ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2020 справа № 914/1499/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судового засідання Полянського А.П.

розглянувши у порядку загального провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Файненс Компані", м.Київ,

до відповідача1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Лізинговий дім", м.Київ,

до відповідача 2: Приватного підприємства "Два "Я"-Універсал", м.Київ,

до відповідача 3: Приватного підприємства "Креатех-Захід", м.Львів,

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмету спору на стороні відповідача : Нор Надії Миколаївни ,

про визнання недійсними:

- договору купівлі-продажу нерухомого майна укладеного між приватним підприємством "Два "Я"-Універсал" та приватним підприємством "Креатех-Захід", посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. 17.03.2015, зареєстрований в реєстрі за №222;

- договору іпотеки, договору про задоволення вимог іпотекодержателя з відкладальною обставиною укладений між приватним підприємством "Креатех-Захід" та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. 17.10.2015, зареєстрований в реєстрі за №1143;

- договору купівлі-продажу нерухомого майна укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Лізинговий дім" та приватним підприємством "Два "Я"-Універсал", посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського ноитаріального округу Нор Н.М. 09.07.2013, зареєстрований в реєстрі за №953;

визнання протиправними та скасування:

- рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20059217 від 17.03.2015 15:14:50, приватний нотаріус Нор Надія Миколаївна, Львівський міський нотаріальний округ, та відповідний йому запис № 9074600 в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Надією Миколаївною 17.03.2015р., про реєстрацію права власності за Приватним підприємством "Креатех-Захід" на об`єкт нерухомого майна, а саме: будівля магазину позначена в поверхневому плані літерою "А-1", загальною площею 192,3 м. кв., розташована за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Морозна, будинок 29 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ;

- рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25123267 від 07.10.2015, та відповідний йому запис №11514632 в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Надією Миколаївною 07.10.2015, про реєстрацію іпотеки об`єкта нерухомого майна, а саме: будівля магазину позначена в поверхневому плані літерою "А-1", загальною площею 192,3 м.кв., розташована за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Морозна, будинок 29 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ;

- рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25122399 від 07.10.2015, та відповідний йому запис № 11514356 в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Надією Миколаївною 07.10.2015, про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна, а саме: будівля магазину позначена в поверхневому плані літерою "А-1", загальною площею 192,3 м. кв., розташована за адресою: Львівська обл., м.Львів, вулиця Морозна, будинок 29, реєстраційний номер о б`єкта нерухомого майна: ;

за участю представників:

від позивача: Галан М.О.;

від відповідача -1: не з`явився;

від відповідача -2: не з`явився;

від відповідача -3: Лебідко Ю.І.;

від третьої особи: не з`явився;

Обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Файненс Компані" звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Лізинговий дім", відповідача 2: Приватного підприємства "Два "Я"-Універсал", відповідача 3: Приватного підприємства "Креатех-Захід", про визнання недійсними: договору купівлі-продажу нерухомого майна укладеного між приватним підприємством "Два "Я"-Універсал" та приватним підприємством "Креатех-Захід", посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. 17.03.2015, зареєстрований в реєстрі за №222; договору іпотеки, договору про задоволення вимог іпотекодержателя з відкладальною обставиною укладений між приватним підприємством "Креатех-Захід" та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. 17.10.2015, зареєстрований в реєстрі за №1143; договору купівлі-продажу нерухомого майна укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Лізинговий дім" та приватним підприємством "Два "Я"-Універсал", посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. 09.07.2013, зареєстрований в реєстрі за №953; визнання протиправними та скасування: рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20059217 від 17.03.2015 15:14:50, приватний нотаріус Нор Надія Миколаївна, Львівський міський нотаріальний округ, та відповідний йому запис № 9074600 в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Надією Миколаївною 17.03.2015р., про реєстрацію права власності за Приватним підприємством "Креатех-Захід" на об`єкт нерухомого майна, а саме: будівля магазину позначена в поверхневому плані літерою "А-1", загальною площею 192,3 м. кв., розташована за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Морозна, будинок 29, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ; рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25123267 від 07.10.2015, та відповідний йому запис №11514632 в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Надією Миколаївною 07.10.2015, про реєстрацію іпотеки об`єкта нерухомого майна, а саме: будівля магазину позначена в поверхневому плані літерою "А-1", загальною площею 192,3 м.кв., розташована за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Морозна, будинок 29, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ; рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25122399 від 07.10.2015, та відповідний йому запис № 11514356 в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Надією Миколаївною 07.10.2015, про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна, а саме: будівля магазину позначена в поверхневому плані літерою "А-1", загальною площею 192,3 м. кв., розташована за адресою: Львівська обл., м.Львів, вулиця Морозна, будинок 29, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ;

Разом із позовною заявою позивачем було подано заяву Вх. №1448/20 від 23.06.2020 про вжиття заходів забезпечення позову. Ухвалою від 25.06.2020 суд відмовив у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою від 29.07.2020 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив розгляд справи на 15.09.2020.

Ухвалою від 15.09.2020 суд залучив в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надію Миколаївну та відклав розгляд справи на 30.09.2020.

Ухвалою від 30.09.2020 суд відклав розгляд справи на 16.10.2020.

Ухвалою від 16.10.2020 суд відмовив у прийнятті заяви про доповнення позовних вимог від 30.09.2020 зареєстровану за Вх.№2509/20 та відклав розгляд справи 03.11.2020.

