номер провадження справи 12/138/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2020 Справа № 908/1823/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Лісовик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 908/1823/20

за позовом: Концерну "Міські теплові мережі" (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, фактична адреса: 69071, м. Запоріжжя, вул. Цитрусова, буд. 9)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Гаврилової Віри Іванівни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 42 000,76 грн.

за участю представників:

від позивача: Рясна А.С., довіреність № 666/20-19 від 28.11.2019

від відповідача: Кузнецова А.С., ордер серія АР № 1016221 від 31.07.2020, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 984 від 05.07.2012

Згідно із ст. 222 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях 19.08.2020, 04.11.2020, 16.12.2020 та 22.12.2020 здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу комплексу «Акорд».

СУТЬ СПОРУ

Концерн "Міські теплові мережі" звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою за вих. № б/н від 15.07.2020 до Фізичної особи-підприємця Гаврилової Віри Іванівни про стягнення основного боргу в сумі 40711,87 грн., трьох процентів річних в сумі 771,45 грн., інфляційних витрат в сумі 517,44 грн., що разом складає 42 000,76 грн.

Разом з тим, в пункті 1 прохальної частини поданої позовної заяви позивач просить суд розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2020 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 24.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1823/20, присвоєно справі номер провадження 12/138/20, клопотання Концерну "Міські теплові мережі" про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження задоволено, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 19.08.2020 о 14:30.

31.07.2020 через систему «Електронний суд» на адресу суду від представника відповідача Кузнецової А.С. надійшла заява про внесення даних до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи № 908/1823/20.

14.08.2020 на адресу суду від відповідача - Фізичної особи-підприємця Гаврилової Віри Іванівни надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позовних вимог заперечує, мотивуючи свою позицію наступним:

- вважає позовні вимоги необґрунтованими, такими, що не підтверджені, належними та допустимими доказами, а обставини, на які посилається позивач у позовній заяві, не відповідають дійсності;

- відповідач є орендарем частини нежитлового приміщення підвалу № 395 (Літ. А-9), загальною площею 42,6 кв.м. на підставі договору оренди № 14/10 від 01.12.2011, та частини нежитлового приміщення підвалу № 395 (Літ. А-9), загальною площею 103,9 кв.м. на підставі договору оренди № 250/10 від 05.04.2016;

- зазначені приміщення розташовані у житловому будинку № 32 по вулиці Моторобудівників в місті Запоріжжя і вони є складовими інших нежитлових приміщень підвалу та першого поверху будинку, які є у власності відповідача, в сукупності з якими становлять єдиний торгівельний комплекс «Престиж»;

- такі обставини зафіксовані актом обстеження від 07.06.2019 за участю інженерів позивача;

- ще з 2002 року опалення торгівельного комплексу «Престиж», у складі якого знаходяться нежитлові приміщення, право користування якими має відповідач, було відокремлено від системи опалення житлового будинку, така обставина підтверджена витягом з технічної документації проекту «Реконструкції магазина продовольчих товарів по вул. 8 Березня (нині - Моторобудівників), 32 в м. Запоріжжя: замовник ЧП Гаврилова В.І.»;

- із загальної інформації вбачається, що «система опалення магазину «Престиж»

відокремлена від житлового будинку та має свій прилад обліку теплової енергії (акт приймання від 24.01.2003), з АТ «Мотор Січ» укладений договір № Р028/03К на відпуск теплової енергії»;

- з 2012 року нежитлові приміщення першого поверху та підвалу, що належать ФОП Гавриловій В.І., мають автономну систему опалення з джерелом теплопостачання від газових котлів, які встановлені згідно з погодженим проектом;

- з фотозображень вбачається, що будинкові труби відрізані, закриті заглушками, а труба опалення житлового будинку знаходиться за стінкою приміщення, відділена дверима для забезпечення доступу обслуговуючої компанії;

- відповідач зазначає, що не отримував послуги з теплопостачання, не укладав договору на постачання теплової енергії з позивачем, не має теплоспоживчіх приладів, підключених до загально будинкової системи теплопостачання, не погоджував необхідне теплове навантаження, місце приєднання до теплових мереж, параметри теплоносія тощо відповідно до нормативів (постанова КМУ № 1198 від 03.10.2007 «Про затвердження правил користування тепловою енергією»), отже не був та не є споживачем теплової енергії в розумінні законодавства про теплопостачання, що підтверджується актом обстеження приміщення від 07.06.2019;

