Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/604/20

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Веркалець У.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: Угринчук Г.Р., адвокат, ордер КВ № 278173 від 15.12.20р.,

від відповідача: Горкуша М.А., довіреність № 0-6-0.62-86/62-20 від 29.10.20р.,

від третьої особи: Лужних Л.В., довіреність № 04-26/21 від 03.01.20р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фермерського господарства " Агродол"

до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області

за участю третьої особи на стороні відповідача - Брусилівської селищної ради (смт. Брусилів)

про визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди землі від 15.09.2012 року №108 і №109

Процесуальні дії по справі.

Господарським судом Житомирської області за правилами загального позовного провадження розглядалася справа за позовом ФГ "Агродол" (с. Долинівка) до відповідача ГУ Держгеокадастру у Житомирській області (м. Житомир) про визнання укладеними додаткових угод до договорів землі від 15.09.2012 року №108 та №109.

Ухвалою суду про відкриття провадження від 09.06.2020 року до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача залучено Брусилівську селищну раду Брусилівського району Житомирської області (смт. Брусилів).

Ухвалою суду від 08.10.20р. відмовлено Фермерському господарству Г "Агродол" у вжитті заходів забезпечення позову шляхом встановлення судом заборони Брусилівській селищній раді вчиняти певні дії.

Ухвалою суду від 19.10.20р. закрито підготовче провадження та призначено справу №906/604/20 до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 03.11.20р. відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на "16" грудня 2020 р. о 14:30 год.

У судовому засіданні 16.12.2020року досліджено наявні у справі докази, заслухано виступи представників учасників справи у судових дебатах та після виходу суду з нарадчої кімнати оголошену вступну та резолютивну частини рішення суду про відмову у позові.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

01.06.2020року Фермерське господарство «Агродол» звернулося з позовом до Головного управління Держгеокадастру про визнання укладеними з 07 грудня 2017 року додаткових угод до договорів оренди землі від 15.09.2012 року №108 і №109 на наступних умовах :

"Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області , в особі в.о. начальника управління С.В. Козакова, яке надалі іменується "Орендодавець" і діє відповідно до чинного законодавства України , з однієї сторони, та Фермерське господарство "Агродол", , в особі Голови Черниша Петра Васильовича , з іншої сторони, що надалі іменується "Орендар" , уклали дану додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки №108 /№109 від 15 вересня 2012 року, укладеного між Брусилівською районною державною адміністрацією Житомирської області та ОСОБА_1 та зареєстрованого у відділі Держземагентства у Брусилівському районі Житомирської області 26 грудня 2012 року за № 02638, площею 136,2034га, кадастровий №:02:000:0173/ за № 02639, площею 22,9054га, кадастровий №:02:000:0174, яка розташована за межами населених пунктів Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, про наступне:

1. Відповідно до ст.ст. 19, 33 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 93, 122 Земельного кодексу України , сторони вирішили замінити Орендодавця з Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області на - Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області , Орендаря з ОСОБА_1 на - Фермерське господарство "Агродол", , вул. Центральна,29В, с. Долинівка, Брусилівський район, Житомирська область.

2. Поновити (продовжити) на 7 (сім) років, з дня укладання цієї Додаткової угоди, Договір оренди земельної ділянки №108/№109 від 15 вересня 2012 року, укладений між Брусилівською районною державною адміністрацією Житомирської області та ОСОБА_1 , та зареєстрованого у відділі Держземагентства у Брусилівському районі Житомирської області 26 грудня 2012 року за № 02638, площею 136,2034га, кадастровий №:02:000:0173/ за № 02639, площею 22,9054га, кадастровий №:02:000:0174, яка розташована за межами населених пунктів Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області.

3. Орендна плата становить 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

4. Сторони домовились в іншій частині Договір оренди землі №108/109 залишити без змін.

5. Дана додаткова угода є укладеною з моменту її підписання сторонами на набирає чинності з моменту її державної реєстрації".

Правові підстави позову: ст. 27 та ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 10.04.2019року та ухвалі від 13.11.2019 року у справі № 275/82/18.

Правові підстави процесуальної участі у вирішенні цього спору Брусилівської селищної ради в статусі третьої особи на стороні Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області визначено Фермерським господарством "Агродол" за приписами ст.ст. 148-1 ЗК України та ч.1 ст. 770 ЦК України.

В основу фактичного та правового обґрунтування позову, поданого у червні 2020 року до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Фермерським господарством "Агродол" покладено висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у п. 29 постанови від 10.04.2019року у справі № 275/82/18 та у п. 17 ухвали від 13.11.2019р. про те, що судовому захисту підлягає право на продовження дії договорів оренди земельних ділянок, яке належить саме Фермерському господарству "Агродол", а не його засновнику (голові) ОСОБА_1 .

У складі позовних вимог Фермерське господарство "Агродол" заявило також вимогу визнати незаконною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у поновленні договорів оренди землі №108 і №109 від 15.09.2012року, викладену у листі від 28.12.2017року № Ч-16744/0-12613/6-17.