В судове засідання 03.11.2020 з`явився представник відповідача-3, представник позивача не з`явився в судове засідання в режимі відеоконференції, інші учасники справи не з`явились, причин не явки не вказали. Печерський суд не зміг забезпечити проведення справи в режимі відеоконференції, тому вона не відбулась, відтак суд відклав розгляд справи на 24.11.2020.

Ухвалою від 24.11.2020 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 08.12.2020.

Ухвалою від 08.12.2020 суд відклав розгляд справи на 22.12.2020.

В судовому засіданні 22.12.2020 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним, Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.04.2013 р. у справі № 914/626/13-г за позовом ПАТ "Сведбанк" (правонаступником якого є ПАТ "Омега Банк") з ТзОВ "Компанії "Лізинговий Дім" з урахуванням змісту Постанови Львівського апеляційного господарського суду від 13.08.2013 р. стягнуто заборгованість у розмірі 1114654,64 грн.

09.10.2013 р. Постановою Вищого господарського суду України у справі № 914/626/13-г, касаційну скаргу ТОВ "Компанія "Лізинговий Дім" залишено без задоволення, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.08.2013 у справі № 914/626/113-г залишено без змін.

На виконання рішення Господарського суду Львівської області від 11.04.2013 р. та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 13.08.2013 р. господарським судом Львівської області було видано наказ від 02.09.2013 р. про примусове виконання судового рішення.

04.03.2014 р. ухвалою Господарського суду Львівської області у справі №914/626/13-г затверджено мирову угоду від 06.02.2014 р. укладену між ПАТ "Омега Банк" та ТОВ "Компанія "Лізинговий Дім" на стадії виконання судового рішення.

Відповідно до п. 3 вищезазначеної мирової угоди, ТОВ "Компанія "Лізинговий Дім" взяло на себе зобов`язання сплатити ПАТ "Омега Банк" кошти у розмірі 700 000,00 грн. до 25.06.2014 р., але свої зобов`язання за мировою угодою від 06.02.2014 р. ТОВ "Компанія "Лізинговий Дім" не виконало, у зв`язку з чим Франківським відділом державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області й надалі здійснювалось виконавче провадження № 41109735 з метою виконання Рішення Господарського суду Львівської області від 11.04.2013 р. та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 13.08.2013 р.

07.03.2019 року між ПАТ "Омега Банк" та ТОВ "Файненс Компані" було укладено Договір №1 відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник Ольгою Ігорівною та зареєстровано в реєстрі за № 714, відповідно до умов якого Банк передав новому кредитору право вимоги за Кредитним договором № 192-Г/К № 203-Г/К від 05.07.2007 р. між ПАТ "Омега Банк" та ТОВ "Компанія "Лізинговий Дім" з усіма додатками, додатковими договорами/угодами, договорами про внесення змін та доповнень до вказаних договорів тощо, що є їх невід`ємними частинами.

30.09.2019 р. ухвалою Господарського суду Львівської області у справі № 914/626/13-г було замінено стягувача ПАТ "Омега Банк" на ТОВ "Файненс Компані" у наказі Господарського суду Львівської області від 02.09.2013 р. у справі № 914/626/13-г.

Відтак, позивач вважає, що єдиним законним Кредитором за Кредитним договором № 203-/ГК від 05.07.2007 р., а також стороною (стягувачем) щодо примусового виконання наказу виданого 02.09.2013 р. Господарським судом Львівської області на виконання Рішення Господарського суду Львівської області від 11.04.2013 р. та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 13.08.2013 р. у справі № 914/626/13-г, є ТОВ "Файненс Компані".

Правова позиція відповідача.

Відповідач 1 та 2 не скористались своїм процесуальним правом, відзиву на позов чи будь-яких письмових пояснень по суті спору не подали.

Відповідно до ч.2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідачем - 3 подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому приватне підприємство "Креатех-Захід" зазначає , що укладення договору купівлі-продажу магазину по вул. Морозна, 29 у м. Львові 17 березня 2015 р. та договору про забезпечння вимоги іпотекодержателя від 17 жовтня 2015 р. ніяким чином не порушує права позивача , та не ґрунтується на доказах.

ПП "Креатех-Захід" за договором позики від 01 квітня 2015 р. одержало від ОСОБА_2 кошти на суму 2 020 000,00 грн. В забезпечення цієї позики було укладено договір про задоволення вимог Іпотекодержателя під відкладальною обставиною від 07.10.2015 р., за яким в іпотеку передано приміщення магазину та земельну ділянку.

ПП "Креатех-Захід" за договором позики від 01 квітня 2015 р. одержало від ОСОБА_2 кошти, зокрема : 06.04.2015 р.-140 тис грн; 08.04.2015 р.-145 тис грн; 09.06.2015 р. 145 тис грн; 10.06.2015 р.- 145 тис грн; 12.06.2015 р -145 тис грн; 16.06.2015 р. 145 тис грн; 17.06.2015 р.- 145 тис грн; 18.06.2015 р.- 145 тис грн; 23.06.2015 р. 145 тис грн; 24.06.2015 р. 140 тис грн; 26.06.2015р.-145 тис грн; 02.07.2015 р.-145 тис грн; 08.07.2015 р -145 тис грн; 10.07.2015р.- 145 тис грн, що підтверджується відповідно прибутковими касовими ордерами № № 3, 4, 10, 12, 14, 16,17, 18, 21, 22, 24, 26, 29, 31 та банківськими квитанціями №№049В 06, 049В 21,51, 049В 30, 049В 15, 049В 10,049В 11, 049В 07, 049В 07,049В 24,049В 07,049В 12, 049В 08, 049В 13 про внесення в цей же день цих коштів на поточний рахунок ПП "Креатех-Захід".

