ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року м. Черкаси справа № 925/538/19

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Романенко Л.В., у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув справу за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі:

- Кабінету Міністрів України, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2;

- Державної служби геології та надр України, м. Київ, вул. А.Цедика, 16,

до відповідачів:

- приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України", м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 54 (поштова адреса: м. Київ, вул. Євгенії Мірошниченко, 10);

- товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтрубпром", м. Київ, б-р Чоколівський, 19;

за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів - Фонд державного майна України, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9

про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та зобов`язання повернути нерухоме майно

за участю повноважних представників сторін:

прокурор: Синецька О.Ю. - прокурор відділу - за посадою;

від позивачів: не з`явилися;

від відповідачів (НАК): Середа Р.М. - за ордером;

(ТОВ): Тищенко Ю.П. - адвокат - за ордером;

третя особа - участі не брав.

Заступник Генерального прокурора України звернувся в господарський суд Черкаської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та державної служби геології та надр України з позовом до приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" та до товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтрубпром", третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів - Фонд державного майна України, в якому просить суд:

- поновити строк на звернення до суду з позовною заявою;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 23.11.2007 нерухомого майна, що є нежитловою будівлею, розташованою за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, село Коробівка, будинок б/н, укладений між НАК "Надра України" та ТОВ "Спецтрубпром";

- зобов`язати ТОВ "Спецтрубпром" повернути НАК "Надра України" державне нерухоме майно, яким є нежитлова будівля, що розташована за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с/рада Коробівська, "Коробівка" база відпочинку, будинок б/н, та складається із: спального корпусу №1, 2 А, 272,2 кв.м; спального корпусу №2, 1 Б; спального корпусу №3, 1 В; їдальні, Г; більярдної, Д; спорудження, У; альтанки, К; трансформаторної підстанції, І; колодязя, II; причалів, III, IV; покриття, V; альтанок, VI, VII; огорожі, 1-3;

- відшкодувати судові витрати.

Короткий опис руху справи:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 28.08.2019 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 30.10.2019 суд закрив підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначено на 27 листопада 2019 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 27 листопада 2019 року провадження у справі було зупинено до перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.

Генеральна прокуратумра Україмни з 02.01.2020 перетворена в Офіс Генерального прокурора.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 05 серпня 2020 року провадження у справі поновлено. Судове засідання призначено на 14:30 год. 08 вересня 2020 року, відкладено на 10:00 год. 27 жовтня 2020 року.

Судове засідання призначено на 10:00 год. 27 жовтня 2020 року, повторно відкладено на 09:00 год. 09 листопада 2020 року.

Судове засідання призначено на 09:00 год. 09 листопада 2020 року, повторно відкладено на 14:30 год. 17 листопада 2020 року за заявою відповідача.

17 листопада 2020 судове засідання відкладено на 14:30 год. 10 грудня 2020.

В судовому засіданні:

Офісом Генерального Прокурора на виконання ухвали суду надані письмові пояснення, в яких зазначено, що НАК «Надра України» при продажу нерухомого майна перевищило свої повноваження, оскільки було відсутнє рішення власника державного майна - від імені якого діє Кабінет Міністрів України (чи відповідна згода на його продаж). Прокурор в засіданні вимоги підтримує та просить позов задовольнити повністю. Вказує на протиправне відчуження майна державної власності, в тому числі за заниженою вартістю - як ще одна підстава позову.

Позивачі у судове засідання своїх представників не направили, про причини неявки не повідомили.

Представник відповідача (НАК) просить суд прийняти законне та обґрунтоване рішення по суті позову.

Представник відповідача (ТОВ) позовні вимоги заперечує, вважає висновок експерта про розрахунок вартості майна станом на 2007 рік неналежним та недопустимим доказом. Вважає товариство належним набувачем майна. Вказує на будівництво та створення в 2015 році нового нерухомого майна на території бази відпочинку. Спростовує підстави позову прокурора з посиланням на протоколи наглядової ради НАК «Надра України».

Третя особа на ухвали суду не відреагувала.

