РІШЕННЯ

23 грудня 2020 року м. ТернопільСправа № 921/624/20

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Боровця Я.Я.

за участю секретаря судового засідання Сиротюк К.В.

Розглянув справу в порядку загального позовного провадження

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЗАХІДСПЕЦМОНТАЖ" (вул. Винниченка, 4, м. Тернопіль)

до відповідача Державного навчального закладу "Підгаєцький професійний аграрний ліцей" (майдан Незалежності, 31, м. Підгайці, Тернопільська область)

про визнання недійсною Додаткову угоду №1 від ___.___.2020 до Договору підряду №1 від 25.06.2020 та про зобов"язання ДНЗ "Підгаєцький професійний аграрний ліцей" виконати Договір підряду №1 від 25.06.2020 у повному обсязі

За участю учасників судового процесу:

від позивача: Поліщук М.Б. - представник,

від відповідача: Мицьо І.А. - директор.

Судові процедури

Судом роз`яснено форму і стадії судового провадження, що здійснюється у межах даної справи згідно до вимог ГПК України.

В порядку статей 8, 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів (звукозапис), а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд".

Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених ст. ст. 35-37 ГПК України не надходило.

Суть справи.

22 вересня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРЗАХІДСПЕЦМОНТАЖ" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача Державного навчального закладу "Підгаєцький професійний аграрний ліцей" про визнання недійсною Додаткову угоду №1 від ___.___.2020 до Договору підряду №1 від 25.06.2020 та про зобов"язання ДНЗ "Підгаєцький професійний аграрний ліцей" виконати Договір підряду №1 від 25.06.2020 у повному обсязі.

Відкриття провадження у справі.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 22.09.2020, для розгляду справи №921/624/20 визначено суддю Боровця Я.Я.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 28.09.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЗАХІДСПЕЦМОНТАЖ" залишено без руху, на підставі частини 1 статті 174 ГПК України, для надання можливості позивачу усунути недоліки позовної заяви.

15.10.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРЗАХІДСПЕЦМОНТАЖ" подано до Господарського суду Тернопільської області заяву №13/10 від 13.10.2020 (вх. №7276), зі змісту якої вбачається, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви, які визначено в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 28.09.2020.

Ухвалою суду від 20.10.2020 відкрито провадження у справі №921/624/20 за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 17.11.2020.

Розгляд справи здійснювався за правилами загального позовного провадження.

Підготовче провадження.

Підготовче засідання вперше призначене на 17.11.2020.

Ухвалою суду від 19.11.2020 підготовче засідання призначене на 01.12.2020.

Ухвалою суду від 01.12.2020 підготовче засідання відкладалося на 10.12.2020 з підстав, викладених в ній.

Відповідно до частини 4 статті 233 ГПК України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Протокольною ухвалою суду від 10.12.2020 підготовче засідання відкладалося на 16.12.2020 з підстав, викладених в ній.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 16.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу №921/624/20 до судового розгляду по суті на 23.12.2020.

Розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 23.12.2020 розпочато розгляд справи по суті.

При розгляді справи по суті, суд з`ясував обставини справи, дослідив докази у справі, заслухав обґрунтування позовних вимог представника позивача, його вступне та заключне слово та пояснення представника відповідача, його вступне та заключне слово..

У судовому засіданні 23.12.2020, після з`ясування обставин справи та дослідження доказів у справі, проведення судових дебатів, суд, після виходу із нарадчої кімнати, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Слід зазначити, що Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", загальнонаціональний карантин запроваджений з 12.03.2020 до 03.04.2020, який продовжено до 31.12.2020 (востаннє).

При цьому Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" було внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

У подальшому, на підставі Закону України №731-IХ від 18.06.2020, п. 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України викладено в такій редакції: "4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Згідно з приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

З врахуванням карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) строк розгляду даної справи судом продовжено з урахуванням розумності тривалості розгляду справи по суті.