17.03.2015 ПП "Два "Я"-Універсал" продало, а ПП "Креатех-Захід" купило будівлю магазину, позначену в поверхневому плані літ. "А-1", загальною площею 192,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Морозна, 29. Право власності зареєстроване в реєстрі за №222 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М.

Приватне підприємство "Креатех-Захід" придбало це приміщення, а також земельну ділянку за договором купівлі-продажу від 17 березня 2015 р. та сплатило кошти продавцю - ПП "Два "Я" - Універсал" за приміщення магазину 1 410 000,00 грн, а саме :

- 12.06.2015 р.- 535 тис. грн;

- 16.06.2015р- 600 тис. грн;

- 22.06.2015 р.-250 тис. грн;

- 24.06 2015 р. - 25 тис. грн, що підтверджується банківськими виписками ПАТ "Універсал Банк" та АТ "УкрСиббанк" про перерахування коштів 12, 16, 22 та 24 червня 2015 р. на суму 1 410 000,00 грн.

Щодо стягнення за кредитним договором №203- Г/К від 05.07.2007, у відзиві зазначив наступне. Станом на час подачі позову борг не був стягнутий, позивач доказів не надав, що ПАТ "Омега Банк" звертав стягнення на заставлене майно і тих коштів не вистарчило на погашення боргу. Характерним є те, що наданий суду додаток до договору про відступлення права вимоги від 07.03.2019 р. стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Лізинговий дім" містить дані про укладення договору застави екскаватора в забезпечення кредитного договору, який зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 4866. Окрім цього, відповідно до даних Єдиного реєстру боржників, який передбачений ст. 9 ЗУ "Про виконавче провадження" 2016 р., в ньому відсутня інформація про такого боржника - ТОВ "Компанія "Лізинговий дім", пошук якого здійснювався за параметрами запиту стягнення коштів, а також за параметрами звернення стягнення на майно.

Щодо підприємства "Креатех-Захід" та пов`язаності відповідачів. Підприємство "Креатех-Захід" засновано 31 січня 2013 р. фізичною особою ОСОБА_3 . Власником підприємства ОСОБА_2 став 14 вересня 2018 р., тобто через 5 років від часу його заснування. Керівником підприємства - з 02 червня 2020 р. До цього він змушений був вдатися, оскільки фінансово- господарська ситуація підприємства весь час погіршувалася і позика не поверталася. В підтвердження цього подано відповідні виписки з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та Статутів підприємства від 30 серпня 2013 р. та 14 вересня 2018 р. Тому твердження, що ПП "Креатех-Захід" уклало договір про забезпечення вимог іпотекодержателя від 17 жовтня 2015 р. на користь свого єдиного власника і кінцевого бенефіціара ОСОБА_2 є надуманим.

Отже фіктивність, нікчемність та недісність договорів, про які говорить позивач , не підтверджуються жодними доказами та є надуманими, а мотиви позивача, які продекларовані в позовній заяві є безпідставними, відтак просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідь позивача на відзив.

Позивачем подано письмову відповідь на відзив відповідача-3, в якій позивач надає пояснення, міркування та свої аргументи щодо наведених у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення, які обґрунтовуються наступним:

Виконавче провадження № 41109735 по стягненню боргу з Відповідача 1 діяло на момент укладення оскаржуваного правочину, оскільки відповідно до ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - ЗУ "Про виконавче провадження") повернення виконавчого документа стягувачу та направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби не є закінченням виконавчого провадження, що визнається Відповідачем 3 в його відзиві на позовну заяву.

Наявність договору застави між боржником та кредитором не зобов`язує останнього здійснювати звернення стягнення на заставне майно у разі невиконання боржником своїх зобов`язань, а є всього лише його правом доцільність реалізації якого здійснюється кредитором на власний розсуд.

Відповідач-1 відчужив спірне майно Відповідачу 2 на підставі звичайного договору купівлі-продажу нерухомого майна, що не підпадає під дію ст. 36 ЗУ "Про іпотеку", а сама іпотека спірного майна була припинена 09.07.2013 р., що підтверджується наданою Відповідачем 3 інформаційною довідкою.

Безпідставне припинення іпотеки нерухомого майна та вилучення з реєстру запису про обтяження майна іпотекою на користь Відповідача 2 до укладення між сторонами договору купівлі-продажу, наявність численних судових справ № 914/4018/14, № 30/26-16/456, № 914/2448/15, 914/998/13-г, в яких ТОВ "Компанія "Лізинговий Дім" та ПП "Два "Я" - Універсал" фігурують співвідповідачами, наявність численних угод про заміну сторони лізингодавця з ТОВ "Компанія "Лізинговий Дім" на його правонаступника ПП "Два "Я" - Універсал" в ряді договорів лізингу укладених Боржником, все це є ознаками пов`язаності Відповідача 1 та Відповідача 2.

Заперечення на відповідь на відзив Відповідача-3.

Щодо виконавчого провадження. ПП "Креатех-Захід" надано доказ з державного реєстру боржників, де такий боржник як Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Лізинговий дім" в державному реєстрі боржників відсутній. Позивач тепер стверджує , що виконавче провадження тривало до 26.03.2014 р. бо наказ господарського суду було повернено стягувачеві. І було поновлене 23.10 2019 р. Перед цим у позовній заяві позивач стверджував, що після мирової угоди, що затверджена була ухвалою господарського суду Львівської області 04.03.2014 р., було продовжене це ж виконавче провадження № 41109735 та було закінчене у зв`язку зі зміною адреси боржника, ( зміна адреси Компанії "Лізинговий дім" відбулася в 2015 р.) Позивач наводив цей аргумент, що закінчення провадження перешкодило йому стягнути борг з Компанії "Лізинговий дім" .