- звертаючись з даним позовом, позивач вказує що відповідач без укладення відповідного договору протягом спірного періоду з листопада 2019 року по квітень 2020 року під час опалювальних сезонів відпустив теплову енергію відповідачу на суму 40711,87 грн., хоча розрахунок боргу робить за період з листопада 2018 року по квітень 2020 року, звідси не зрозуміло період, за який пред`явлені вимоги позивачем;

- позивач не довів обставин, які підлягають встановленню в цій справі, зокрема не доведено, що: відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення чи з постачання теплової енергії, факту отримання відповідачем послуг з теплопостачання, обґрунтованості розрахунків заборгованості;

- позивачем не доведено існування у позивача теплоспоживчих установок, а існування трубопроводів, що забезпечують транспортування теплоносія до споживачів не означає, що такі трубопроводи мають технічну можливість надати послуги з опалення приміщення та задовольнити потреби відповідача;

- позивачем взагалі не надано доказів про знаходження у підвальному нежитловому приміщенні № 395 будь-яких складових систем теплопостачання, тепло споживання тощо - як-то актів обстеження, технічної документації тощо;

- до позовної заяви наданий «Розрахунок розподілу обсягу спожитої теплової енергії для централізованого опалення нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: пр. Моторобудівників, 32 фізичної особи-підприємця Гаврилова Віра Іванівна», який має ряд недоліків, що заважає йому бути допустимим доказом;

- відповідач ніколи не звертався до позивача із відповідними заявами про приєднання до системи теплопостачання;

- нежитлове приміщення № 395 є підвалом багатоквартирного житлового будинку та є неопалювальним приміщенням;

- акти приймання-передачі теплової енергії не є належними доказами, які підтверджують обставини щодо обсягу постачання теплової енергії та її вартість, оскільки акти не підписані з боку споживача та не зазначена відповідальна за здійснення господарської операції особа споживача, не зрозуміло зміст господарської операції в частині того, що не можна встановити якому об`єкту чи за якою адресою були надані послуги з теплопостачання, отже такі документи не є підтвердженням того, що відбулася господарська операція, а саме що споживач отримав послугу з постачання теплової енергії в певних обсягах;

- до позовної заяви не надано доказів вручення відповідачу первинних документів, що, на думку позивача, підтверджують обсяги та вартість спожитої теплової енергії актів та рахунків, які складені позивачем та не підписані з боку відповідача;

- в реєстрах про отримання актів виконаних послуг та рахунків за спожиту теплову енергію напроти прізвища Гаврилової В.І. міститься підпис невстановленого належним чином Мироненко, або взагалі підпис відсутній;

- вважає розрахунки, надані позивачем, безпідставними, оскільки не доведено надання самих послуг з опалення в спірний період, а розрахунки підміняють собою нормативно визначені втрати трубопроводів, які вже закладені в тариф;

- відсутність у відповідача зобов`язань по сплаті основного боргу виключає підстави покладення на нього відповідальності у вигляді 771,45 грн. 3% річних та 517,44 грн. інфляційних втрат;

- вказує, що відповідачем попередньо визначені витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7600,00 грн., остаточний розрахунок яких та відповідні докази будуть надані суду до закінчення судових дебатів згідно зі ст. 129 ГПКУкраїни. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7600,00 грн.

19.08.2020 на адресу суду від позивача надійшов лист за вих. № б/н від 18.08.2020, в якому останній зазначає, що у позовній заяві було допущено технічну помилку, а саме невірно зазначено період заборгованості, тому просить вважати вірним період заборгованості з листопада 2018 по квітень 2020 та долучити до матеріалів справи виправлену позовну заяву. У виправленій позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача основний борг в сумі 40711,87 грн., три проценти річних в сумі 771,45 грн., інфляційні витрати в сумі 517,44 грн.

Розглянувши виправлену позовну заяву суд приймає її до розгляду.

Ухвалою суду від 19.08.2020 на підставі ч. 6 ст. 250 ГПК України ухвалено перейти до розгляду справи № 908/1823/20 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, підготовче засідання призначено на 13.10.2020 об 11:00.