За доводами позову відмова у поновленні договорів оренди землі не обґрунтована і не містить посилання на конкретні порушення Закону України "Про оренду землі", допущені на час звернення засновника (голови) Фермерського господарства "Агродол" Черниша П.В. із листом -повідомленням та проектами додаткових угод до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у вперше , тобто , станом на 03.11.2017року , тоді як посилання на відсутність проектів додаткових угод до заяви , поданої станом на 06.12.2017року, не ґрунтується на приписах ч.ч. 2-5 ст.Закону України "Про оренду землі", які не передбачають обов`язкового повторного направлення таких проектів при висловленні згоди на нові запропоновані орендодавцем умови оренди землі у процесі їх погодження. Безпідставною була також відмова органу державної влади поновити (продовжити) договори оренди землі через відсутність агрохімічних паспортів полів, оскільки такі документи не визначено законодавцем обов`язковими для орендаря за приписами ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Загалом Фермерське господарство "Агродол" доводить, що фактично між сторонами спору , а саме між Фермерським господарством "Агродол" як орендарем та Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області як орендодавцем станом на 07.12.2017року було досягнуто згоди щодо всіх змінених істотних умов договорів оренди земельних ділянок №108 і № 109 від 15.09.2012року, і зокрема щодо строку - орендодавець погодився на поновлення договорів оренди землі на строк 7 років, та запропонував позивачу змінену редакцію такої істотної умови договору як ставка орендної плати за землю : 12 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а позивач письмово висловив свою згоду на змінену ставку орендної плати за землю: зі сплатою орендної плати на рівні максимальної ставки - 12% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що повністю відповідає вимогам ст. 15 Закону України "Про оренду землі" з визначенням істотних умов договору оренди землі .

У відзиві на позов Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області вимоги останнього не визнало з наступних підстав: станом на дату укладення Договорів оренди землі №108 та №109 розпорядником земель сільськогосподарського призначення була Брусилівська селищна рада; станом на дату виникнення відносин щодо їх поновлення (продовження) на новий строк у період з 03.11.2017р. по 28.12.2017р. - Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області; станом на дату звернення Фермерського господарства "Агродол" з цим позовом до суду - 01.06.2020року - Брусилівська селищна рада.

Загалом Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області заперечує свій статус як належного відповідача за цим позовом та вважає, що управління не може бути визначене орендодавцем земельних ділянок з кадастровими №:02:000:0173 та №:02:000:0174, оскільки такий правовий статус з 2018року набула Брусилівська селищна рада. Відповідно, і неможливо визнати укладеними з 07 грудня 2017року Додаткові угоди до Договорів оренди землі №108 і №109 від 15.09.2012 року з метою їх продовження позивачу саме з Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області, так як це суперечитиме чинному законодавству України та порушуватиме права Брусилівської селищної ради, так як саме остання є розпорядником спірних земельних ділянок.

Правові підстави відзиву на позов: п.12 Перехідних положень ЗК України, ст. 33 Закону України " Про оренду землі", Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06 вересня 2012 року №5245-6, ст. ст. 15 -1, 117 ч.4 ст. 122 ЗК України у відповідних редакціях тощо.

У письмових поясненнях щодо предмету спору Брусилівська селищна рада заперечує щодо задоволення позовних вимог Фермерського господарства "Агродол" в межах вирішення цього спору , оскільки третя особа вважає, що по-перше, строк дії Договорів оренди № 108 та №109 закінчився 15 вересня 2017року , а не як помилково доводить позивач - 26 грудня 2017року. З врахуванням імперативних вимог статті 33 Закону України "Про оренду землі", засновник та голова Фермерського господарства "Агродол"звернувся до відповідача з листом-повідомленням лише 03.11.2017р., тобто після закінчення встановленого строку та не від імені Фермерського господарства "Агродол". На думку третьої особи, вимога відповідача, викладена у листі від 28.12.2017року № Ч-16744/0-12613/6-17 щодо обов`язку надання агрохімічного паспорту поля, земельної ділянки, грунтувалась на вимогах Порядку ведення агрохімічного паспорта поля, земельної ділянки , затвердженого наказом Мінагрополітики та продовольства України від 10.11.2011о. № 536. Оскільки постановою Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019року у справі № 275/82/18 скасовано судові рішення першої та апеляційної інстанцій , існуючі правовідносини повернулись в початковий стан, а саме: 1) договори оренди землі втратили чинність; 2) сторонами договорів залишились Брусилівська РДА та ОСОБА_1 ; 3) додаткові угоди відсутні;, 4) проекти додаткових угод Фермерським господарством "Агродол" не подавались як до Головного управління Дергеокадастру у Житомирській області, так і до Брусилівської селищної ради; 5) до Брусилівської селищної ради позивачем не подався лист-повідомлення про поновлення договорів оренди землі з примірниками додаткових угод до них. Окрім того, третя особа просить врахувати при вирішенні цього спору рішення суду у справі № 906/949/19 та той факт , що станом на дату його вирішення саме Брусилівська селищна рада є власником земельних ділянок з кадастровими №:02:000:0173 та №:02:000:0174. Тому будь - хто інший , в тому числі, визначений у позові відповідач , не має права діяти від імені власника як орендодавця.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

26 лютого 2012 року головою Брусилівської РДА Житомирської області було видано розпорядження №207 від 26 червня 2012 року "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду", яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду загальною площею 159,1088 га в тому числі: діл.№1 - 136,2034га, діл.№2 - 22,9054га для ведення фермерського господарства за рахунок земель запасу громадянину ОСОБА_1 на території Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області (том 1, а.с.27).

Пунктом 2 вказаного розпорядження було зобов`язано гр. ОСОБА_1 в місячний термін виготовити технічну документацію про нормативно-грошову оцінку земельних ділянок та заключити договори оренди земельних ділянок та зареєструвати їх відповідно до чинного законодавства.

На підставі розпорядження голови Брусилівської РДА №207 від 26 червня 2012 року між Брусилівською РДА (Орендодавець) та гр. ОСОБА_1 (Орендар) 15 вересня 2012 року було укладено договори оренди землі №108 та №109 (надалі - Договір №108 та Договір №109; том 1, а.с. 28, 42).