При цьому, суд, враховує приписи статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України, за якими своєчасний розгляд справи є одним із завдань судочинства, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожного на справедливий розгляд справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд, керуючись засадами рівності учасників судового процесу перед законом і судом, розумності строків розгляду справи, вважає що є усі підстави завершити розгляд у справі № 921/624/20 та прийняти у ній рішення, і що таке не порушить будь яких прав жодного із учасників у справі.

Аргументи сторін

Правова позиція позивача .

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для визнання недійсною додаткової угоди №1 до договору підряду №1 від 25.06.2020 , у зв`язку з її непідписання. Крім того, позивач просить суд зобов"язати відповідача виконати умови договору підряду №1 від 25.06.2020.

У судовому засіданні представником позивача підтримано позовні вимоги в повному обсязі, просить суд позов задоволити.

Заперечення відповідача.

Відповідач відзиву на позов суду не подав. Однак в судовому засіданні щодо позову не заперечує, в усній формі.

Фактичні обставини, встановлені судом.

14 квітня 2020 року Державним навчальним закладом "Підгаєцький професійний аграрний ліцей" в системі "Prozorro" розміщено оголошення про проведення відкритих торгів по предмету закупівлі: "послуги на встановлення системи пожежної сигналізації та системи звукового оповіщення про пожежу та управління евакувацією людей в приміщення ДНЗ "Підгаєцький ПАЛ" (навчальний корпус №1 з лабораторією, котельнею та вбиральнею за адресою майдан Незалежності, 31, м. Підгайці, Підгаєцького району, Тернопільської області; навчальний корпус №2 з їдальнею за адресою майдан Незалежності, 31, м. Підгайці, Підгаєцького району, Тернопільської області ; гуртожиток за адресою вулиця Шевченка, 59б, м.Підгайці, Підгаєцького району, Тернопільської області)", код ДК 021:2015:45310000-3 електромонтажні роботи.

Переможцем торгів визнано ТОВ "УКРЗАХІДСПЕЦМОНТАЖ".

25 червня 2020 року між Державним навчальним закладом "Підгаєцький професійний аграрний ліцей" (як, Замовник/відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРЗАХІДСПЕЦМОНТАЖ" (як, Підрядник/позивач) укладено договір підряду №1, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов`язання в межах договірної ціни , виконати на свій ризик, з власних матеріалів, власними і залученими силами і засобами , в терміни встановлені цим Договорами , всі передбачені умовами цього Договору та додатками до цього Договору зі встановлення системи пожежної сигналізації та системи мовного оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей в приміщеннях ДНЗ "Підгаєцький ПАЛ" та усувати протягом гарантійного строку експлуатації Об`єкту недоліки (дефекти), що зумовлені неякісним виконанням робіт чи використанням неякісних матеріалів, обладнання (п.2.1 Договору).

На виконання умов договору, 26 червня 2020 року сторонами підписано Акт приймання передачі документації - інвентарну справу в повному обсязі для виготовлення проектної документації СПЗ.

Також, 26 червня 2020 року сторонами підписано Акт надання доступу до об`єкту для виконання робіт відповідно до умов Договору підряду №1 від 25.06.2020.

29 липня 2020 року ТОВ "УКРЗАХІДСПЕЦМОНТАЖ" звернулося до ДНЗ "Підгаєцький ПАЛ" із листом претензією №2907 щодо роз`яснень дій працівників Замовника, оскільки 27.07.2020 Підряднику відмовлено у доступі до об`єкта. Такі дії Замовника можуть призвести до порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

06 серпня 2020 року ДНЗ "Підгаєцький ПАЛ" надало відповідь №318 на лист ТОВ "УКРЗАХІДСПЕЦМОНТАЖ", в якому повідомило останнього, що ДНЗ "Підгаєцький ПАЛ" прийняв рішення про розірвання Договору підряду №1 від 25.06.2020. А тому, 23.07.2020 на веб-порталі Прозоро оприлюднена Додаткова угода до Договору підряду №1 від 25.06.2020, з якою просять ознайомитись та підписати.