05.10.2020 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив за вих. № б/н від 01.10.2020, в якій останній зазначає наступне:

- нарахування заборгованості здійснюється з листопада 2018 року, тобто з початку опалювального сезону 2018-2019, після прийняття Концерном у господарське відання передбаченого рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 204 від 24.04.2018 майна по квітень 2020 року;

- відсутність радіаторів не означає відсутність споживання послуг з централізованого опалення, оскільки наявність стояків в приміщенні свідчить про надходження тепла в приміщення;

- якщо навіть у приміщенні відсутні опалювальні прилади, але є стояки, підводки до приладів, споживач повинен сплачувати за фактичне тепло, яке виділяється від зазначених трубопроводів;

- комунальна послуга з опалення є особливим видом комунальної послуги, найважливіша відмінність цієї комунальної послуги від інших полягає у відсутності конкретної точки споживання послуги;

- у зв`язку з тим, що об`єкт споживання теплової енергії відповідача розташований у житловому будинку, система опалення приміщення, яким користується відповідач, спільна з жилим будинком, то факт отримання теплоносія підтверджується рішеннями про початок та закінчення опалювального сезону 2018-2019, 2019-2020;

- твердження відповідача стосовно того, що позивачем не доведено факт отримання відповідачем послуги з централізованого опалення, теплова енергія, яка виділяється від трубопроводів, які проходять у приміщенні, є тепловтратами та те, що відповідач не є споживачем послуг, є безпідставними та необґрунтованими;

- відповідно до акту обстеження, складеного спеціалістами Концерну 07.06.2019 опалення першого поверху магазину автономне, джерело теплопостачання газові котли, у зв`язку з чим на приміщення першого поверху нарахування не відбуваються;

- в актах приймання-передачі теплової енергії та рахунках зазначено, що нарахування відбуваються по особовому рахунку № НОМЕР_1 , вказаний особовий рахунок включає в себе два приміщення, а саме: частина нежитлового приміщення № 395 підвалу (літера А-9) загальною площею 42,6 кв.м. та частина нежитлового приміщення № 395 підвалу (літера А-9), площею 103,90 кв.м. у складі кімнат № 23, 24, 25, 26, 27;

- рахунки та акти приймання передачі теплової енергії щомісячно направлялися відповідачу простою кореспонденцією або були вручені під підпис представнику споживача, 03.07.2020 рахунки та акти приймання-передачі теплової енергії були повторно направлені споживачу рекомендованим листом;

- вказує, що 30.09.2020 позивачем повторно направлено на адресу відповідача рахунки та акти приймання-передачі теплової енергії за спірний період 2018-2020 з зазначенням площі приміщень, на які здійснювалися нарахування. Просить суд відхилити заперечення, які викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, у повному обсязі та відмовити у стягненні з позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7600,00 грн.

Ухвалою суду від 13.10.2020 продовжений строк підготовчого провадження у справі № 908/1823/20, відкладено підготовче засідання на 04.11.2020 о 15:45.

В підготовчому судовому засіданні 04.11.2020 суд оголосив перерву до 16.11.2020 о 16:00 без винесення процесуального документу, про що складений протокол.

16.11.2020 на електронну адресу суду без електронного цифрового підпису від позивача надійшла заява, в якій останній зазначає що у зв`язку із запровадженням карантину на усій території України та наявністю у представника позивача ознак гострої респіраторної вірусної інфекції просить перенести судове засідання, призначене на 16.11.2020 о 16:00.

16.11.2020 на електронну адресу суду з електронним цифровим підписом від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній зазначає наступне:

- до відповіді на відзив позивачем долучені письмові докази, які надані з порушенням процесуальних строків, передбачених ГПК України, позивач не заявляв про неможливість подання інших доказів з об`єктивних причин, тому вони не мають бути прийняті судом на підставі ч. 8 ст. 80 ГПК України;

- в пункті 6.3.4 ДБН В.2.5-67:2013 зазначено, що система опалення будинку проектується з урахуванням і витрат теплоти на нагрівання матеріалів, обладнання та транспортних засобів;

- позивач помиляється щодо факту взагалі надання послуг централізованого опалення відповідачу та їх споживання відповідачем в заявлених в позові обсягах, оскільки законодавчо визначено, що складовою частиною послуг з теплопостачання є досягнення мети, для якої така послуга виробляється та надається споживачам, а саме забезпечення нормативної температури у приміщенні;

- позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини: надання та споживання послуг з опалення, що у спірних приміщеннях знаходяться будь-які елементи загально будинкової системи опалення, їх розміри, вид тощо, обсяги теплопостачання у нежитлові приміщення, що під час опалення будинку досягається нормативна температура у спірних приміщеннях.