Відповідно до пункту 1 розділу "Предмет договору" Договору №108 та Договору №109, Орендодавець надає, а Орендар (гр. ОСОБА_1 ) приймає в строкове платне користування земельні ділянки для ведення фермерського господарства, які знаходяться за межами населених пунктів Соболівської сільської ради.

Згідно пункту 1 Розділу "Об`єкт оренди" Договору №108, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 136,2034га кадастровий №:02:000:0173, в тому числі рілля 136,2034 га.

Відповідно до пункту 1 Розділу "Об`єкт оренди" договору №109, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 22,9054га кадастровий №:02:000:0174, в тому числі рілля 22,9054 га.

Згідно пунктів 1 Розділів "Строк дії договору" Договору №108 та Договору №109: договори укладено на 5 (п`ять) років; після закінчення строку дії договорів Орендар (гр. ОСОБА_1 ) має переважне право поновити їх на новий строк; у цьому разі Орендар (гр. ОСОБА_1 ) повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно з пунктом 3 Розділів Умови і строки передачі земельної ділянки в оренду Договору №108 та Договору №109, передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після реєстрації цих Договорів за актом її приймання-передачі.

Договори набирають чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації.

Договір №108 та Договір №109 були зареєстровані у відділі Держземагенства у Брусилівському районі Житомирської області, про що вчинено записи від 26 грудня 2012 року за № 02638 та № 02639 (том 1, а.с. ).

Договори № 108 та №109 від імені Орендодавця підписано головою Брусилівської РДА Шпаковичем В.І. Та від імені Орендаря гр. ОСОБА_1 .

На виконання умов Договору №108 та Договору №109 сторонами 26 грудня 2012 року було складено та підписано Акти приймання-передачі земельних ділянок, відповідно до яких Орендодавець передав, а Орендар (гр. ОСОБА_1 ) прийняв в строкове платне користування земельні ділянки площею 136,2034 га та 22,9054га для ведення фермерського господарства, строком на 5 років (том 1, а.с.32,46).

26 грудня 2012року у Державному земельному кадастрі проведено державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами №:02:000:0173 та №:02:000:0174 , власником яких є держава в особі Брусилівської РДА та державну реєстрацію речового права оренди на ці земельні ділянки фізичної особи ОСОБА_1 зі строком дії - 5(п`ять) років ( а.с. 37, 50).

21 січня 2013 року за рішенням власника - громадянина ОСОБА_1 було створено Фермерське господарствоАгродол, яке здійснює свою діяльність на земельних ділянках, що знаходяться за межами сіл Долинівка та Соболівка, Соболівської сільської ради, Брусилівського району та орендованих відповідно Договору №108 та Договору №109 земельних ділянок за з кадастровими номерами №:02:000:0173 та №:02:000:0174 (том 1, а.с. 56).

Як юридичну особу Фермерське господарство "Агродол" зареєстровано 14.02.2013р. , про що внесено запис № 0000483 (а.с. 57, 62, 63,).

З 01.01.2013 року відповідно до внесених змін до статті 122 ЗК України повноваження щодо передачі у власність або в користування земельних ділянок, що визначені у Договорі №108 та Договорі №109 перейшли від Брусилівської РДА до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Одночасно з 01.01.2013року набула чинності стаття 148-1 ЗК України, яка зобов`язувала Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області як орган державної влади, до якого перейшли повноваження з розпорядження земельними ділянками державної власності повідомити протягом одного місяця користувача земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручити йому особисто під розписку про кадастровий номер (за наявності), місце розташування та площу земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб) нового власника; місце знаходження нового власника, його поштову адресу; платіжні реквізити (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).

В ході судового вирішення спору як Фермерське господарство "Агродол", так і Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області не посилалися на обставини виконання вимог статті 148-1 ЗК України у період після 01.01.13р. до 03.11.2017року.

Засновник та голова Фермерського господарства гр. ОСОБА_1 3 листопада 2017 року звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з листом-повідомленням про поновлення договорів оренди, в якому просив поновити Договір №108 та Договір №109 щодо оренди земельних ділянок площею 136,2034 га та 22,9054 га з кадастровими номерами №:02:000:0173 та №:02:000:0174 для ведення фермерського господарства на новий строк - 7 років (том 1,76).

До листа-повідомлення від 03.11.2017р. додано проекти додаткових угод, підписані гр. ОСОБА_1 як орендарем без визначення в статусі такого Фермерське господарство Агродол у наступній редакції:

"Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області , в особі в.о. начальника управління С.В. Козакова, яке надалі іменується "Орендодавець" і діє відповідно до чинного законодавства України , з однієї сторони, та громадянин України ОСОБА_1 , з іншої сторони, що надалі іменується "Орендар" , уклали дану додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки №108 /№109 від 15 вересня 2012 року, укладеного між Брусилівською районною державною адміністрацією Житомирської області та ОСОБА_1 та зареєстрованого у відділі Держземагентства у Брусилівському районі Житомирської області 26 грудня 2012 року за № 02638, площею 136,2034га, кадастровий №:02:000:0173/ за № 02639, площею 22,9054га, кадастровий №:02:000:0174, яка розташована за межами населених пунктів Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, про наступне:

1. Відповідно до ст.ст. 19, 33 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 93, 122 Земельного кодексу України , Сторони вирішили замінити Орендодавця з Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області на - Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області.