Звернув увагу, якщо постає питання про примусове стягнення боргу в порядку Закону "Про виконавче провадження" , то Законом встановлений порядок його стягнення, що наведений вище в нормах Закону "Про виконавче провадження", - тобто, при відсутності коштів у боржника, в першу чергу борг стягується за рахунок заставленого майна до задоволення таких вимог ПАТ "Омега банк" ніхто з інших стягувачів не має права на звернення стягнення боргу на заставлений на екскаватор.

Фактичні обставини встановлені судом.

Щодо кредитного договору №203- Г/К від 05.07.2007.

05 липня 2007 року між акціонерним комерційним банком "ТАС-Комерцбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізинговий Дім" було укладено кредитний Договір №203-Г/К, відповідно до якого банк має право надати Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі, на строк та на умовах, передбачених у цьому Договорі, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені Договором. Відповідно до п.1.2. розмір кредиту становив 1 223 728,09 грн.

Як встановлено в рішенні Господарського суду Львівської області від 11.04.2013р. у справі №914/626/13-г правонаступником акціонерного комерційного банку „ТАС-Комерцбанк", є ВАТ "Сведбанк", правонаступником якого в свою чергу з 10.06.2009р. було ПАТ "Сведбанк".

Відповідно до п. 1.5 кредитного договору №203-Г/К цільовим призначенням кредиту було придбання гідравлічного екскаватора модель Caterpillar 330 CL за Договором купівлі-продажу №С/С/63-07 від 11.06.2007р. Відповідно до п. 1.3 Договору строк користування кредитом надавався з 05.07.2007 по 04.06.2010р.

Відповідно до п. 5.1.2 кредитного договору Компанія "Лізинговий Дім" зобов`язана була передати цей екскаватор в заставу після його реєстрації.

ТОВ "Компанія "Лізинговий Дім" кредит не повернено, відтак рішенням Господарського суду Львівської області від 11.04.2013р. у справі №914/626/13-г за позовом ПАТ "Сведбанк" (правонаступником якого є ПАТ "Омега Банк") із ТОВ "Компанія "Лізинговий дім" стягнуто на користь позивача 1114654,64. заборгованості.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.08.2013р. рішення Господарського суду Львівської області від 11.04.2013 у справі № 914/626/13-г в чатині стягнення 1114654,64. заборгованості залишено без змін. .

На виконання рішення Господарського суду Львівської області від 11.04.2013 р. та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 13.08.2013 р. у справі №914/626/13-г, господарським судом Львівської області було видано наказ від 02.09.2013 р. про примусове виконання судового рішення.

На підставі вищезазначеного наказу Франківським відділом державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області було відкрито виконавче провадження № 41109735 з метою виконання Рішення Господарського суду Львівської області від 11.04.2013 р.

04.03.2014 р. ухвалою Господарського суду Львівської області у справі №914/626/13-г затверджено мирову угоду від 06.02.2014 р. укладену між ПАТ "Омега Банк" та ТОВ "Компанія "Лізинговий Дім" на стадії виконання судового рішення. В забезпечення зобов`язань за кредитним договором № 203-Гк від 05.07.2007 р., було укладено договір застави № 4866 від 05.08.2009 р. екскаватора модель Caterpillar 330 CL що був нотаріально посвідчений .

За даними з Державного реєстру обтяжень рухомого майна це обтяження екскаватора зареєстроване 28 лютого 2014 р. за № 14213090 та діяло до 28 лютого 2019 р.

Відповідно до п. 3 вищезазначеної мирової угоди, ТОВ "Компанія "Лізинговий Дім" взяло на себе зобов`язання сплатити ПАТ "Омега Банк" кошти у розмірі 700 000,00 грн. до 25.06.2014 р., але свої зобов`язання за мировою угодою від 06.02.2014 р. ТОВ "Компанія "Лізинговий Дім" не виконало.

Згідно долученої позивачем копії мирової угоди, яка слугувала виконавчим документом, державним виконавцем Романюк Т.І. зазначено: 31.10.2016 згідно п.10 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження закінчено.

07.03.2019 року між ПАТ "Омега Банк" та ТОВ "Файненс Компані" було укладено Договір №1 відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник Ольгою Ігорівною та зареєстровано в реєстрі за № 714, відповідно до умов якого Банк передав новому кредитору право вимоги за Кредитним договором № 192-Г/К № 203-Г/К від 05.07.2007 р. між ПАТ "Омега Банк" та ТОВ "Компанія "Лізинговий Дім" з усіма додатками, додатковими договорами/угодами, договорами про внесення змін та доповнень до вказаних договорів тощо, що є їх невід`ємними частинами.

30.09.2019 р. ухвалою Господарського суду Львівської області у справі № 914/626/13-г було замінено стягувача ПАТ "Омега Банк" на ТОВ "Файненс Компані" у наказі Господарського суду Львівської області від 02.09.2013 р. у справі № 914/626/13-г.

Відтак, за заявою ТОВ "Файненс Компані", приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва, Бережним Ярославом Вікторовичем, було відкрито виконавче провадження № АСВП: 60401859 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 02.09.2013 р. у справі № 914/626/13-г.