Ухвалою суду від 16.11.2020 закрито підготовче провадження у справі № 908/1823/20, призначено справу до судового розгляду по суті на 16.12.2020 о 15:30. У вказаній ухвалі зазначено, що заява позивача про перенесення судового засідання судом не розглядається, оскільки не містить електронного цифрового підпису.

В судовому засіданні 16.12.2020 оголошено перерву до 22.12.2020 о 15:00 без винесення процесуального документу суду, про що складений протокол.

В судове засідання 22.12.2020 з`явилися представники сторін.

Представник позивача в судовому засіданні 22.12.2020 підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні 22.12.2020 проти позову заперечив.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, позицію відповідача, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що відповідач користується нежитловими приміщеннями за адресою: проспект Моторобудівників, буд. 32 (об`єкт теплопостачання), а саме:

- частиною нежитлового приміщення № 395 підвалу (літера А-9) загальною площею 42,6 кв.м. на підставі договору оренди № 14/10 від 01.12.2011 року;

- частиною нежитлового приміщення № 395 підвалу (літера А-9) площею 103,90 кв.м. у складі з кімнат № 23, 24, 25, 26, 27 на підставі договору оренди № 250/10 від 05.04.2016 року.

В матеріалах справи міститься додаткова угода від 10.03.2015 до договору оренди № 14/10 від 01.12.2011 нежитлового приміщення по пр. Моторобудівників, 32, м. Запоріжжя, підписана між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (в подальшому Орендодавець), Міським комунальним підприємством «Основаніє» (в подальшому Балансоутримувач) та Фізичною особою-підприємцем Гавриловою Вірою Іванівною (в подальшому Орендар), відповідно до п. 1 якої термін дії договору оренди від 01.12.2011 № 14/10 частини нежитлового приміщення № 395 підвалу (Літ. А-9) загальною площею 42,6 кв.м. в будинку № 32 по пр. Моторобудівників, укладеного з ФОП Гавриловою В.І., вважається продовженим до 01.10.2018.

Матеріали справи свідчать, що 05.04.2016 між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (в подальшому Орендодавець), Міським комунальним підприємством «Основаніє» (в подальшому Балансоутримувач) та Фізичною особою-підприємцем Гавриловою Вірою Іванівною (в подальшому Орендар) був укладений договір № 250/10 оренди нежитлового приміщення по пр. Моторобудівників, 32, далі Договір № 250/10.

Відповідно до п. 1.1., 1.2. Договору № 250/10 Орендодавець, Балансоутримувач на підставі наказу Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради від 18.01.2016 № 18р передає, а Орендар приймає в строкове платне користування комунальне майно частину нежитлового приміщення № 395 підвалу (літ А-9) площею 103,9 кв.м. у складі кімнат №№ 23, 24, 25, 26, 27 в будинку № 32 по пр. Моторобудівників, яке перебуває на балансі Міського комунального підприємства «Основаніє», вартість якого визначена у звіті про незалежну оцінку і становить за висновком про його вартість (Додаток № 3 до Договору) 212135,00 грн. без ПДВ станом на 31.12.2015. Майно використовується Орендарем на правах оренди для розфасовки продуктів харчування.

Умовами п. 2.1. Договору № 250/10 визначено, що Орендар вступає у строкове платне користування комунальним майном з моменту підписання сторонами договору та акту прийому-передачі майна (Додаток № 2 до Договору).

Пунктом 5.13. Договору № 250/10 передбачений обов`язок Орендаря укласти відповідні договори з постачальниками комунальних послуг, з балансоутримувачем договір про надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території та своєчасно вносити платню за ці послуги.

Згідно із п. 11.1., 11.8. Договору № 250/10 цей договір укладено на 2 роки 11 місяців, з « 05» квітня 2016 року до « 05» березня 2019 року. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього договору після закінчення його строку протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін, при умові виконання пункту 5.15 договору, та на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Так, на виконання умов Договору № 250/10 Орендодавець та Балансоутримувач передали, а Орендар прийняв в оренду комунальне майно - частину нежитлового приміщення № 395 підвалу (літ А-9) площею 103,9 кв.м. у складі кімнат №№ 23, 24, 25, 26, 27 в будинку № 32 по пр. Моторобудівників, яке перебуває на балансі Міського комунального підприємства «Основаніє», що підтверджується підписаним між ними актом прийому-передачі від 05.04.2016 (том 1, а.с. 88).