2. Поновити (продовжити) на 7 (сім) років, з дня укладання цієї Додаткової угоди, Договір оренди земельної ділянки №108/№109 від 15 вересня 2012 року, укладений між Брусилівською районною державною адміністрацією Житомирської області та ОСОБА_1 , та зареєстрований у відділі Держземагентства у Брусилівському районі Житомирської області 26 грудня 2012 року за № 02638, площею 136,2034га, кадастровий №:02:000:0173/ за № 02639, площею 22,9054га, кадастровий №:02:000:0174, яка розташована за межами населених пунктів Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області.

3. Сторони домовились в іншій частині Договір оренди землі №108/109 залишити без змін.

4. Дана додаткова угода є укладеною з моменту її підписання сторонами на набирає чинності з моменту її державної реєстрації.

Дана додаткова угода складена у двох примірниках , по одному примірнику для кожної із сторін та є невід`ємною частиною договору оренди землі № 108 / 109 від 15 вересня 2012року" ( том 2, а.с. 14,15).

Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області надіслало гр. ОСОБА_1 листа від 30 листопада 2017 року за №Ч-15633/0-12084/6-17, в якому зазначило, що Головне управління Держгеокадастру пропонує поновлювати договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, набутих в оренду на без конкурсних засадах, із встановленням максимальної відсотком ставки орендної плати, визначеної статтею 288 Податкового кодексу України. У вказаному листі було також зазначено, що у разі недосягнення домовленостей щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (том 1, а.с. 80).

07 грудня 2017 року гр. ОСОБА_1 , як голова Фермерського господарства Агродол подав до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області заяву від 6 грудня 2017 року про згоду на запропоновані умови поновлення договорів оренди землі, в якій просив поновити дію Договору №108 та Договору №109 щодо оренди земельних ділянок площею 136,2034 га та 22,9054 га з кадастровими номерами №:02:000:0173 та №:02:000:0174, для ведення фермерського господарства, які зареєстровані у відділі Держземагентства у Брусилівському районі Житомирської області 26 грудня 2012 року, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0174 - на новий строк - 7 (сім) років та орендною платою у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок (том 1, а.с.81).

До заяви від 06 грудня 2017 року гр. ОСОБА_1 , як голова Фермерського господарства Агродол, не подавав проекти додаткових угод в новій редакції, яка б містила викладену істотну умову про розмір орендної плати в такій редакції: " 3. Оренда плата становить 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки".

Подані у числі додатків до цього позову проекти додаткових угод ( т.1,а.с. 78-79) не відповідають тим, що витребувані судом при вирішенні цього спору та надані Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області ( т.2, а.с.14,15).

Судом встановлено, що за результатами розгляду листа засновника та голови Фермерського господарства Агродол ОСОБА_1 від 6 грудня 2017 року, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області в листі від 28 грудня 2017 року за №Ч-16744/0-12613/6-17 повідомило орендаря про відсутність правових підстав щодо прийняття рішення Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області про поновлення Договору №108 та Договору №109, з огляду на те, що орендарем не надано проекти додаткових угод, чим порушено статтю 33 Закону України Про оренду землі, а також у зв`язку з відсутністю агрохімічних паспортів поля земельних ділянок (том 1, 83).

У 2018 році засновник та голова Фермерського господарства Агродол ОСОБА_1 звернувся до Брусилівського районного суду Житомирської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання Договору №108 та Договору №109 поновленими на новий строк.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 14 травня 2018 року в справі №275/82/18 позов задоволено (том 1, а.с. 86 -93). Визнано поновленими на строк 7 років Договір №108 та Договір №109, укладені між гр. ОСОБА_1 та Брусилівською районною державною адміністрацією щодо оренди земельних ділянок площею 136,2034га та 22,9054 га, які знаходяться за межами населених пунктів Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області для ведення фермерського господарства, кадастровий номери земельних ділянок :02:000:0173 та :02:000:0174 на умовах, викладених в додатковій угоді до договору оренди, а додаткові угоди до договорів оренди №108 та №109 - укладеними на умовах позивача гр. ОСОБА_1 .

Вказане рішення суду залишено без змін постановою Апеляційного суду Житомирської області від 18 вересня 2018 року (том 1, а.с.95-99).

10 квітня 2019 року постановою Великої Палати Верховного Суду у справі №275/82/18 касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області було задоволено; рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 14 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 18 вересня 2018 року скасовано, а провадження у справі закрито. Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові дійшла висновку, що у цій справі спір стосується речових прав на земельні ділянки, надані Фермерському господарству Агродол в оренду на підставі Договору №108 та Договору №109, а тому заявлені вимоги мають розглядатись за правилами господарського судочинства ( т.1, а.с. 106-114.

Окрім того, в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2019року у справі №275/82/18 роз`яснено постанову від 10.04.2019р. ( т.1, а.с. 117-121).

В ході судового вирішення спору також встановлено інші обставини , які мають значення для вирішення цього спору.

Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області передало право власності на земельні ділянки : площею 136,2034 га, яка знаходиться за межами с. Соболівка, Брусилівської селищної ради, кадастровий номер :02:000:0173 та площею 22,9054 га, яка знаходиться за межами с.Соболівка, Брусилівської селищної ради, кадастровий номер :02:000:0174 Брусилівській селищній раді на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №6-5020/14-18-СГ від 22 грудня 2018 року "Про передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність" та акту приймання-передачі земельних ділянок від 22 грудня 2018 року ( том 1, а.с. 144-155).