Зважаючи на вищезазначене, позивач вважаючи себе єдиним законним Кредитором за Кредитним договором № 203-/ГК від 05.07.2007 р., а також стороною (стягувачем) щодо примусового виконання наказу виданого 02.09.2013 р. Господарським судом Львівської області звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів, а саме просив суд визнати недійсними:

- договір купівлі-продажу нерухомого майна укладеного між приватним підприємством "Два "Я"-Універсал" та приватним підприємством "Креатех-Захід", посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. 17.03.2015, зареєстрований в реєстрі за №222;

- договір іпотеки, договір про задоволення вимог іпотекодержателя з відкладальною обставиною укладений між приватним підприємством "Креатех-Захід" та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. 17.10.2015, зареєстрований в реєстрі за №1143;

- договір купівлі-продажу нерухомого майна укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Лізинговий дім" та приватним підприємством "Два "Я"-Універсал", посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. 09.07.2013, зареєстрований в реєстрі за №953;

А також визнання протиправними та скасування:

- рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20059217 від 17.03.2015 15:14:50, приватний нотаріус Нор Надія Миколаївна, Львівський міський нотаріальний округ, та відповідний йому запис № 9074600 в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Надією Миколаївною 17.03.2015р., про реєстрацію права власності за Приватним підприємством "Креатех-Захід" на об`єкт нерухомого майна, а саме: будівля магазину позначена в поверхневому плані літерою "А-1", загальною площею 192,3 м. кв., розташована за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Морозна, будинок 29, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ;

- рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25123267 від 07.10.2015, та відповідний йому запис №11514632 в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Надією Миколаївною 07.10.2015, про реєстрацію іпотеки об`єкта нерухомого майна, а саме: будівля магазину позначена в поверхневому плані літерою "А-1", загальною площею 192,3 м.кв., розташована за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Морозна, будинок 29, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ;

- рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25122399 від 07.10.2015, та відповідний йому запис № 11514356 в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Надією Миколаївною 07.10.2015, про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна, а саме: будівля магазину позначена в поверхневому плані літерою "А-1", загальною площею 192,3 м. кв., розташована за адресою: Львівська обл., м.Львів, вулиця Морозна, будинок 29, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ;

Щодо спірного нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Морозна, 29.

Згідно інформаційної довідки №220494966 від 17.08.2020р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме, майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме магазину, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул. Морозна, 29. Приміщення магазину було придбано ТОВ "Компанія "Лізинговий дім" за кредитні кошти ПАТ "Фольксбанк" відповідно до кредитного договору № КР 28594 від 07.05.2008 р. та перебувало в іпотеці цього банку відповідно до іпотечного договору та договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 08.05.2008 р.

Відповідно до Договору про відступлення права вимоги від 30 травня 2012 р. право вимоги боргу за кредитними договорами № КР 28640 від 02.08.2006 р. та № КР 28594 від 07.05.2008 р. було придбано ТзОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" у ПАТ "Фольксбанк".

До ТзОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" перейшли всі права за цими кредитними договорами в т.ч право вимоги за договором іпотеки на приміщення магазину. Відповідно до акту прийому-передачі від 21 серпня 2012 р. до Компанії " Фактор Плюс" перейшло право вимоги в розмірі 1 885 000,00 грн. Відповідно до Акту приймання -передачі документації боржників від 22 серпня 2012 р. цій компанії були передані 37 документів, щодо права вимоги за зазначеними кредитними договорами, серед яких іпотечний договір та договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 08.05.2008 р., зареєстрований в реєстрі №2907.

В подальшому, відповідно до договору від 30 травня 2012 р. право вимоги за цими кредитними договорами було придбане приватним підприємством "Два "Я" -Універсал" у ТзОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" Таким чином, обтяжувачем (іптекодержателями) цієї будівлі ставали "Фінансова компанія "Фактор плюс" , а потім ПП "Два "Я" Універсал".

Таким чином, приміщення магазину по вул. Морозна, 29 у м. Львові не було вільне від обтяження за кредитним договором та було 09.07.2013 р. придбано у власність кредитором( третім кредитором) - приватним підприємством "Два "Я" Універсал" в рахунок погашення боргу за кредитним договором, тобто відповідно до ст. 36 Закону України "Про іпотеку".

Відтак, відповідно до договору купівлі-продажу магазину від 09 липня 2013 р. ТОВ "Компанія "Лізинговий Дім" продало, а ПП "Два "Я"-Універсал" купило будівлю магазину, позначену в поверхневому плані літ. "А-1", загальною площею 192,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Морозна, 29. Право власності зареєстроване в реєстрі за №953 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №.

Разом з тим, 17.03.2015 ПП "Два "Я"-Універсал" продало, а ПП "Креатех-Захід" купило будівлю магазину, позначену в поверхневому плані літ. "А-1", загальною площею 192,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Морозна, 29. Право власності зареєстроване в реєстрі за №222 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М.

Приватне підприємство "Креатех-Захід" придбало це приміщення за договором купівлі-продажу від 17 березня 2015 р. та сплатило кошти продавцю - ПП "Два "Я" - Універсал" за приміщення магазину 1 410 000,00 грн, а саме :

- 12.06.2015 р.- 535 тис. грн;

- 16.06.2015р.- 600 тис. грн;

- 22.06.2015 р.-250 тис. грн;

- 24.06 2015р. - 25 тис. грн, що підтверджується банківськими виписками ПАТ "Універсал Банк" та АТ "УкрСиббанк".

ПП "Креатех-Захід" за договором позики від 01 квітня 2015 р. одержало від ОСОБА_2 кошти на суму 2 020 000,00 грн. В забезпечення цієї позики було укладено договір про задоволення вимог Іпотекодержателя під відкладальною обставиною від 07.10.2015 р., за яким в іпотеку передано приміщення магазину та земельну ділянку.

