. У разі зміни свого найменування, організаційно-правової форми, статусу платника податків, юридичної або фактичної адреси, банківських або інших реквізитів сторона повинна повідомити іншу сторону в письмовій формі (в тому числі з використанням засобів факсимільного зв`язку) протягом п`яти днів з моменту настання відповідних змін.) (пункти 13.1., 13.2. та 13.8. договору).

Згідно з п. 13.13 договору усе листування, пересилка документів, повідомлень, заяв і претензій, пов`язаних з виконання умов цього договору повинно спрямовуватися сторонами безпосередньо на адреси один одного, викладені в цьому договорі, відповідно до термінів, в порядку, встановлених чинним законодавством України і цим договором.

Невід`ємною частиною даного договору є: "Специфікація" (додаток № 1), технічні вимоги (додаток № 2) (п. 14.1. договору).

27.10.2020 між позивачем та відповідачем підписана специфікація №1 до договору, в якій погоджена номенклатура товару, розмір, ріст, кількість, вартість.

Пунктами 4, 7 специфікації (додаток №1 до договору) передбачено, що строк поставки: до 18 грудня 2020 року. Поставка здійснюється за адресою: Україна, 87500, Донецька область, м.Маріуполь, Запорізьке шосе, 3, на основний склад замовника на підставі заявки Замовника, згідно INCOTERMS-2010-DDР за рахунок постачальника; датою поставки вважається дата прийому товару з відміткою в акті приймання-передачі (видатковій накладній); термін поставки: протягом 30 робочих днів з дати надання письмової заявки замовником.

Відповідно до специфікації №1 від 27.10.2020 до договору №404 від 27.10.2020 сторони узгодили поставку товару на загальну суму 724 824,20 грн без ПДВ. Всього по специфікації поставляється товар на загальну суму 869 789,04 грн.

Також, сторонами погоджені технічні вимоги до кожного виду товару, вказаного у специфікації.

Судом встановлено, що договір, специфікація та технічні вимоги підписані сторонами та скріплені печатками.

На підтвердження виконання договору № 404, позивачем до матеріалів справи надані наступні документи: копія заявки на постачання №119 від 24.11.2020 з вказівкою про строк поставки: до 18.12.2020; копія "скріншоту" електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 роздрукованого на папері, з якої вбачається, що на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2 надісланий файл під назвою: заявка №119 від 24.11.2020; копія видаткової накладної №921 від 15.12.2020, з якої вбачається, що відповідач передав, а позивач прийняв товар на загальну суму 66437,28 грн на виконання договору №404.

Відповідачем, на підтвердження виконання договору №404 надані наступні документи: копію податкової накладної від 28.12.2020 №108, в якій зазначено, що постачальником є відповідач, а покупцем є позивач, загальна сума коштів, що підлягають сплаті, з урахуванням ПДВ складає 7805,52 грн, сума ПДВ 1300,92 грн, на вказаній копії міститься зеленим кольором відомості наступного змісту: зареєстровано в ЄРПН та документ прийнято контрагентом; копію податкової накладної №109 від 30.12.2020 в якій зазначено, що постачальником є відповідач, а покупцем є позивач, загальна сума коштів, що підлягають сплаті, з урахуванням ПДВ складає 86095,32 грн, сума ПДВ 14349,22 грн разом з квитанцією про прийняття податкової накладної №109, документ доставлений 15.01.2021; копію податкової накладної №110 від 30.12.2020 в якій зазначено, що постачальником є відповідач, а покупцем є позивач, загальна сума коштів, що підлягають сплаті, з урахуванням ПДВ складає 112645,22 грн, сума ПДВ 20440,87 грн разом з квитанцією про прийняття податкової накладної №110, документ доставлений 16.01.2021.

Позивач звернувся до відповідача з претензією №64.6-75741-64.1 від 31.12.2020 з вимогами про сплату штрафу у розмірі 13 897,90 грн, оскільки на підставі пунктів 4.8. та 4.2. договору позивач з коштів, що підлягають оплаті постачальнику за поставлений товар, утримуює в односторонньому безумовному порядку у рахунок штрафних санкцій кошти у сумі 66 437,28грн. Решту суми штрафу - 13 897,90 грн, постачальник повинен сплатити на розрахунковий рахунок замовника. Претензія надіслана на електронну та поштову адресу відповідача, що підтверджується описом вкладення, накладною 924 та фіскальним чеком від 14.01.2021. Будь-якої відповіді від відповідача на претензію за №64.6-75741-64.1від 31.12.2020 до матеріалів справи додано не було. Позивач у позовній заяві зазначає, що відповіді на вимогу він не отримував, штрафні санкції за недопоставку товару у розмірі 13 897, 90 грн відповідачем не сплачено.

До матеріалів справи доказів сплати штрафних санкцій за недопоставку товару за договором №404 від 27.10.2020 року відповідач не надав.

Відповідач не погоджується з доводами позивача щодо непоставки товару на виконання договору та щодо порушення строків поставки, оскільки від позивача відповідач не отримував письмової заявки на поставку товару.

За таких обставин, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми неустойки.

Оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду

Оцінивши зміст правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачем на підставі договору, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини поставки, які регулюються нормами ст. 712 Цивільного кодексу України та ст.ст. 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (ст.ст. 655-697 Цивільного кодексу України).

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 664 Цивільного кодексу України визначено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутність таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається зі змісту договору №404, сторони погодили, що строк поставки вказується у специфікації. Разом з цим, у специфікації до договору сторони погодили як строк так і термін поставки, які відрізняються один від одного. Так, п. 4 Специфікації сторони погодили строк поставки: до 18 грудня 2020 року, а у п. 8 цієї ж Специфікації, сторони погодили термін поставки: протягом 30 робочих днів з дати надання письмової заявки замовником.

Статтями 251-254 Цивільного кодексу України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Позивач вважає, що відповідач повинен був поставити товар до закінчення строку дії договору до 31.12.2020. Відповідач вважає, що строк поставки залежить від звернення позивача із заявкою на поставку і після отримання заявки відповідач повинен виконати зобов`язання протягом 30 робочих днів.

Як встановлено судом вище, позивач вказує на те, що заявку на поставку товару, він надіслав на електронну адресу відповідача 24.11.2020. Проте, відповідач заперечує проти отримання Заявки та вказує на те, що між сторонами погоджений спосіб обміну документами шляхом направлення на адреси один одного, які зазначені в договорі №404 (п. 13.13).

Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження надсилання на адресу відповідача Заявки, суд виходить з того, що сторонами у самій специфікації не погоджені умови щодо порядку надсилання Заявки, єдина умова погоджена сторонами це умова про письмову форму такої Заявки. Разом з цим, п.13.13 договору містить положення про те, що усе листування повинно спрямовуватись на адреси сторін, зазначені у договорі. Зі змісту договору №404 не вбачається погодження між сторонами електронної адреси відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідач заперечує проти отримання заявки, заперечує проти такого способу надсилання заявки як надіслання на електронну адресу, а позивач не надає докази надіслання заявки на адресу відповідача зазначену у договорі, то суд не приймає в якості належного та допустимого доказу надсилання відповідачу Заявки, копію "скріншоту" електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 роздрукованого на папері.

Отже, матеріали справи свідчать про відсутність доказів надання позивачем відповідачу письмової Заявки.

Проте, як судом зазначено вище, сторони погодили не тільки термін поставки а й строк, а саме до 18.12.2020. Проаналізувавши умови договору щодо строку поставки, суд встановив, що строк до 18.12.2020, є строком до якого відповідач повинен виконати зобов`язання з поставки товару, а у разі наявності Заявки на поставку, відповідач повинен був здійснити поставку протягом 30 робочих днів з дати надання такої заявки.

За таких обставин, судом встановлено, що відповідач, відповідно до умов договору, повинен був здійснити поставку товарів у будь-якому випадку до 18.12.2020 не залежно від наявності або відсутності Заявки. У зв`язку з цим, доводи відповідача про непорушення строків поставки останнім, судом повністю відхиляються.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем складена тільки одна видаткова накладна №921 від 15.12.2020 на суму 66437,28 грн.

Судом не приймаються в якості належних та допустимих доказів на підтвердження приймання-передачі товару податкові накладні, надані відповідачем, оскільки податкові накладні є документами податкової звітності і повинні бути складені у день виникнення податкових зобов`язань на кожне постачання товарів (ст. 201 Податкового Кодексу України), а не первинними документами, які свідчать про прийом позивачем та передачу відповідачем товару.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується виконання відповідачем зобов`язань з поставки товару на суму 66437,28 грн. Разом з тим, сторонами погоджена поставка на загальну суму 869789,044 грн. Отже, відповідачем не виконано зобов`язання з поставки на суму 803351,76 грн.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобов`язань є належною підставою у розумінні ст.218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Як встановлено ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання;

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як вже зазначалось судом, відповідно до п. 8.2 договору за недопоставку товару без поважних причин стягується штраф у розмірі 10% від недопоставленого товару.

Позивачем доведено та матеріалами справи підтверджено, що зобов`язання за договором №404 відповідачем виконано частково, непоставлено товар на суму 803351,76 грн, у зв`язку із чим позивач нараховує штраф 80335,18 грн., розрахунок якого судом визнаний правильним.

З огляду на те, що відповідач не виконав зобов`язання з поставки товару у повному обсязі, вимоги позивача про стягнення штрафу є правомірними.

Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача тільки суму штрафу у розмірі 13897,90 грн, оскільки від суми нарахованого штрафу віднімає розмір своїх зобов`язань з оплати товару.

Відповідно до ст. 129 Конституції України та ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Розподіл судових витрат

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 210, 232, 233, 236, 237, 238, 240, Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец-Контакт» (вул.Центральна,59, Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) на користь Маріупольського комунального підприємства зеленого будівництва (вул.Зелінського 87, Маріуполь, Донецька область, 87548, ) кошти у розмірі 13 897 (тринадцять тисяч вісімсот дев`яносто сім) грн 90 коп та судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

4. Рішення набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

5. Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до суду апеляційної інстанції у порядку та строки передбаченими ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 27.05.2021.

Суддя Діна Миколаївна Огороднік

(Д.М. Огороднік)