Рішенням двадцять восьмої сесії Брусилівській селищній раді сьомого скликання №897 від 13 лютого 2019 року "Про прийняття земельних ділянок державної власності у комунальну власність" прийнято у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які розташовані за межами населених пунктів Брусилівської селищної об`єднаної територіальної громади Брусилівського району Житомирської області, серед іншого, земельних ділянок, які знаходились в оренді ОСОБА_3 : кадастровий номер: :02:000:0174, площа - 22,9054 га (знаходиться за межами с. Соболівка, Брусилівської селищної ради); кадастровий номер: :02:000:0173, площа - 136,2034 га (знаходиться за межами с. Соболівка, Брусилівської селищної ради.

22 березня 2019 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені відомості про реєстрацію за Брусилівською селищною радою земельних ділянок площею 136,2034га кадастровий №:02:000:0173, площею 22,9054га кадастровий №:02:000:0174, форма власності комунальна.

В подальшому, Фермерське господарство Агродол звернулося до Брусилівської селищної ради з листом від 29 березня 2019 року про укладення додаткових угод, в якому просило укласти додаткові угоди щодо внесення змін до договорів оренди земельних ділянок площею 136,2034га та 22,9054га, кадастрові номери земельних ділянок :02:000:0173 та :02:000:0174 для ведення фермерського господарства, які зареєстровані у відділі Держземагентства у Брусилівському районі Житомирської області 26 грудня 2012 - 7 (сім) років та орендною платою у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки землі та в частині заміни сторони орендодавця (на Брусилівську селищну раду).

Брусилівська селищна рада листом від 18 квітня 2019 року за №296 повідомила Фермерському господарству Агродол про те, що рішенням 27 сесії 7 скликання Брусилівської селищної ради №847 від 23 січня 2019 року введено мораторій щодо відведення земельних ділянок в користування із земель державної власності, що були передані у комунальну власність Брусилівської селищної ради, до закінчення проведення інвентаризації земельних ділянок та державної реєстрації речових прав на вище згадану земельну ділянку згідно вимог чинного законодавства. В листі також вказано, що заява Фермерського господарства Агродол повторно буде розглянуто після проведення інвентаризації.

4 липня 2019 року Фермерське господарство Агродол подало до Брусилівської селищної ради заяву від 3 липня 2019 року в якій просило переукласти договори оренди земельних ділянок площею 136,2034га та 22,9054га, кадастрові номери земельних ділянок :02:000:0173 та :02:000:0174 для ведення фермерського господарства, які зареєстровані у відділі Держземагентства у Брусилівському районі Житомирської області 26 грудня 2012 зі строком оренди 7 (сім) років та орендною платою у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки землі в частині заміни сторони орендодавця.

Рішенням Брусилівської селищної ради №1061 від 17 липня 2019 року "Про скасування мораторію" було скасовано мораторій на прийняття рішень з надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та/або виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) земельних ділянок, що були передані в комунальну власність Брусилівської селищної ради відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 22 грудня 2018 року №65020/14-18-СГ "Про передачу земельної ділянки державної власності у комунальну власність" та земель за межами населених пунктів, що входять до складу Брусилівської селищної ради, введений рішенням Брусилівської селищної ради 27 сесії 7 скликання від 23 січня 2019 року №847.

В подальшому, рішенням Брусилівської селищної ради №1148 від 21 серпня 2019 року "Про розгляд заяв", серед іншого, було розглянуто заяву Фермерського господарства Агродол від 4 липня 2019 року вхідний номер №1379 про передачу в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства площею 136,2034га кадастровий номер :02:000:0173, площею 22,9054га, кадастровий номер :02:000:0174 та відмовлено Фермерському господарству Агродол в передачі в користування на умовах договору оренди землі, для ведення фермерського господарства земельних ділянок, в зв`язку з тим, що вказані земельні ділянки включено до Переліку земельних ділянок комунальної власності, право оренди яких пропонується для продажу на земельних торгах (у формі аукціону) окремими лотами (пункт 5 рішення).

У вересні 2019 року Фермерське господарство Агродол звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Брусилівської селищної ради, в якому просило визнати поновленими на 7 років Договір №108 та Договір №109 від 15 вересня 2012 року на умовах, викладених в прохальній частині позовної заяви із заміною орендодавця, орендаря, з встановленням орендної плати у розмірі 12%.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 17 травня 2019 року в справі №906/949/19 в задоволенні позовних вимог відмовлено. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29 квітня 2020 року у справі № 906/949/19 рішення першої інстанції залишено без змін ( надалі у тексті Рішення суду у справі № 906/949/19).

У Рішенні суду у справі № 906/949/19 , з посиланням на ст. 16 ЦК України та Рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес), стверджено, що Фермерське господарство «Агродол» вірно обрано спосіб захисту, порушеного на його думку права, щодо поновлення Договору № 108 та Договору № 109.

У Рішенні суду у справі № 906/949/19 констатовано, що позовні вимоги Фермерського господарства Агродол розглянуто саме в правовому полі діючих норм Закону України «Про оренду землі», зокрема частин 1-5 статті 33, зважаючи на докази, долучені до матеріалів справи як зі сторони Фермерського господарства Агродол, так і зі сторони Брусилівської селищної ради.

У Рішенні суду у справі № 906/949/19 констатовано, що Фермерським господарством Агродол уже суду апеляційної інстанції були подані проекти Додаткових угод до Договору № 108 та Договору №109, які подавалися із листом- повідомленням від 3 листопада 2017 року від імені саме гр. ОСОБА_1 , а не від імені Фермерського господарства Агродол ( у цій справі ці проекти вміщено на а.с. 14-15, т.2).

