ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.12.2020 Справа № 917/1971/20

Суддя Кльопов І.Г. , розглянувши

заяву Фізичної особи-підприємця Різник Олександра Олексійовича, АДРЕСА_1

про забезпечення позову

у справі №917/1971/20

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Різник Олександра Олексійовича, АДРЕСА_1

до Кунівської сільської ради, вул.Першотравнева, 31, с.Кунівка, Кобеляцький район, Полтавська область, 39224

про визнання протиправним та скасування рішення Кунівської сільської ради та скасування рішення державного реєстратора

встановив:

До Господарського суду Полтавської області надійшов позов Фізичної особи-підприємця Різник Олександра Олексійовича до Кунівської сільської ради, в якому позивач просить суд:

1. Визнати недійсним та скасувати рішення тридцять четвертої позачергової сесії сьомого скликання Кунівської сільської ради від 21 серпня 2020 року №1 у частині припинення дії договору оренди землі №2 від 01 лютого 2011 року зареєстрованого у Відділі Держгеокадастру у Кобеляцькому районі про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15 липня 2011 року за №00759 продовжений додатковою угодою №75 від 24 вересня 2019 року, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26 вересня 2019 року, номер запису про речове право 33461263.

2. Скасувати рішення державного реєстратора індексний номер 54009546 від 11 вересня 2020 року про державну реєстрацію припинення права оренди за договором оренди землі №2 від 01 лютого 2011 року, зареєстрованого у Відділі Держгеокадастру у Кобеляцькому районі про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15 липня 2011 року за №00759 продовжений додатковою угодою №75 від 24 вересня 2019 року, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26 вересня 2019 року, номер запису про речове право 33461263.

Разом з позовною заявою Фізичною особою-підприємцем Різник Олександром Олексійовичем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на земельну ділянку Кунівської сільської ради з кадастровим номером :002:0004 до вирішення справи у суді.

В обґрунтування вказаної заяви заявник зазначає наступне.

01 лютого 2011 року між Кобеляцькою районною державною адміністрацією та ФОП Різник О.О. був укладений договір оренди землі №2, який зареєстрований у Відділі Держгеокадастру у Кобеляцькому районі про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15 липня 2011 року за №00759.

18 вересня 2019 року Кунівською сільською радою прийнято рішення №29 "Про поновлення договору оренди землі" відповідно до якого договір оренди землі №2 від 01 лютого 2011 року поновлено на строк державної реєстрації права власності на земельну ділянку шляхом укладення додаткової угоди.

24 вересня 2019 року між Кунівською сільською радою та ФОП Різник О.О. укладено додаткову угоду №75 до договору оренди землі №2 від 01 лютого 2011 року ( відомості про поновлення договору оренди землі внесені до Державного реєстру речових прав 26 вересня 2019 року, номер запису про речове право 33461263.

Заявник зазначає, що з листа Кунівської сільської ради від 25.09.2020 за вих. №02-22/366 ФОП Різник О.О. стало відомо, що 21 серпня 2020 року Кунівською сільською радою на тридцять четвертій позачергової сесії сьомого скликання прийнято рішення №1, згідно якого земельну ділянку з кадастровим номером :002:0004 зареєстровано у комунальну власність ( номер запису про право власності 33461263 від 27 серпня 2020 року), а договір оренди землі №2 від 01 лютого 2011 року припинено (відомості про припинення внесено до реєстру 11 вересня 2020 року).

Заявник вважає, що рішення тридцять четвертій позачергової сесії сьомого скликання Кунівської сільської ради №1 від 21 серпня 2020 року є протиправним, оскільки порушує законні права ФОП Різник О.О. на використання земельної ділянки площею 8,5004га для ведення фермерського господарства.

ФОП Різник О.О. стало відомо, що Кунівською сільською радою прийнято рішення про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою для передачі земельної ділянки іншим особам. Як результат земельну ділянку з кадастровим номером :002:0004 може бути змінено (поділено), відповідні зміни зареєстровані в Державному земельному кадастрі після чого проведено державну реєстрацію прав на спірну земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав.

З метою отримання доказів прийняття рішення про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою для передачі земельної ділянки іншим особам заявником до Кунівської сільської ради направлено адвокатський запит про надання інформації та копії відповідних рішень. Проте, 16 листопада 2020 року від Кунівської сільської ради надійшла відповідь (вих. №02-22/452 від 12.11.2020 про відсутність можливості надати інформацію на адвокатський запит за браком часу.

Відтак, заявник вважає, що з огляду на вищевикладене є підстави вважати, що Кунівська сільська рада умисно не надає запитувані документи, при цьому приховує інформацію про прийняті рішення з метою не надати можливості заявнику захистите своє порушене право на оренду земельної ділянки та створює цим перешкоди для надання до суду доказів.

Суд, вирішуючи заяву про забезпечення позову, виходить з наступного

Відповідно до ч.1 ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Відповідно до ч.2 ст.136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, в силу положень ч. 1 ст. 74 ГПК України обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Однак, заява ФОП Різник О.О. ґрунтується лише на припущеннях про подальшу можливу передач земельної ділянки на користь інших осіб, що фактично призведе до неможливості реального поновлення інтересів ФОП Різник О.О.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема, з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої позивачем заяви про забезпечення позову з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Керуючись статями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю Різник Олександра Олексійовича у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її прийняття шляхом подання апеляційної скарги через відповідний суд згідно з підп.17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано: 18.12.2020

Суддя Кльопов І.Г.