За результатами розгляду справи судом 10.12.2020 оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до приписів ст. 240 ГПК України.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

НАК «Надра України» утворена на виконання Указу Президента України «Про корпоратизацію підприємств» №210 від 15.06.1993 та Постанови Кабінету Міністрів України №1128 від 14.07.2000.

Указом Президента України №802 від 14.06.2000 «Про заходи щодо підвищення ефективності управління підприємствами в галузі геології і розвідки надр» затверджено Статут компанії, склад спостережної ради, призначено голову, заступників голови та членів правління компанії. Також затверджено перелік державного майна, що передається компанії в користування для забезпечення її статутної діяльності.

Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України №1273 від 17.08.2000, Фонд державного майна України зобов`язаний передати в статутний фонд компанії «Надра України»:

- 100% акцій державної акціонерної холдингової компанії «Укргеолреммаш»;

- майно підприємств згідно з додатком 3 з наступним перетворенням їх в дочірні підприємства Компанії.

Цією постановою встановлено, що 100% компанії «Надра України» закріплюються в державній власності. Відчуження цих акцій з державної власності, використання акцій для формування статутних фондів будь-яких підприємств та передача акцій в заставу не допускається.

Спільним наказом Мінекології та природних ресурсів України №178 від 08.05.2001 та НАК «Надра України»№19 від 15.05.2001 «Про передачу ДГП «Центрукргеологія» до складу НАК «Надра України» та його майна до статутного фонду Компанії» було затверджено акт приймання-передачі майна до статутного фонду НАК «Надра України».

НАК «Надра України» прийняла до складу Компанії підприємство «Центрукргеологія» як цілісний майновий комплекс, разом з основними фондами, об`єктами жилсоцкультпобуту, оборотними та необоротними активами тощо, загальною вартістю 49 081 300 грн. - акт №2 від 15.05.2001.

Відповідно до вимог законодавства НАК «Надра України» є титульним володільцем та користувачем майном деревної власності.

Натомість рішенням виконкому Коробівської сільської ради №61 від 23.10.2005 за НАК «Надра України» оформлено право власності на нежитлову будівлю бази відпочинку в адміністративних межах Коробівської сільської ради у складі: спільні корпуси №№1-3, їдальня, більярдна, туалет, дві альтанки, трансформаторна підстанція, колодязь, причали, покриття, огорожа.

Виконавчий комітет Коробівської сільської ради 05.11.2007 видав свідоцтво про право власності серія ЯЯЯ №579841 НАК «Надра України» на нерухоме майно - «Коробівка» база відпочинку, будинок б/н, та складається із: спального корпусу №1, 2 А, 272,2 кв.м; спального корпусу №2, 1 Б; спального корпусу №3, 1 В; їдальні, Г; більярдної, Д; спорудження, У; альтанки, К; трансформаторної підстанції, І; колодязя, II; причалів, III, IV; покриття, V; альтанок, VI, VII; огорожі, 1-3.

Золотоніський виробничий підрозділ Черкаського ООБТІ прийняв рішення та 05.11.2007 провів реєстрацію права власності НАК «Надра України» на спірне майно. Вказана форма власності - державна.

Спірне майно бази відпочинку тривалий час орендувалось товариством «Спецтрубпром» та використовувалось за призначенням як база відпочинку.

23.11.2007 ТОВ «Спецтрубпром» придбало спірну базу відпочинку у НАК «Надра України» за договором купівлі-продажу нежитлової будівлі.

Прокурор вважає, що спірний договір порушує права держави на майно і просить визнати його недійсним, оскільки продавець порушив норми права та приписи свого Статуту при відчуженні об`єкту.

Позивачі не висловили свою позицію при вирішенні спору.

Відповідач (НАК) у вирішенні спору покладається на рішення суду. Просить прийняти законне та виважене рішення.

Відповідач (ТОВ) просить у задоволенні позову відмовити з мотивів відсутності повноважень прокурора на звернення з позовом, з мотивів законності і чинності спірного договору купівлі-продажу майна та з застосуванням строків позовної давності до спірних відносин.

Третя особа у спірних відносинах - ФДМУ - свою позицію стосовно позову та вимог - не висловила.