У Рішенні суду у справі № 906/949/19, з посиланням на ч. 3 ст. 269 ГПК України, мотивовано, що суд апеляційної інстанції не приймає відповідні документи як докази зі справи та не вдається до їх оцінки.

Рішення суду у справі № 906/949/19 мотивовано, серед іншого, тим, що Фермерське господарство Агродол мало направити і довести суду направлення додаткових угод саме від імені Фермерського господарства Агродол (а не від імені фізичної особи), або направити другим листом додаткові угоди саме від імені Фермерського господарства Агродол.

У Рішенні суду у справі № 906/949/19 встановлено, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області будь-які проекти додаткових угод про поновлення договорів №108 та №109 з Фермерським господарством Агродол не підписало.

Окрім того, у Рішенні суду у справі № 906/949/19 колегія суддів дійшла до висновку, що Договір №108 та Договір №109, саме в порядку частин першої-п`ятої статті 33 Закону України "Про оренду землі" (на застосування якої акцентувало увагу Фермерське господарство Агродол), на новий строк на змінених умовах та саме з Фермерським господарським Агродол, поновлені не були, а відтак припинилась їх дія 26 грудня 2017року, а також припинилось переважне право орендаря на укладення договору оренди землі (згідно з частиною 4 статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

У Рішенні суду у справі № 906/949/19 доводи Фермерського господарства Агродол щодо продовження користування земельними ділянками площею 136,2034га кадастровий номер :02:000:0173 та площею 22,9054га, кадастровий номер :02:000:0174 після припинення дії Договору №108 та Договору №109 у зв`язку із закінченням п`ятирічного строку, на який останні були укладені, колегія суддів оцінила наступним чином: таке користування здійснювалось не внаслідок поновлення договорів оренди в порядку статті 33 Закону України "Про оренду землі", а враховуючи наявність судового рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 14 травня 2018 року в справі №275/82/18, залишеного без змін постановою Апеляційного суду Житомирської області від 18 вересня 2018 року, про визнання поновленими на строк 7 років договорів оренди землі №108 та №109 від 15 вересня 2012 року. Однак, зазначені рішення 10 квітня 2019 року були скасовані постановою Великої Палати Верховного Суду у справі №275/82/18 та провадження у справі закрито.

У Рішенні суду у справі № 906/949/19 доводи Фермерського господарства Агродол про те, що саме в ухвалі Верховного Суду від 13 листопада 2019 року по справі №275/82/18 в пункті 17, 18 касаційним судом чітко зазначено про те, що саме Фермерське господарство "Агродол" має право на поновлення договорів оренди, колегія суддів мотивувала наступним чином: дійсно Фермерське господарство "Агродол" не позбавлене права звернутися з відповідним позовом та доказовою базою до суду, а вже суд в процесі дослідження та з огляду належних та допустимих доказів може прийти до висновку про наявність чи відсутність порушеного права, за захистом якого звернулося Фермерське господарство "Агродол".

01.06.2020року Фермерське господарство «Агродол» звернулося з цим позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, тоді як повноваження щодо розпорядження земельними ділянками з кадастровими номерами № :02:000:0173 та № :02:000:0174 , в тому числі шляхом надання їх в оренду та якими з 14 лютого 2013 року фактично користувалося Фермерське господарство "Агродол" на підставі Договорів №108 та №109, з 22 березня 2019 року належать Брусилівській селищній раді.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (статті 1, 2 Закону України «Про оренду землі» тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин ( з 03.11.17р. до 28.12.17р.).

Частиною третьою статті 792 Цивільного кодексу України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Земельний кодекс України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду (стаття 124).

Проте саме Законом України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами в зв`язку із передачею її у користування та володіння, в тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що статтею ЗЗ Закону України «Про оренду землі» було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

У разі, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

При цьому додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.

Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі»). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором ( правові висновки ВПВС , викладені у постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 159/5756/18).

Та при вирішенні цього спору між Фермерським господарством "Агродол" ( позивач) та Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області ( відповідач) суд не може застосовувати як релевантні правові висновки ВПВС, викладені у постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 159/5756/18 , а також врахувати правові висновки ВПВС від 10.04.2019року у справі № 275/82/18 , мотивуючи свій висновок про відмову у позові наступним.

1. Висновки щодо особливостей предмету спору у цій справі.

Принцип пропорційності господарського судочинства у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, спрямований на врахуванні судом при їх вирішенні особливостей предмета спору та його значення для сторін такого спору.

Вирішуючи справу про права та обов`язки суб`єкта, яких має свій приватний інтерес щодо предмету спору з однієї сторони та про права та обов`язки органу державної влади, який повинен діяти виключно в публічних інтересах, завданням суду є забезпечити досягнення між ними розумного балансу ( ч.1 ст. 2 , ст. 15 ГПК України). Адже важливо враховувати, що конфлікт інтересів притаманний конгломерату власне законних, охоронюваних законом і правом інтересів. Йдеться про виключно легітимні, але конкуруючі інтереси покупця і продавця, боржника і кредитора, наймача і наймодавця, тощо (абз. 4 п.3.5 мотивувальної частини Рішення КСУ від 01.12.2004р. у справі № 1-10/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес). Водночас у випадку, коли існуючий конфлікт приватного інтересу господарюючого суб`єкту має пряме зіткнення із суспільним інтересом територіальної громади окремого міста ( селища, села) , завданням суду є забезпечити вирішення господарського спору неупереджено та справедливо (ч.1 ст. 2 ГПК України). Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права (абз. 2 п.3.4 мотивувальної частини Рішення КСУ від 01.12.2004р. у справі № 1-10/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес).

