ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"09" грудня 2020 р. Справа № 911/1159/14

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Расалес", с. Щасливе Бориспільськогорайону

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ольвита", с. Щасливе Бориспільського району (код ЄДРПО України 32709379)

про банкрутство

Суддя Лопатін А.В.

за участю секретаря судового засідання Рябоконь О.О.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/1159/14 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Расалес" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ольвита" про банкрутство, провадження в якій порушено ухвалою суду від 30.04.2014 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.06.2020 р., крім іншого, відсторонено Сніжка Олександра Юрійовича від виконання повноважень розпорядника майна та керівника ТОВ "Ольвита", призначено розпорядником майна ТОВ "Ольвита" арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича, тимчасово покладено на останнього обов`язки керівника, зобов`язано Сніжка Олександра Юрійовича передати розпоряднику майна ТОВ "Ольвита" - арбітражному керуючому Різнику Олександру Юрійовичу, на якого також покладено обов`язки керівника боржника, всі наявні документи, печатки, штампи матеріальні та інші цінності, які стосуються боржника - ТОВ "Ольвита", а розпорядника майна боржника - прийняти такі документи, печатки, штампи матеріальні та інші цінності.

На примусове виконання вищевказаної ухвали суду 30.06.2020 р. судом видано наказ.

13.11.2020 р. від боржника - ОСОБА_1 надійшла заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.11.2020 р. прийнято до розгляду заявуСніжка О.Ю. від 11.11.2020 р. б/н (вх. № 25145/20, 13.11.2020 р.) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, розгляд заяви боржника призначено на 20.11.2020 р., зобов`язано стягувача та боржника подати до суду у строк до 20.11.2020 р. інформацію та докази відносно виконання/ невиконання ухвали суду від 03.06.2020 р. у справі № 911/1159/14 в примусовому порядку.

20.11.2020 р. через канцелярію суду стягувачем - арбітражним керуючим Різником О.Ю. подано пояснення на заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.11.2020 р. розгляд заяви ОСОБА_1 від 11.11.2020 р. б/н (вх. № 25145/20, 13.11.2020 р.) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню відкладено на 09.12.2020 р., розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у відповідності до частини четвертої ст. 122 ГПК України.

В судовому засіданні, розглянувши матеріали справи та заслухавши присутніх учасників судового процесу, судом встановлено наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, 13.11.2020 р. від ОСОБА_1 надійшла заява, якою останній просить визнати виконавчий документ - наказ господарського суду Київської області від 30.06.2020 р. у справі № 911/1159/14 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначає, що останній не може передати розпоряднику майна ТОВ "Ольвита" - арбітражному керуючому Різнику О.Ю., на якого також покладено обов`язки керівника ТОВ "Ольвита", всі наявні документи, печатки, штампи, матеріальні та інші цінності, які стосуються боржника - ТОВ "Ольвита", через їх відсутність у нього, у зв`язку з тим, що зазначені документи та цінності керівником ТОВ "Ольвита" ОСОБА_2 розпоряднику майна боржника - арбітражному керуючому ОСОБА_1 (в період, коли ОСОБА_1 був розпорядником майна ТОВ "Ольвита") не передавались, та зараз знаходяться як речовий доказ в матеріалах кримінального провадження № 0002092, що розслідується Бориспільським відділом поліції Головного управління національної поліції в Київській області.

Присутній в судовому засіданні розпорядник майна ТОВ "Ольвита" - арбітражний керуючий Різник О.Ю. заперечив щодо задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки останнім не надано належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у заяві обставин та не доведено відсутності зобов`язання заявника передати документи, печатки, штампи та активи ТОВ "Ольвита".

Положеннями частини першої ст. 328 ГПК України встановлено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, визначено частиною другою ст. 328 ГПК України, згідно якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 р. у справі №755/15479/15-ц).

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.10.2018 р. у справі № 910/9026/13, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В межах розгляду вищевказаної заяви судом не може здійснюватись перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, не можуть досліджуватись докази, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків.

Таким чином, суд зазначає, що на стадії розгляду заяв за ст. 328 ГПК України суд не уповноважений переглядати обставини справи по суті спору.

У даному випадку заявник повинен довести припинення своїх зобов`язань щодо виконання наказу господарського суду Київської області від 30.06.2020 р. у справі № 911/1159/14.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Київської області від 03.06.2020 р., крім іншого, відсторонено Сніжка Олександра Юрійовича від виконання повноважень розпорядника майна та керівника ТОВ "Ольвита", призначено розпорядником майна ТОВ "Ольвита" арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича, тимчасово покладено на останнього обов`язки керівника, зобов`язано ОСОБА_1 передати розпоряднику майна ТОВ "Ольвита" - арбітражному керуючому Різнику Олександру Юрійовичу, на якого також покладено обов`язки керівника боржника, всі наявні документи, печатки, штампи матеріальні та інші цінності, які стосуються боржника - ТОВ "Ольвита", а розпорядника майна боржника - прийняти такі документи, печатки, штампи матеріальні та інші цінності.

На примусове виконання вищевказаної ухвали суду 30.06.2020 р. судом видано наказ.

Разом з цим, на час розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, ухвала господарського суду Київської області від 03.06.2020 р. не скасована та є чинною.

Відповідно до частини першої ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першої ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до приписів ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини першої ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина друга ст. 86 ГПК України).

Разом з тим, ОСОБА_1 належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами в розумінні положень ст. ст. 76-79 ГПК України не доведено наявності зазначених в заяві обставин, що унеможливлюють виконання наказу господарського суду Київської області від 30.06.2020 р., зокрема, заявником не подано доказів вилучення оригіналів документів, печаток, штампів, матеріальних та інших цінностей ТОВ "Ольвита" для проведення слідчих дій.

З огляду на викладене, враховуючи, що заявником під час звернення до суду із заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню не додано належних та допустимих доказів, що, у відповідності до приписів ст. 328 ГПК України, підтверджують повністю або частково відсутність обов`язку боржника щодо виконання такого виконавчого документу, суд дійшов висновку про відсутність підстав, встановлених Законом, для визнання наказу такими, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. В задоволенні заяви ОСОБА_1 від 11.11.2020 р. б/н (вх. № 25145/20, 13.11.2020 р.) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Копії ухвали направити стягувачу та боржнику.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 04.01.2021 р.

Суддя А.В. Лопатін