Як зазначає в позовній заяві позивач нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою просп. Моторобудівників, буд. 32, а саме: частина нежитлового приміщення № 395 підвалу (літера А-9), загальною площею 42,6 кв.м. та частина нежитлового приміщення № 395 підвалу (літера А-9), площею 103,90 кв.м. у складі кімнат № 23, 24, 25, 26, 27 є невід`ємною частиною житлового будинку, вищевказаний будинок обладнано будинковим приладом обліку теплової енергії.

Позивач в позові вказує, що в порушення договору оренди № 250/10 від 05.04.2016 року та Закону відповідач (Споживач) договір з Концерном «Міські теплові мережі» не уклав. Зазначає, що не зважаючи на відсутність укладеного договору, в цілях недопущення порушення конституційного права громадян, які мешкають в житловому будинку № 32 по вул. Моторобудівників м. Запоріжжя, на забезпечення їх здоров`я (ст. 3 Конституції України) та права достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї (ст. 48 Конституції України), що включає право житло позивач здійснював постачання теплової енергії до приміщення відповідача, адже система теплоспоживання нежитлового приміщення - об`єкту теплопостачання є спільною із системою теплопостачання житлового будинку. При цьому вказує, що облік відпущеної теплової енергії здійснювався по особовому рахунку № НОМЕР_1 , а отримання теплоносія підтверджується відповідними рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради «Про початок опалювального сезону» та «Про закінчення опалювальних сезонів» сезону 2018-2019 та 2019-2020 рр. Позивач зазначає, що ним було відпущено теплову енергію відповідачу за період з листопада 2018 по квітень 2020 на загальну суму 40711,87 грн., що підтверджується рахунками, актами приймання-передачі теплової енергії та розрахунком суми основної заборгованості, втім відповідач жодних оплат не здійснював. Вважає, що відсутність укладеного договору не позбавляє відповідача обов`язку оплати наданих йому послуг.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем були оформлені акти приймання-передачі теплової енергії (опалення по приладах) за період з листопада 2018 по квітень 2019 та з листопада 2019 по квітень 2020 на загальну суму 40711,87 грн., в яких містяться посилання на особовий рахунок № НОМЕР_1 , а саме:

- акт прийому-передачі теплової енергії від 30.11.2018 на суму 4531,82 грн.;

- акт прийому-передачі теплової енергії від 31.12.2018 на суму 5247,23 грн.;

- акт прийому-передачі теплової енергії від 31.01.2019 на суму 5293,00 грн.;

- акт прийому-передачі теплової енергії від 28.02.2019 на суму 4011,50 грн.;

- акт прийому-передачі теплової енергії від 31.03.2019 на суму 3339,74 грн.;

- акт прийому-передачі теплової енергії від 30.04.2019 на суму 129,05 грн.;

- акт прийому-передачі теплової енергії від 30.11.2019 на суму 3392,04 грн.;

- акт прийому-передачі теплової енергії від 31.12.2019 на суму 4931,39 грн.;

- акт прийому-передачі теплової енергії від 31.01.2020 на суму 2445,47 грн.;

- акт прийому-передачі теплової енергії від 29.02.2020 на суму 3964,55 грн.;

- акт прийому-передачі теплової енергії від 31.03.2020 на суму 2554,06 грн.;

- акт прийому-передачі теплової енергії від 30.04.2020 на суму 872,02 грн.

Вказані акти оформлені за підписами позивача та не містять підписів відповідача (споживача).

Разом з тим, позивачем були складені рахунки на оплату спожитої теплової енергії за період з листопада 2018 по квітень 2019 та з листопада 2019 по квітень 2020.

На підтвердження факту вручення відповідачу вищевказаних актів та рахунків за спожиту теплову енергію позивач надав копії реєстрів про отримання актів виконаних послуг та рахунків.

В матеріалах справи міститься вимога за вих. № 935/09-4 від 03.06.2020 щодо погашення заборгованості за теплову енергію, адресована відповідачу, в якій позивач на підставі ч. 2 ст. 530 ЦК України вимагає терміново вирішити питання погашення заборгованості і добровільно сплатити заборгованість в сумі 40711,87 грн. за відпущену теплову енергію за відповідними реквізитами, а також просить сплатити нараховані інфляційні витрати в розмірі 338,47 грн. та три проценти річних в сумі 606,75 грн. На підтвердження факту надіслання вказаної вимоги позивач надав копію реєстру відправлення та фіскального чеку від 03.06.2020 (том 1, а.с. 76).