Визначення предмета спору є правом позивача (постанова ВПВС від 17.04.18 р. у справі № 523/9076/16-ц).

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України судові рішення та ухвали Європейського суду з прав людини з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні, є джерелами права для національного суду ( надалі у тексті - Суд).

Прецедентна практика Суду ґрунтується на тому, що терміну "спір" необхідно надавати основного, а не формального значення. Важливо також не звертати уваги на форму та мовні засоби, що використовуються, а спиратися на реалії події відповідно до обставин кожної справи.

"Справжній" спір є там, де результат судових проваджень є значущим для цивільних прав та обов`язків його сторін (Ulyanov v. Ukraine, ухвала від 5 жовтня 2010 р., заява № 16472/04 ).

Під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем (постанова ВПВС від 17.04.18р. у справі № 523/9076/16-ц; ВПВС від 13.03.19р. у справі № 916/3245/17).

В свою чергу, поняття "сторона у спорі" може не бути тотожним за змістом поняттю "сторона у цивільному процесі": сторонами в цивільному процесі є такі її учасники як позивач і відповідач, тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача (пункти 138-140 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, пункт 66 постанови від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц).

У цьому спорі Фермерське господарство "Агродол" дійсно є стороною спору, натомість Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області після 22 березня 2019 року не може бути стороною такого спору. Правило ч.2 ст. 19 Конституції України для органів державної влади є імперативним, тому диспозитивне правило ч.3 ст. 631 ЦК України, яке фактично позивач просив застосовувати шляхом визначення "07 грудня 2017року" як дати укладення Додаткових угод до Договорів оренди землі № 108 та № 109 застосуванню не підлягає.

Тому доводи позову Фермерського господарства "Агродол" про підстави процесуальної участі у вирішенні цього спору Брусилівської селищної ради в статусі третьої особи на стороні Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області за приписами ст.ст. 148-1 ЗК України та ч.1 ст. 770 ЦК України, суд оцінює саме через категорію поняття "сторона спору", і такою для спірних відносин є виключно Брусилівська селищна рада.

Суд погоджується з правовою позицією Фермерського господарства "Агродол" в тій частині, що у разі належного виконання Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області вимог ст.ст. 148-1 ЗК України та ч.1 ст. 770 ЦК України у період після заснування фермерського господарства 14.02.2013року до 03.11.2017р. (дата звернення засновника та голови господарства Черниша П.В. з листом-повідомленням про продовження Договорів оренди № 108 та № 109 з доданими до проектами додаткових угод), спірні відносини могли бути вже врегульованими у спосіб укладення додаткових угод з належними сторонами та істотними умовами.

2. Висновки щодо обраного Фермерським господарством "Агродол" способу захисту порушеного права та інтересу як ефективного .

Пункт 1 статті 6 Конвенції, яка є джерелом права для національного суду, гарантує кожному "право на суд", яке включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення Суду у справі "Андрієвська проти України" від 01.12.2011).

Відсутність у провадженні будь-яких вимог грошового характеру не є вирішальним елементом при визначенні того, чи застосовується пункт 1 статті 6 Конвенції у його цивільному аспекті (рішення Суду у справі "Савіцький проти України" від 26.07.2012).

Вирішальним для визначення того, чи стосується справа прав цивільного характеру, є безпосередньо характер права, яке є предметом розгляду (рішення Суду у справі "Церква села Сосулівка проти України" від 28.02.2008).

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Тобто порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність ж обставин, які підтверджували б наявність порушення права позивача, за захистом якого він звернувся до суду, є підставою для відмови у задоволенні позову (постанова ВП ВС від 11.09.18р. у справі № 905/1926/16).

В свою чергу, судовий захист реально порушеного права має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права позивача, а у випадку, якщо таке відновлення неможливе - встановити компенсацію за порушення (див. пункт 57 постанови ВП ВС від 05.06.18 року у справі № 338/180/17).

В аспекті забезпечення гарантій, визначених ст.13 Конвенції, спосіб захисту, щоб бути ефективним, має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується; спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваного порушення чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце ( п. 59 рішення Суду від 06.09.2005 у справі «Гурепка проти України»; п. 29 рішення Суду від 16.08.2013 р. у справі «Гарнага проти України» ).

Стаття 20 ГК України гарантує кожному суб`єкту господарювання право на судовий захист свого майнового права і законного інтересу. Аналогічні гарантії передбачають ст. ст. 15 і 16 ЦК України.

Визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі із викладенням її змісту є одним із способів захисту майнового права орендаря ( постанова ВП ВС від 26.05.202р. у справі № 908/299/18.

Однак, як мотивовано судом, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області не є "стороною спору", а відтак не є належним відповідачем.

Визначення відповідача за позовом є правом позивача. Тоді як встановлення належності відповідача - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи (п.31 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.10.20 року у справі № 640/22013/18). За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц ).

3. Висновки щодо врахування при вирішенні спору у цій справі фактів, що мають преюдиціальне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Пояснення учасників справи, в яких останні викладають свої вимоги, заперечення, аргументи тощо подаються у письмовій або усній формі) (ч. ч. 1 та 2 ст. 169 Кодексу).