Інших доказів не надано.

Оцінюючи пояснення учасників та докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до приписів ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Прокурор в інтересах держави в особі кабінету Міністрів України та Державної служби геології (позивачі) звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до відповідачів про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового об`єкта від 23.11.2007 та застосування реституції при поверненні в державну власність бази відпочинку «Коробівка» в адміністративних межах Коробівської сільської ради

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

За приписами ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 14 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Суд погоджується з доводами учасників, що їх дії були направлені на настання певних юридичних наслідків, що охоплюється положеннями ст.ст. 4, 11 Цивільного кодексу України.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як встановлено судом та підтверджується зібраними у справі доказами, за своєю правовою природою договір від 23.11.2007, укладений сторонами (відповідачами) є договором купівлі-продажу (нерухомого майна) та регулюється положеннями Глави 54 Цивільного кодексу України.

Укладений договір ставиться під сумнів позивачами, від імені яких дії Генеральна прокуратура України (Офіс Генерального прокурора).

Стосовно вимоги прокурора про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23.11.2007 нерухомого майна:

Підстави визнання недійними договорів, угод, правочинів законодавцем визначені в приписах ст.ст. 203, 215 ЦК України:

Ст. 203 ЦК. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину:

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Ст. 215 ЦК. Недійсність правочину.

1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

2. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

3. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Суд враховує, що вказані законодавцем в ЦК України підстави - розширеному тлумаченню не підлягають.

Прокурор просить визнати договір купівлі-продажу майна недійсним з тих підстав, що даний правочин з боку продавця було підписано особою, що не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності, всупереч інтересам держави, суспільного інтересу на збереження майна, з порушенням порядку укладання публічного договору.

Суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють).

У відповідності до чч. 1, 2, 5 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

З урахування викладеного, слід вказати, що дійсність правочину пов`язана з необхідним обсягом цивільної дієздатності осіб, що уклали правочин, реальним настанням правових наслідків, що обумовлені ним та виконується в разі фактичного здійснення господарської операції.

Однак, в порушення ст.ст. 203, 215 ЦК України, правочин з боку Відповідача було підписано особою, що не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності, укладений правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені.

Відповідач (НАК) не мав права та не уповноважувався відповідним органом держави (державної виконавчої влади) на відчуження своїх основних засобів, активів та статутного майна державної форми власності, що прямо заборонено його статутними документами.

Відповідну письмову згоду за погодженням з Фондом державного майна України на відчуження цілісного об`єкта чи іншого статутного майна відповідач1 НАК «Надра України» - не отримав.

Відповідно приписів п. 5.4 Статуту НАК «Надра України» у редакції від 27.09.2000 (на момент відчуження майна) майно, що є державною власністю та передане компанії в користування та/або управління, не підлягає відчуженню.

Відповідно до приписів ст. 75 ГК України майно основних фондів державне підприємство може відчужувати лише: а) за попередньою згодою органу управління і б) лише на конкурентних засадах.

В даному випадку засновником та органом управління відповілача1 виступає Кабінет Міністрів України (ст. 18 Статуту НАК).

Кабінет Міністрів України також не приймав ніяких рішень щодо зміни правового статусу майна, основних фондів, статутного капіталу НАК «Надра України».

Відповідно до приписів п. 26 Статуту НАК «Надра» майно державної власності, передане компанії в користування та/або управління - не підлягає відчуженню.

Суд при прийнятті рішення не враховує рішення Правління НАК «Надра України» від 23.11.2007 про надання згоди на відчуження майна з мотивів рентабельності та тягаря утримання майна соціальної сфери - база відпочинку «Коробівка», оскільки Правління компанії діяло з перевищенням своїх статутних повноважень і не в інтересах держави та компанії «Надра України».