У відповідь відповідач листом від 11.06.2020 повідомив, що частини нежитлових приміщень, що належать ФОП Гавриловій В.І. за адресою: пр. Моторобудівників, 32 (Літ. А-9, підвал прим. 395), мають автономну систему опалення з джерелом теплопостачання від газових котлів, які встановлені згідно з погодженим проектом в 2012 році, що зафіксовано в акті обстеження від 07.06.2019. Вказує, що не є споживачем послуг централізованого опалення, які надаються Концерном «Міські теплові мережі», оскільки в приміщеннях відсутні теплоспоживчі установки, які приєднані до загально будинкової системи теплопостачання.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України позивач вказує на прострочення грошового зобов`язання з боку відповідача, в зв`язку з чим намагається стягнути з нього три проценти річних за загальний період з 20.12.2018 по 11.03.2020 в сумі 771,45 грн. та інфляційні витрати за період з січня 2019 по лютий 2020 в сумі 517,44 грн.

Надавши правову кваліфікацію правовідносинам сторін, оцінивши та дослідивши надані до матеріалів справи докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом дана належна правова оцінка правовідносинам сторін. Так, за своєю правовою природою між сторонами склалися правовідносини у сфері постачання теплової енергії.

Правовідносини між теплопостачальною організацією та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України Про теплопостачання № 2633-IV від 02.06.2005, Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007, та іншими нормативно-правовими актами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про теплопостачання він регулює відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом (контролем) у сфері теплопостачання, експлуатацією теплоенергетичного обладнання та виконанням робіт на об`єктах у сфері теплопостачання суб`єктами господарської діяльності незалежно від форми власності.

Теплогенеруюча організація суб`єкт господарської діяльності, який має у своїй власності або користуванні теплогенеруюче обладнання та виробляє теплову енергію, теплопостачальна організація суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії (ст. 1 Закону України Про теплопостачання, надалі - Закону). Таким є позивач у справі.

Відповідно до Закону України Про природні монополії Концерн Міські теплові мережі відноситься до суб`єктів природної монополії.

Основним предметом діяльності Концерну Міські теплові мережі є виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) мережами, постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ і організацій, інших категорій споживачів, її збут.

Як монополіст такої природної монополії, відповідно до ст. 19 Закону України Про теплопостачання Концерн Міські теплові мережі не може відмовити у наданні послуг з постачання теплової енергії за наявності технічної можливості на приєднання споживача до теплової мережі.

Відповідно до Закону України Про теплопостачання та Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, теплова енергія може споживатись лише на підставі договору.

Умовами п. п. 4, 14 Правил користування тепловою енергією визначено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.

Статтею 24 Закону України Про теплопостачання визначено, що одним з основних обов`язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Аналогічні положення містяться у пункті 3 Правил користування тепловою енергією, відповідно до якого споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

З огляду на викладені норми права, поставка теплової енергії без договору не допускається.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що договору між сторонами у заявлений період (з листопада 2018 по квітень 2019 року та з листопада 2019 року по квітень 2020 року) не існує.

Абзацом 6 ст. 19 Закону України Про теплопостачання визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

При цьому відсутність договору про постачання теплової енергії при підтвердженні факту її постачання обставинами справи не звільняє відповідача від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13).

Отже, навіть за відсутності договору, втім, з належним підтвердженням матеріалами справи факту її поставки споживачу, останній не звільняється від оплати такого товару.

Так, в матеріалах справи міститься витяг з протоколу № 43 засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання Шевченківської районної державної адміністрації від 27.02.2012, відповідно до пункту 2 комісія на підставі погодження ВАТ «Мотор Січ» від 15.03.2012 № УГЄ/25-14565, яке надає згоду на улаштування індивідуального опалення, не заперечує проти погодження з усіма службами згідно заяви та подальшої розробки проекту, за умови дотримання вимог чинного законодавства, Гавриловій Вірі Іванівні за адресою: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 32 (приміщення магазину «Престиж»).