13.08.2020 ТОВ "УКРЗАХІДСПЕЦМОНТАЖ" надіслало заперечення на відповідь ДНЗ "Підгаєцький ПАЛ", в яких повідомив останнього, що договір підряду №1 від 25.06.2020 дійсний, і згоди про його розірвання товариство не надавало. А також, повідомив Замовника, що 20.08.2020 Підрядник буде проводити роботи по об`єкту, а Замовник в свою чергу повинен забезпечити доступ до місця надання послуг.

Також, позивач звертався до правоохоронних органів , однак, 20.08.2020 листом Підгаєцького відділення поліції Бережанського відділу поліції ГУ НП в Тернопільській області за № 3515/113/01-2020 повідомлено ТОВ "УКРЗАХІДСПЕЦМОНТАЖ" про те, що звернення товариства зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події. А також звернення не відноситься до компетенції органів поліції , а вирішується судом в порядку цивільно-правової відповідальності.

Як стверджує позивач, відповідач порушив умови договору підряду, а також не погоджується із Додатковою угодою №1 до Договору підряду №1 від 25.06.2020, якою порушено норми чинного законодавства.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Зміст спірних правовідносин, які склались між сторонами.

Оцінивши подані позивачем обґрунтування позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з укладенням договору підряду №1 від 25.06.2020, який за правовою природою є договором підряду.

Норми права, які застосував суд.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (частина 1 статті 173 Господарського кодексу України).

У відповідності до вимог статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (стаття 193 Господарського кодексу України).

Із змісту частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України випливає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 Цивільного кодексу України).

Положеннями статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналогічне положення містить стаття 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно із частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

У статті 203 Цивільного кодексу України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно із частиною 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу є підставою недійсності правочину (ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до частини 7 статті 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно до статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Мотивована оцінка судом.

Всебічно та повно з`ясувавши обставини та матеріали справи, оцінивши у сукупності усі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Правовідносини сторін у даній справі виникли на підставі Договору підряду №1 від 25.06.2020, які підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсною Додаткову угоду №1 від ___.___.2020 до Договору підряду №1 від 25.06.2020, суд зазначає наступне:

Як слідує із матеріалів справи, 25 червня 2020 року між Державним навчальним закладом "Підгаєцький професійний аграрний ліцей" (як, Замовник/відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРЗАХІДСПЕЦМОНТАЖ" (як, Підрядник/позивач) укладено договір підряду №1, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов`язання в межах договірної ціни , виконати на свій ризик, з власних матеріалів, власними і залученими силами і засобами , в терміни встановлені цим Договорами , всі передбачені умовами цього Договору та додатками до цього Договору зі встановлення системи пожежної сигналізації та системи мовного оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей в приміщеннях ДНЗ "Підгаєцький ПАЛ" та усувати протягом гарантійного строку експлуатації Об`єкту недоліки (дефекти), що зумовлені неякісним виконанням робіт чи використанням неякісних матеріалів, обладнання (п.2.1 Договору).

На виконання умов договору, 26 червня 2020 року сторонами підписано Акт приймання передачі документації - інвентарну справу в повному обсязі для виготовлення проектної документації СПЗ.

Також, 26 червня 2020 року сторонами підписано Акт надання доступу до об`єкту для виконання робіт відповідно до умов Договору підряду №1 від 25.06.2020.

29 липня 2020 року ТОВ "УКРЗАХІДСПЕЦМОНТАЖ" звернулося до ДНЗ "Підгаєцький ПАЛ" із листом претензією №2907 щодо роз`яснень дій працівників Замовника, оскільки 27.07.2020 Підряднику відмовлено у доступі до об`єкта. Такі дії Замовника можуть призвести до порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

06 серпня 2020 року ДНЗ "Підгаєцький ПАЛ" надало відповідь №318 на лист ТОВ "Укрзахідспецмонтаж", в якому повідомило останнього, що ДНЗ "Підгаєцький ПАЛ" прийняв рішення про розірвання Договору підряду №1 від 25.06.2020. А тому, 23.07.2020 на веб-порталі Прозоро оприлюднена Додаткова угода до Договору підряду №1 від 25.06.2020, з якою просять ознайомитись та підписати.