У відповідності до ч.ч. 1,5 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

Отже, наслідками визнання недійсним правочину в даному випадку є повернення другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Тому наслідками визнання недійсним правочину є повернення від відповідача2 ТОВ «Спецтрубпром» на користь відповідача1 НАК «Надра України» комплексу нежитлового приміщення бази відпочинку «Коробівка» будинок б/н, що складається із: спального корпусу №1, 2 А, 272,2 кв.м; спального корпусу №2, 1 Б; спального корпусу №3, 1 В; їдальні, Г; більярдної, Д; спорудження, У; альтанки, К; трансформаторної підстанції, І; колодязя, II; причалів, III, IV; покриття, V; альтанок, VI, VII; огорожі, 1-3.

Суд вважає, що прокурором та позивачами в цій частині вимог використано належний спосіб захисту порушеного права держави відповідно до вимог та приписів ст.ст. 15,16 ЦК України.

Суд критично оцінює доводи відповідача2 (ТОВ) в запереченнях проти позову та не враховує їх при прийнятті рішення - з таких мотивів:

- правомірності рішення Правління компанії НАК «Надра України» від 23.11.2007. Суд вже надав оцінку рішенню Правління компанії, яке було прийнято з перевищенням своїх повноважень. Це рішення Правління не породжує ніяких прав та юридичних наслідків для ТОВ «Спецтрубпром»;

- тривалості користування спірним майном. Відповідач2 тривалий час орендував спірне майно бази відпочинку «Коробівка», був детально обізнаний зі статусом даного майна, правовим регулюванням відносин, його станом, обтяженнями та недоліками майна;

- створення нового нерухомого майна на придбаному об`єкті. Відповідач не надав суду та прокурору доказів отримання дозволів на будівництво чи реконструкцію спірного майна, не реєстрував дозволи чи декларації на початок робіт в Інспекції ДАБК, не вводив новостворене нерухоме майно в експлуатацію по затвердженій процедурі;

- відсутності повноважень у прокурора на позов. Суд вважає, що прокурор обґрунтовано та підставно звернувся з позовом в суд в інтересах держави, відповідно до приписів Конституції України та ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» визначивши державний орган, в інтересах якого він діє, та суть порушеного права держави;

- застосування строку позовної давності до спірних відносин. Суд враховує, що продавець (НАК) за спірним договором діяв без відповідних повноважень, не був власником спірного майна. При цьому були порушені права держави на володіння, користування та розпорядження своїм майном, в зв`язку з чим порушене право підлягає захисту. Заяву відповідача2 про застосування строку позовної давності до спірних відносин належить відхилити як безпідставну.

Стосовно зобов`язання ТОВ «Спецтрубпром» повернути НАК «Надра України» державне нерухоме майно бази відпочинку «Коробівка»:

Елемент реституції внаслідок визнання недійним правочину та необхідності приведення сторін в первісний стан.

Прокурор підтримав вимогу та вказує, що не може діяти в інтересах господарюючого суб`єкта в частині поверненні грошових коштів, оскільки це протирічить положенням Конституції України та приписам ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру».

Стосовно вимоги прокурора про поновлення строку на звернення до суду з позовною заявою:

В ст.ст. 15-16 ЦК України законодавець не передбачає такого способу захисту порушеного права, який запропонований прокурором.

Ст. 267 п. 5 ЦК України вказує, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, то порушене право підлягає захисту.

В задоволенні цієї вимоги прокурору та позивачам належить відмовити з мотивів безпідставності та необґрунтованості.

Стосовно вказаної прокурором підстави про заниження вартості придбаваємого майна бази відпочинку з посиланням на висновки (оціночної) експертизи в кримінальній справі.

Суд не враховує висновки судової комісійної оціночно-будівельної експертизи від 17.10.2017 №90/1153/1154/17-23 Київського НДІСЕ, оскільки вона призначалась слідчим у кримінальному провадженні, не має встановленої сили для господарського суду. Суд звертає увагу, що спірний об`єкт експертного дослідження експертом не оглядався. Експертиза була проведена за матеріалами кримінальної справи (том 1, а.с. 80-87). Вирок у кримінальній справі №0003659 на момент прийняття рішення судом - відсутній.