В наявному в матеріалах справи листі АТ «Мотор Січ» від 15.03.2012 № УГЄ/25-14565 зазначено, що енергопостачальна організація в особі АТ «Мотор Січ» не заперечує відносно відключення фізичної особи ОСОБА_1 (торговий комплекс «Престиж») за адресою: пр. Моторобудівників, 32 від центрального опалення та гарячого водопостачання при виконанні наступних умов: відключення від централізованого теплопостачання з виконанням видимого розриву, опломбування заглушки та складання акта, дотримання санітарно-гігієнічних норм у суміжних приміщеннях, отримання дозвільних документів у відповідних організаціях на встановлення автономного опалення.

Разом з тим в матеріалах справи містяться Технічні умови на реконструкцію системи газопостачання № 32-П від 23.05.2012, погоджені ПАТ «Запоріжгаз», в яких зазначено, що ПАТ «Запоріжгаз» не заперечує проти реконструкції існуючої системи газопостачання торгівельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », вбудованого в житловий будинок по пр. Моторобудівників, 32 в м. Запоріжжя з додатковим встановленням газового опалювального котла із загальною витратою 7,4 м3/ч.

Відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з технічної документації «Ведомость ссылочных и прилагаемых документов» проект опалення продтоварного магазину по вул. 8 Березня (нова назва проспект Моторобудівників), 32 в м. Запоріжжі, розроблений на підставі технічних умов ПАТ «Мотор Січ» № УГА/25-31108 від 29.10.2008, листа № УГЄ/25-29034 від 29.09.2008 та у відповідності до СНіП 2.04.05-91, СНіП 2.09.04-87, ДБН 2.6-31-2006, замірювальних креслень. Реконструйовані приміщення знаходяться на першому поверсі 10-ти поверхового житлового будинку з підвалом, та після реконструкції увійдуть до складу працюючого магазину «Престиж». Система опалення магазину «Престиж» відокремлена від системи опалення жилого будинку та має свій прилад обліку теплової енергії (акт приймання від 24.01.2003 року.). З ПАТ «Мотор Січ» укладений договір № Р028/03К на відпуск теплової енергії. Система опалення магазину «Престиж» двухтрубна горизонтальна підключена після елеватора житлового будинку. Джерело теплопостачання наружні теплові мережі ПАТ «Мотор Січ» (том 1, а.с. 134).

В матеріалах справи міститься акт обстеження системи теплоспоживання від 07.06.2019, складений комісією працівників Філії Концерну «Міські теплові мережі» Шевченківського району за участю представника орендаря нежитлового приміщення директора ТОВ «Лідер ХХІ» Мироненко О.О., відповідно до якого проведений технічний огляд системи теплоспоживання нежитлового приміщення 1-го поверху (Літ. А-9) та у підвалі (прим. 395) власників ФО ОСОБА_1 та ТОВ «Торговий центр» за адресою: пр. Моторобудівників, 32. У вказаному акті обстеження зазначено наступне: «Нежитлове приміщення використовується під магазин продтоварів «Престиж», розташовано на 1-му поверсі та у підвалі 9-ти поверхового 12-ти під`їзного житлового будинку (ОСББ «Моторобудівників 32»). На 1-му поверсі знаходяться: торгівельні зали, адміністративні та частина допоміжних приміщень; у підвалі знаходяться цехи виготовлення кулінарно-м`ясної продукції та обладнання для їх виробництва, холодильні камери, складські та побутові приміщення. Магазин належить власникам:

1. ФО ОСОБА_1

- на праві власності 51/100 частини 1-го поверху площею 413,2 м2 в т.ч. підсобні приміщення площею 189,6 м2;

- 31/100 частини підвалу площею 168,8 м2;

- на праві оренди у громади м. Запоріжжя площею 103,9 м2.

2. ТОВ «Торговий центр» площею 685,2 в т.ч. на праві власності 49/100 частини 1-го поверху площею 395,9 м2; 66/100 частини підвалу площею 289,3 м2.