13.08.2020 ТОВ "УКРЗАХІДСПЕЦМОНТАЖ" надіслало заперечення на відповідь ДНЗ "Підгаєцький ПАЛ", в яких повідомив останнього, що договір підряду №1 від 25.06.2020 дійсний, і згоди про його розірвання товариство не надавало.

Згідно статті 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Необхідними та обов`язковими умовами визнання недійсним правочину є настання одночасно двох юридичних фактів: наявність обставин, із якими закон пов`язує настання юридичного наслідку у вигляді недійсності правочину, а також порушення прав чи інтересів позивачів.

Стаття 203 Цивільного кодексу України містить загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Так, частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 вказаного Кодексу визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу є підставою недійсності правочину (ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 7 статті 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно до статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Не вважаються вчиненими правочини (укладеними господарські договори), в яких (за якими): відсутні передбачені законом умови, необхідні для їх укладення (не досягнуто згоди за всіма істотними для даного правочину умовами); не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства необхідна його передача; не здійснено державну реєстрацію або нотаріальне посвідчення, необхідні для його вчинення, тощо. Встановивши відповідні обставини, господарський суд відмовляє в задоволенні позовних вимог як про визнання правочину недійсним, так і про застосування наслідків недійсності правочину.

Сама лише відсутність у договорі тієї чи іншої істотної умови (умов) може свідчити про його неукладення, а не про недійсність.

Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Статтею 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (статті 204 Цивільного кодексу України).

Таким чином, заявляючи позов про визнання недійсним договору або окремої його частини, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Як слідує із матеріалів справи, відповідачем надіслано позивачу додаткову угоду №1 до договору підряду №1 від 25.06.2020, яку позивачем не підписано та яку оспорюює в судовому порядку.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) зроблено висновок, що «підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами».

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими.

Оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Згідно частини 1 статті 15, частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Також слід врахувати, що пунктами 11.3 та 11.4 Договору підряду сторони домовились , що зміни та доповнення до цього Договору можуть бути внесені за взаємною згодою сторін, що оформлюється додатковою угодою до цього Договору. Зміни та доповнення до цього Договору є його невід`ємною частиною , якщо вони викладені в письмовій формі та підписані уповноваженими на те представниками Сторін та скріплені печатками Сторін.

Враховуючи наведене, спірна додаткова угода №1 до договору підряду є неукладеною, тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити саме з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту, оскільки неможливо визнати неукладений правочин недійсним.

Щодо позовної вимоги про зобов"язання ДНЗ "Підгаєцький професійний аграрний ліцей" виконати Договір підряду №1 від 25.06.2020 у повному обсязі, суд зазначає наступне:

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (частина 1 статті 173 Господарського кодексу України).

У відповідності до вимог статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (стаття 193 Господарського кодексу України).

Із змісту частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України випливає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 Цивільного кодексу України).

Так, 25 червня 2020 року між Державним навчальним закладом "Підгаєцький професійний аграрний ліцей" (як, Замовник/відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРЗАХІДСПЕЦМОНТАЖ" (як, Підрядник/позивач) укладено договір підряду №1, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов`язання в межах договірної ціни , виконати на свій ризик, з власних матеріалів, власними і залученими силами і засобами , в терміни встановлені цим Договорами , всі передбачені умовами цього Договору та додатками до цього Договору зі встановлення системи пожежної сигналізації та системи мовного оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей в приміщеннях ДНЗ "Підгаєцький ПАЛ" та усувати протягом гарантійного строку експлуатації Об`єкту недоліки (дефекти), що зумовлені неякісним виконанням робіт чи використанням неякісних матеріалів, обладнання (п.2.1 Договору).