ПП "Креатех-Захід" за договором позики від 01 квітня 2015 р. одержало від ОСОБА_2 кошти за період з квітня по травень 2015 року, згідно з прибутковими касовими ордерами № № 3, 4. 10, 12, 14, 16,17, 18, 21, 22, 24, 26, 29, 31, в касу було внесено на поточний рахунок ПП "Креатех-Захід" 2 020 000,00 грн, що підтверджується також банківськими квитанціями №№049В 06, 049В21,51, 049В 30, 049В 15, 049В 10,049В 11, 049В 07, 049В 07,049В 24,049В 07,049В 12, 049В 08, 049В 13.

Оцінка суду.

У відповідності до положень ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. До способів захисту цивільних прав та інтересів належать, в тому числі, визнання права, визнання правочину недійсним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно положень статті 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, в тому числі, шляхом: визнання наявності або відсутності прав, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

За положеннями п. 2.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 13 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як самостійно, так і, з урахуваннями припису ч. 1 ст. 58 ГПК (у попередній редакції), бути об`єднана з вимогою повернути одержане за цим правочином у натурі або про відшкодування його вартості (якщо повернення у натурі неможливе).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також, відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Суд зазначає, що закон передбачає єдність основного зобов`язання та забезпечувальних зобов`язань, яка полягає у неможливості існування різних кредиторів за основним зобов`язанням та за похідними забезпечувальними зобов`язаннями.

Наведене свідчить про те, що у випадку заміни кредитора в основному зобов`язанні відбувається одночасна заміна кредитора у зобов`язанні, яким забезпечено виконання відповідного основного зобов`язання, та до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі переходять в права кредитора за забезпечувальними зобов`язаннями (з урахуванням норм ст. 514 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 3 ст. 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

05 липня 2007 року між акціонерним комерційним банком "ТАС-Комерцбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Лізинговий Дім" було укладено кредитний Договір №203-Г/К, відповідно до якого банк має право надати Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі, на строк та на умовах, передбачених у цьому Договорі, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені Договором. Відповідно до п.1.2. розмір кредиту становив 1 223 728,09 грн.

За кредитним договором № 203-Гк від 05.07.2007 р. передбачалося, що кредит надається для купівлі гідравлічного екскаватора CATERPILLAR 330 СL, а ТОВ "Компанія "Лізинговий дім" зобов`язана була передати цей екскаватор в заставу після його реєстрації.

07 березня 2019 року між ПАТ "Омега Банк" та ТОВ "Файненс Компані" було укладено Договір №1 відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник Ольгою Ігорівною та зареєстрований в реєстрі за № 714, відповідно до умов якого Банк передав новому кредитору право вимоги за Кредитним договором № 203-Г/К від 05.07.2007 р. між ПАТ "Омега Банк" та ТОВ "Компанія "Лізинговий Дім" з усіма додатками, додатковими договорами/угодами, договорами про внесення змін та доповнень до вказаних договорів тощо, що є їх невід`ємними частинами.

Так, станом на сьогоднішній день ТОВ "Файненс Компані" є Кредитором за Кредитним договором № 203-/ГК від 05.07.2007 р., а також стороною (стягувачем) щодо примусового виконання наказу виданого 02.09.2013 р. Господарським судом Львівської області.

Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" визначено правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Пунктом 1 частини першої статті 21 цього Закону, до забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 ЦК України, що виникає на підставі договору.

За змістом статті 22 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. За рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов`язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до частини першої статті 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 20 Закону України "Про заставу" встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

Згідно з частиною другою статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення.

Як вбачається з Ухвали господарського суду Львівської області у справі №914/626/13-г про затвердження мирової угоди від 04.03.2014 р. в забезпечення зобов`язань за кредитним договором № 203-Гк від 05.07.2007 р. було укладено договір застави № 4866 від 05.08.2009 р. екскаватора CATERPILLAR 330 СL, що був нотаріально посвідчений та було зареєстровано обтяження. Кредитор зобов`язувався зняти обтяження, якщо він доручить продаж цього майна боржнику.

За даними з Державного реєстру обтяжень рухомого майна це обтяження екскаватора зареєстроване 28 лютого 2014 р. за № 14213090 та діяло до 28 лютого 2019 р.

Відповідно до статті 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Згідно приписів ст. 29 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач має право після одержання предмета обтяження у володіння задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням шляхом набуття права власності на предмет забезпечувального обтяження, якщо інше не встановлено законом або договором. При цьому обтяжувач зобов`язаний повідомити боржника та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір набути право власності на предмет забезпечувального обтяження в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону.

Тобто, виходячи з норм ст.590 ЦК України, ст. 24, 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" кредитор в забезпечення стягнення боргу міг звернути стягнення на екскаватор.

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Ухвала Господарського суду Львівської області про затвердження мирової угоди набрала законної сили 04.03.2014р. та в разі невиконання мирової угоди була дійсна для пред`явлення до 04.03.2015 року і виступала виконавчим документом.

Відповідно до ч.2 ст. 51 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернено стягнення на заставлене майно, виконавче провадження підлягає закінченню на підставі пункту 15 частини першої статті 39 цього Закону.

Однак жодних доказів, що станом на час подачі позову такий борг не був стягнутий або, що ПАТ "Омега Банк" звертав стягнення на заставлене майно і тих коштів не було достатньо на погашення боргу, позивачем не надано. Наданий суду додаток до договору про відступлення права вимоги від 07.03.2019 р. стосовно ТОВ "Компанія "Лізинговий дім" містить дані про укладення договору застави екскаватора в забезпечення кредитного договору, який зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 4866.