Стосовно показів свідків в кримінальній справі. Суд не враховує покази свідків при прийнятті рішення, оскільки вони отримані в кримінальній справі з іншим предметом доказування. У даній справі в господарському суді відповідачами є два окремих самостійних суб`єкти господарювання.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п. 4 ст. 11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили - з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення «Агрокомплекс проти України» №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення «Серявін проти України» №4909/04 від 10.02.2010р., рішення «Трофімчук проти України» nо. 4241/03 від 28.10.2010р.);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення «Желтяков проти України» №4994/04 від 09.09.2011р.).

- принцип повноти та межі обгрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994р., серія А, №303-А, п. 29);

У пункті 70 рішення від 18 січня 2001 року у справі "Чепмен проти Сполученого Королівства" (Chapman v. the United Kingdom"), заява № 27238/95, Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що в інтересах правової визначеності, передбачуваності та рівності перед законом суд не повинен відступати від попередніх рішень за відсутності належної для цього підстави.

Позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Належить взнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу від 23.11.2007 нерухомого майна, що є нежитловою будівлею, розташованою за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, село Коробівка, будинок б/н, що був укладений між НАК "Надра України" м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 54 (поштова адреса: м. Київ, вул. Євгенії Мірошниченко, 10), ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий та ТОВ "Спецтрубпром", м. Київ, бульв. Чоколівський, 19, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий, а також застосовувати наслідки недійного правочину:

зобов`язати ТОВ "Спецтрубпром" м. Київ, бульв. Чоколівський, 19, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

повернути НАК "Надра України" м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 54 (поштова адреса: м. Київ, вул. Євгенії Мірошниченко, 10), ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

державне нерухоме майно, яким є нежитлова будівля, що розташована за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с/рада Коробівська, "Коробівка" база відпочинку, будинок б/н, та складається із: спального корпусу №1, 2 А, 272,2 кв.м; спального корпусу №2, 1 Б; спального корпусу №3, 1 В; їдальні, Г; більярдної, Д; спорудження, У; альтанки, К; трансформаторної підстанції, І; колодязя, II; причалів, III, IV; покриття, V; альтанок, VI, VII; огорожі, 1-3.

Судові витрати належить покласти на відповідачів пропорційно задоволених вимог в рівних частинах та стягнути на користь Генеральної прокуратури України (Офіс генерального прокурора) по 4700,00 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу від 23.11.2007 нерухомого майна, що є нежитловою будівлею, розташованою за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, село Коробівка, будинок б/н, що був укладений між НАК "Надра України" м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 54 (поштова адреса: м. Київ, вул. Євгенії Мірошниченко, 10), ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

та ТОВ "Спецтрубпром", м. Київ, бульв. Чоколівський, 19, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий.

Зобов`язати ТОВ "Спецтрубпром", м. Київ, бульв. Чоколівський, 19, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

повернути НАК "Надра України" м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 54 (поштова адреса: м. Київ, вул. Євгенії Мірошниченко, 10), ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

державне нерухоме майно, яким є нежитлова будівля, що розташована за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с/рада Коробівська, "Коробівка" база відпочинку, будинок б/н, та складається із: спального корпусу №1, 2 А, 272,2 кв.м; спального корпусу №2, 1 Б; спального корпусу №3, 1 В; їдальні, Г; більярдної, Д; спорудження, У; альтанки, К; трансформаторної підстанції, І; колодязя, II; причалів, III, IV; покриття, V; альтанок, VI, VII; огорожі, 1-3.

Стягнути з ТОВ "Спецтрубпром" м. Київ, б-р Чоколівський, 19, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

на користь Генеральної прокуратури України (офіс Генерального прокурора) м. Київ, вул. Різницька, 13/15, ідентифікаційний , рахунок в банку невідомий

судовий збір в сумі 4700 грн.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України", м Київ, пр-т Повітрофлотський, 54 (поштова адреса: м. Київ, вул. Євгенії Мірошниченко, 10), ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

на користь Генеральної прокуратури України (офіс Генерального прокурора) м. Київ, вул. Різницька, 13/15, ідентифікаційний , рахунок в банку невідомий

судовий збір в сумі 4700 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

В решті вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. аві протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення або через господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 24.12.2020.

Суддя Г.М. Скиба