На виконання умов договору, 26 червня 2020 року сторонами підписано Акт приймання передачі документації - інвентарну справу в повному обсязі для виготовлення проектної документації СПЗ.

Також, 26 червня 2020 року сторонами підписано Акт надання доступу до об`єкту для виконання робіт відповідно до умов Договору підряду №1 від 25.06.2020.

Статтею 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду (стаття 850 Цивільного кодексу України).

За своєю правовою природою договір № 1 від 25.06.2020 є договором підряду.

Положеннями статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналогічне положення містить стаття 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Отже, Договір підряду №1 від 25.06.2020 чинний, неоспорений сторонами, а навпаки визнаний дійсним у судовому засіданні представниками сторін, а тому підлягає виконанню.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позов в частині зобов"язання ДНЗ "Підгаєцький професійний аграрний ліцей" виконати Договір підряду №1 від 25.06.2020 у повному обсязі, підлягає в цій частині задоволенню.

З огляду на викладене, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності власної правової позиції. Спір повинен вирішуватись на користь тієї сторони, яка за допомогою відповідних процесуальних засобів переконала суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень. Відповідно до принципу змагальності сторони, інші особи, які беруть участь у справі, якщо вони бажають досягти бажаного для себе, або осіб, на захист прав яких подано позов, найбільш сприятливого рішення, зобов`язані повідомити суду усі юридичні факти, що мають значення для справи, вказати або надати докази, які підтверджують чи спростовують ці факти, а також вчинити інші передбачені законом дії, спрямовані на те, аби переконати суд у своїй правоті.

Враховуючи наведене, суд позовні вимоги визнає обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Висновок суду.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно із частин 2-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як визначено статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Приписами статті 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Пунктами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не надав суду жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення боргу, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів).

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення частково позовних вимог.

Судові витрати.

Щодо судового збору у розмірі 4204,00 грн.

Частиною 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю незалежно від результатів вирішення спору.

В силу приписів статті 129 ГПК України, судовий збір у розмірі 4204,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 7, 13, 42, 86, 129, 210, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Судові витрати у складі судового збору у розмірі 4204,00 грн покласти на відповідача.

3. Зобов"язати Державний навчальний заклад "Підгаєцький професійний аграрний ліцей" (майдан Незалежності , 31, м. Підгайці, Тернопільська область) виконати Договір підряду №1 від 25.06.2020 у повному обсязі.

4. В частині позовних вимог щодо визнання недійсною Додаткової угоди №1 від ___.___.2020 до Договору підряду №1 від 25.06.2020, відмовити.

5. Стягнути з Державного навчального закладу "Підгаєцький професійний аграрний ліцей" (майдан Незалежності , 31, м. Підгайці, Тернопільська область, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзахідспецмонтаж" (вул. Винниченка, 4, м. Тернопіль, ) 4204,00 грн судового збору.

6. Видати наказ стягувачеві після набрання рішенням законної сили.

Позивач (стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрзахідспецмонтаж", вул. Винниченка, 4, м. Тернопіль, .

Відповідач (боржник): Державний навчальний заклад "Підгаєцький професійний аграрний ліцей", майдан Незалежності , 31, м. Підгайці, Тернопільська область, .

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду в порядку статті 256 -257 ГПК України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.17.5 Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, а саме до 15.12.2017 року. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Примірник рішення надіслати учасникам справи рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення:

Позивачу: Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрзахідспецмонтаж" (вул. Винниченка, 4, м. Тернопіль)

Відповідачу : Державний навчальний заклад "Підгаєцький професійний аграрний ліцей" (майдан Незалежності , 31, м. Підгайці, Тернопільська область).

Учасники справи можуть отримати інформацію у справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повне рішення складено та підписано "29" січня 2021 року (у зв"язку з вихідними та святковими днями, та перебуванням судді Боровця Я.Я. у відпустці).

Суддя Я.Я. Боровець