Отже, для виконання мирової угоди та стягнення заборгованості з боржника - ТОВ "Компанія "Лізинговий дім", виконавець повинен був стягувати кошти на заставлене майно, а саме екскаватор CATERPILLAR 330 СL.

Твердження позивача про те, що договори:

- купівлі-продажу нерухомого майна укладеного між приватним підприємством "Два "Я"-Універсал" та приватним підприємством "Креатех-Захід", посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. 17.03.2015, зареєстрований в реєстрі за №222;

- договір іпотеки, договір про задоволення вимог іпотекодержателя з відкладальною обставиною укладений між приватним підприємством "Креатех-Захід" та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. 17.10.2015, зареєстрований в реєстрі за №1143;

- договір купівлі-продажу нерухомого майна укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Лізинговий дім" та приватним підприємством "Два "Я"-Універсал", посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. 09.07.2013, зареєстрований в реєстрі за №953 є фіктивними, оскільки сторони договору укладаючи такі не мали на меті реальне настання обумовлених ним правових наслідків, а лише бажали вивести нерухоме майно з власності Боржника на пов`язану з останнім особу з метою уникнення виконання відповідного грошового зобов`язання завідомо знаючи про наявність судового рішення за яким з Боржника було стягнуто заборгованість за кредитним договором є хибними, з огляду на наступне.

Як зазначає позивач, з прямим умислом спрямованим на уникнення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 11.04.2013 р. у справі № 914/626/13-г, 09.07.2013 ТОВ "Компанія "Лізинговий дім" уклало договір купівлі-продажу з ПП "Два "Я"-Універсал", яким відчужило нерухоме майно за адресою: м. Львів, вул. Морозна, 29.

Такі твердження не беруться судом до уваги оскільки рішення Господарського суду Львівської області у справі № 914/626/13-г набрало законної сили 13.08.2013. А тому, укладаючи договір купівлі-продажу 09.07.2013 боржник не мав на меті уникнути стягнення, адже рішення ще не набрало законної сили. Крім того, нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Морозна,29 не має жодного відношення до справи № 914/626/13-г, адже відповідно до мирової угоди, яка була укладена в подальшому, в заставі був екскаватор.

Щодо визнання договорів купівлі-продажу від 09.07.2013 та від 17.03.2015 недійсними.

Як встановлено судом, згідно інформаційної довідки №220494966 від 17.08.2020р з Державного реєстру речових прав на нерухоме, майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме магазину, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул. Морозна, 29. Приміщення магазину було придбано ТОВ Компанія "Лізинговий дім" за кредитні кошти ПАТ "Фольксбанк" відповідно до кредитного договору № КР 28594 від 07.05.2008 р. та перебувало в іпотеці цього банку відповідно до іпотечного договору та договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 08.05.2008 р.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотекодержателем в розумінні ст. 1 Закону України "Про іпотеку" є кредитор за основним зобов`язанням.

За ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Аналізуючи вищезазначені положення Закону України "Про іпотеку" можна прийти до висновку, що право на здійснення правомочностей щодо звернення стягнення належить виключно законному та дійсному іпотекодержателю - особі, яка є кредитором за основним зобов`язанням.

Відповідно до Договору про відступлення права вимоги від 30 травня 2012 р. право вимоги боргу за кредитними договорами № КР 28640 від 02.08.2006 р. та № КР 28594 від 07.05.2008 р. було придбано ТзОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" у ПАТ "Фольксбанк".

До ТзОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" перейшли всі права за цими кредитними договорами в тому числі право вимоги за договором іпотеки на приміщення магазину. Відповідно до акту прийому-передачі від 21 серпня 2012 р. до Компанії " Фактор Плюс" перейшло право вимоги в розмірі 1 885 000,00 грн. Відповідно до Акту приймання -передачі документації боржників від 22 серпня 2012 р., цій компанії були передані 37 документів, щодо права вимоги за зазначеними кредитними договорами, серед яких іпотечний договір та договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 08.05.2008 р., зареєстрований в реєстрі №2907.

Відповідно до договору від 30 травня 2012 р. приватним підприємством "Два "Я" -Універсал" було придбано право вимоги за цими кредитними договорами у ТзОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс".

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про іпотеку" сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відтак, в рахунок погашення боргу за кредитним договором, 09 липня 2013 р. ТОВ "Компанія "Лізинговий Дім" продало, а приватне підприємство "Два "Я"-Універсал" купило будівлю магазину, позначену в поверхневому плані літ. "А-1", загальною площею 192,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Морозна, 29. Право власності зареєстроване в реєстрі за №953 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №.

Факт перебування цього приміщення в іпотеці на користь приватного підприємства "Два "Я" -Універсал" на час його придбання також підтверджується інформаційною довідкою № 220494966 від 17.08.2020р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Разом з тим, 17.03.2015 ПП "Два "Я"-Універсал" продало, а ПП "Креатех-Захід" купило будівлю магазину, позначену в поверхневому плані літ. "А-1", загальною площею 192,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Морозна, 29. Право власності зареєстроване в реєстрі за №222 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М.

Приватне підприємство "Креатех-Захід" сплатило кошти продавцю - ПП "Два "Я" - Універсал" за приміщення магазину в червні 2015 року у розмірі 1 410 000,00 грн, що підтверджується банківськими виписками ПАТ "Універсал Банк" та АТ "УкрСиббанк" про перерахування коштів.

