УХВАЛА

30 грудня 2020 року

м. Київ

Справа № 921/550/18

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Зуєв В.А.

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз"

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.10.2020

та рішення Господарського суду Тернопільської області від 15.05.2019

за позовом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт"

до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз"

про визнання протиправними та скасування рішень комісії ПрАТ "Тернопільгаз",

ВСТАНОВИВ:

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.10.2020 (повний текст складено 02.11.2020) та рішення Господарського суду Тернопільської області від 15.05.2019 у справі № 921/550/18, подана 20.11.2020 безпосередньо до суду касаційної інстанції засобами поштового зв`язку.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, Суд вирішив залишити зазначену скаргу без руху, виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 290 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження.

За змістом частин першої та третьої статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до частини четвертої статті 56 Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 18.12.2019 N 390-IX) держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

При цьому згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України (у редакції Закону України від 02.06.2016 № 1401-VІІІ) представництво відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 та статті 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01.01.2017. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Частина перша статті 58 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

В порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

За змістом статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно з частиною першою статті 26 цього Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Касаційну скаргу від імені Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" підписано представником Луківим Р.М., як начальником юридичного відділу (в порядку самопредставництва) та зазначено, що документи, які підтверджують повноваження представника наявні в матеріалах справи.

При цьому оскільки касаційну скаргу подано безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, у колегії суддів відсутня можливість перевірити наявність у матеріалах справи документів, які б посвідчували повноваження представника на подання зазначеної скарги.

З огляду на положення частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Таким чином, для усунення недоліків касаційної скарги Приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" необхідно надати Суду належні докази на підтвердження наявності у представника повноважень діяти від імені скаржника, згідно зі статтею 56 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.10.2020 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 15.05.2019 у справі № 921/550/18 залишити без руху до 29.01.2021, при цьому строк усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Зуєв