В свою чергу, обов`язковість урахування (п р е ю д и ц і й н і с т ь) судових рішень для інших судів визначається законом (ч.2 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Так, згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим, згідно з ч. 5 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою , яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Таким чином, процесуальний закон чітко визначає, що рішення суду у конкретній справі, розглянутій за правилами чи господарського, чи цивільного, або ж адміністративного судочинства, встановлює обставини щодо конкретних осіб (особи), які (яка) брали в участі в такій справі.

При цьому преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювалися судом, що знайшло свої відображення у мотивувальній частині судового рішення ( п. 32 постанови ВПВС від 03.07.18р. у справі №917/1345/17).

Натомість, наявність у конкретної особи щодо якої встановлені певні обставини у конкретній справі права на їх спростування в загальному порядку з тих підстав, що вона не приймала участь в такій справі , вказує на те, що встановлені в рішенні суду обставини не мають ознак преюдиціальності за суб`єктним складом.

Саме тому, важливим у застосуванні процесуального механізму преюдиції у конкретній справі, яка ще розглядається судом , має склад її учасників у порівнянні з іншою конкретною справою, де вже судовим рішенням встановлені обставини щодо таких учасників.

Не менш важливим у застосуванні процесуального механізму преюдиції у конкретній справі, яка ще розглядається судом, є також процесуальний статус учасників справи.

Так, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи ( ч.1 ст. 41 ГПК України). Тому рішенням суду в одній конкретній справі можуть бути встановлені певні обставини як щодо сторін спору ( позивача (ів), відповідача (ів), так і третіх осіб як із самостійними вимогами щодо предмету спору та без таких, які приймають участь в іншій конкретній справі, яка ще розглядається судом.

Таким чином, на сьогодні діє правило відповідно до якої суб`єктний склад учасників однієї конкретної справи не обов`язково має бути повністю тотожним складу учасників справи в іншій конкретній справі. Однак щодо одного із учасників рішенням суду в одній конкретній справі

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини вважає, що ситуація , коли факти, які вже бути встановлені остаточним рішенням в одній справі , пізніше були відкинуті судами у новій справі між тими самими сторонами, є аналогічною ситуації, коли після відновлення провадження рішення, яке набрало законної сили та підлягало виконанню, було повністю скасовано. Така ситуація, визнав суд, порушує принцип юридичної визначеності ( п. 33 рішення у справі "ТОВ "БУШБМ-Плюс" проти України" від 06.06.19р.).

Важливим для застосування ч. 4 статті 75 ГПК України є правило ч.7 цієї статті Кодексу згідно з яким правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду при вирішенні іншої справи.

Отже , лише згадувані, але такі, що не одержали оцінки суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності (постанова Верховного Суду у складі КГСУ від у справі №927/976/17).

3.1. Першу групу таких фактів становлять ті, які визнають самі сторони спору.

3.2. Другу групу фактів становлять ті, які встановлені судовими рішеннями , що набрали законної сили.

Так, у Рішенні суду у справі № 906/949/19 колегія суддів дійшла до висновку, що Договір №108 та Договір №109, саме в порядку частин першої-п`ятої статті 33 Закону України "Про оренду землі" (на застосування якої акцентувало увагу Фермерське господарство Агродол), на новий строк на змінених умовах та саме з Фермерським господарським Агродол, поновлені не були, а відтак припинилась їх дія 26 грудня 2017року, а також припинилось переважне право орендаря на укладення договору оренди землі (згідно з частиною 4 статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

Викладене є додатковою підставою для відмови Фермерському господарству "Агродол" у позові до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

4. Не підлягає задоволенню позовна вимога Фермерського господарства "Агродол" про визнання незаконною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у поновленні договорів оренди землі №108 і №109 від 15.09.2012року, викладену у листі від 28.12.2017року № Ч-16744/0-12613/6-17 з таких мотивів.

У Рішенні суду у справі № 906/949/19 викладено наступні висновки : При цьому, воля Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо відмови у поновленні Договору №108 та Договору №109 за відсутності для цього підстав, як визначено у листі від 28 грудня 2017 року за №Ч-16744/0-12613/6-17, була очевидною і висловлена була в місячний строк, передбачений частиною 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі". В той же час, апеляційний господарський суд констатує, що саме лише визнання відмови протиправною не може бути підставою для поновлення договору оренди землі за частинами 1 - 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки для поновлення договору оренди за цими частинами необхідне погодження обох сторін щодо нових істотних умов договору. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2019 року у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду по справі №908/2314/18.

На підставі вищевикладених мотивів та ст.ст. 73, 75, 86, 236 та 237 ГПК України суд відмовив Фермерському господарству "Агродол" у позові до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Щодо судового збору

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з цим позовом до суду Фермерське господарство "Агродол" сплатило судовий збір за три немайнові вимоги в розмірі 6306,00грнгрн, що підтверджується платіжним дорученням №62 від 28.05.2020р.

У зв`язку з відмовою у позові судовий збір покладається на позивача у справі - Фермерське господарства "Агродол".

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У позові Фермерського господарства "Агродол" до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання укладеною з 07 грудня 2017року додаткову угоду до договору оренди землі №108 від 15 вересня 2012року на запропонованих умовах, про визнання укладеною з 07 грудня 2017року додаткову угоду до договору оренди землі №109 від 15 вересня 2012року на запропонованих умовах, про визнання незаконною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у поновленні договорів оренди землі №108 і № 109 від 15.09.2012р., викладену у листі від 28.12.2017року № Ч-16744/0-12613/6-17 відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 31.12.20

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати: 1 - у справу, 2-4 - учасникам справи ( рек. з пов.)