Дослідивши зміст спірних договорів купівлі-продажу, суд приходить до висновку, що такі містять всі необхідні суттєві умови, передбачені законом: предмет, ціну, порядок розрахунків, строки та порядок передачі майна, права, обов`язки та відповідальність сторін, інші умови, що узгоджується з вимогами ст.ст. 638, 647, 655, 656 Цивільного кодексу України. У подальшому, як вже зазначалось, договори купівлі-продажу були скріплені підписами представників сторін і печатками підприємств.

Отже, на час укладення спірного правочину сторони досягли взаємної згоди щодо усіх його істотних умов та цей договір був укладений у відповідності із вимогами законодавства.

Згідно зі ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

При цьому Верховний Суд України у постанові № 9 від 06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз`яснив, що фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин без наміру виникнення, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, лише для вигляду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний. При вчиненні фіктивного правочину сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином, або фіктивний правочин може взагалі не мати правової мети та реального настання наслідків за договором.

Таким чином, умовами спірних договорів купівлі-продажу було передбачено перехід права власності на нерухоме майно, з чого можна зробити висновок, що спірні договори мали правову мету та їх юридичним наслідком стала купівля-продаж магазину, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Морозна,29. Про вказане свідчить внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи №953 від 09.07.2013 та №222 від 17.03.2015, суду не надано доказів зворотнього.

Позивач вказує, що під час укладення договорів купівлі-продажу у сторін була мета, направлена на ухилення від виконання кредитних зобов`язань підприємства шляхом незаконного виведення майна із власності товариства. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що укладаючи спірні договори, сторони мали на меті саме відчуження нерухомого майна, а не якусь іншу ціль.

Відтак, посилання позивача щодо пов`язаності сторін оспорюваних правочинів судом не приймаються, оскільки ОСОБА_2 не був ні власником чи керівником ПАТ "Фольксбанк", ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" і ПП "Два "Я" -Універсал". Власником ПП "Креатех-Захід" ОСОБА_2 став 14.09.2018 р., а керівником підприємства - з 02.06.2020 р.

Не заслуговують також на увагу посилання позивача щодо визнання договору іпотеки від 07.10.2015 недійсним, з огляду на наступне.

Для визнання договору недійсним, позивач має довести: 1) що договір є фіктивним і сторони приховали справжній намір 2) порушує його цивільні права.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Стаття 234 ЦК України передбачає, що фіктивним є правочин який вчинено без наміру створення правових наслідків та визнається судом недійсним. В ході розгляду справи судом було встановлено протилежне, а саме сторони мали на меті відчужити спірний магазин , що ними і було зроблено і на момент вчинення спірних правочинів право позивача жодним чином не порушено.

ПП "Креатех-Захід" за договором позики від 01 квітня 2015 р. одержало від ОСОБА_2 кошти на суму 2 020 000,00 грн. В забезпечення цієї позики було укладено договір про задоволення вимог Іпотекодержателя під відкладальною обставиною від 07.10.2015 р., за яким в іпотеку передано приміщення магазину.

Результатом укладення оспорюваних правочинів щодо відчуження об`єкта нерухомого майна стало внесення до Єдиного державного реєстру прав власності на нерухоме майно записів про реєстрацію права власності на Об`єкт нерухомості спочатку за ПП "Два "Я" - Універсал", а згодом за ПП "Креатех-Захід".

Відповідно до частини 1 та 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Отже, з урахуванням викладеного суд зазначає, що для визнання договорів фіктивними, позивач не довів, того, що: метою укладення спірного договору є відсутність правових наслідків, обумовлених договором, у сторін наявна вина, що проявляється у формі умислу, який спрямований на вчинення фіктивного договору і такий умисел виник у сторін до моменту укладення договору.

Отже, судом встановлено, що жодна з ознак фіктивності оспорюваного правочину не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи, тому й відсутні підстави, передбачені ст. 234 Цивільного кодексу України, в силу яких спірні угоди мають бути визнані недійсними.

Реєстрація речового права на нерухоме майно є похідним актом від правочину, тобто наслідковим. Оскільки не має жодних підстав визнавати, що право позивача порушене, а договори купівлі-продажу від 09.07.2013, від 17.03.2015 та договір іпотеки від 17.10.2015 є недійсними, відтак немає підстав для скасування рішення державного реєстратора та відповідних записів в реєстрі.

Недотримання стороною свого процесуального обов`язку обґрунтувати свої вимоги поданими доказами є безумовною підставою для відмови у таких вимогах через їх безпідставність та необґрунтованість.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не порушено прав позивача, а наявність передбачених законом підстав для задоволення позову не була доведена позивачем суду у встановленому порядку належними та допустимими доказами.

Щодо поданої відповідачем заяви про застосування строку позовної давності, суд розглянувши таку, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" зазначено, що перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Право на задоволення позову або право на позов у матеріальному розумінні - це право позивача вимагати від суду задоволення позову. Зі спливом позовної давності особа втрачає право на позов саме в матеріальному розумінні. Отже, сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Однак, правила про позовну давність відповідно до ст. 267 ЦК України мають застосовуватися лише тоді, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права. У випадках відсутності такого права або коли воно не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а у зв`язку з необґрунтованістю самої вимоги.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд розглянувши позовні вимоги, вважає такі необґрунтованими, не доведеними належними та допустимими доказами, а тому заявлені вимоги не підлягають до задоволення.

З огляду на викладене, дослідивши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності, оскільки позов не підлягає до задоволення в зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог.

Судові витрати.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак судовий збір залишається за позивачем.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 04.01.2021р.

Суддя О.Д. Запотічняк