ТОВ «Лідер ХХІ» орендує повністю приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у ФО ОСОБА_1 та ТОВ «Торговий центр». Опалення 1-го поверху магазину (площею 809,1 м2) автономне. Джерело теплопостачання газові котли 2 одиниці Termet 2Е-G20 13 мбар (знаходяться в приміщенні, яке належить ФО ОСОБА_1 ), встановлені згідно проекту 76/2012-РСВ, узгодженого ВАТ «Запоріжгаз» 05.09.2012. Автономна система опалення магазину двотрубна з нижнім розподілом; теплове обладнання радіатори М 140Ао, стояки та підводки до радіаторів; розподільчі трубопроводи теплоносія подавального та зворотнього прокладені під стелею підвалу магазину. Теплопостачання будинку котельня АО «Мотор Січ». Тепловикористальне обладнання власника ФО ОСОБА_1 … підвал (орендовані приміщення використовуються під склади) трубопроводи системи опалення подавального (Т1) та зворотнього (Т2)теплоносія у стелі Ду Т1/Т2 65/65 мм - 2/2м стальні ізольовані; Ду 100 Т1/Т2 22,9/2,9м стальні ізольовані; Ду 32 Т1/Т2 2,0/2,0м стальні неізольовані. Частка підвалу технічне приміщення житлового будинку, де проходять інженерні комунікації житлового будинку, відокремлено від приміщення підвалу магазину фальшстіною трубопроводи функціонування внутрішньо-будинкової системи опалення: … Облік теплоспоживання житлового будинку забезпечується приладами обліку теплової енергії 3 од. Теплоспоживання частини житлового будинку, в якій знаходиться магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », забезпечується приладом обліку теплової енергії № 2 «Суперком-01-1»Ду 65мм Qmax 50,0м3/ч; держповірка приладу ІV кв. 2015р. Централізоване гаряче водопостачання в магазині «Престиж» відключене».

З системного аналізу вищевказаних документів, вбачається, що нежитлові приміщення за адресою пр. Моторобудівників, 32 в м. Запоріжжі, які передавались в оренду ФОП Гавриловій В.І., використовуються під магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташовано на 1-му поверсі та у підвалі житлового будинку. При цьому система опалення вказаного магазину була реконструйована у 2012 році, а саме: відокремлена від системи опалення житлового будинку, тобто є автономною. Вказані нежитлові приміщення 1-го поверху опалюються за допомогою газових котлів. Разом з тим є свій прилад обліку теплової енергії та з ПАТ «Мотор Січ» був укладений договір № Р028/03К на відпуск теплової енергії.

Зі змісту складеного акту обстеження від 07.06.2019 вбачається, що теплове обладнання радіатори М 140Ао, стояки та підводки до радіаторів; розподільчі трубопроводи теплоносія подавального та зворотнього прокладені під стелею підвалу магазину. Разом з тим технічне приміщення житлового будинку, де проходять інженерні комунікації житлового будинку, відокремлено від приміщення підвалу магазину фальшстіною.

Отже, приміщення підвалу магазину відокремлено від технічних приміщень житлового будинку.

Поряд з цим в матеріалах справи містяться фотозображення частини підвальних приміщень, з яких вбачається, що будинкові труби відрізані, а труба опалення житлового будинку знаходиться за стінкою приміщення, відділена дверима для забезпечення доступу обслуговуючої компанії (том 1, а.с. 163).

В пункті 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, зазначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

В пункті 3 Правил користування тепловою енергією зазначено, що система теплопостачання сукупність джерел теплової енергії, магістральних та/або місцевих (розподільних) теплових мереж, засобів розподілення теплової енергії, які об`єднані спільним режимом виробництва, транспортування та постачання теплової енергії. Система теплоспоживання комплекс теплоспоживчих установок, з`єднаний із системою теплопостачання, призначений для задоволення потреб споживача відповідно до договору.

Позивач не довів належними доказами (актами обстеження, технічною документацією) факт наявності в нежитлових приміщеннях, які передавались в оренду відповідачу, теплоспоживчих установок, з`єднаних із системою теплопостачання будинку.

Натомість наявні у справі докази свідчать, що система опалення приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого на 1-му поверсі та у підвалі житлового будинку по пр. Моторобудівників, 32 в м. Запоріжжі була реконструйована у 2012 році, а саме: відокремлена від системи опалення житлового будинку, тобто є автономною.

Посилання позивача у відповіді на відзив на ті обставини, що якщо навіть у приміщенні відсутні опалювальні прилади, але є стояки, підводки до приладів, споживач повинен сплачувати за фактичне тепло, яке виділяється від зазначених трубопроводів суд приймає до уваги з урахуванням вищевикладеного. Разом з тим звертає увагу позивача що в матеріалах справи відсутні докази та розрахунки які б підтверджували фактичний обсяг тепла, отриманого відповідачем від таких теплоносіїв.

Позивач не довів факт постачання теплової енергії (опалення) до приміщень відповідача у спірному періоді з листопада 2018 по квітень 2019 та з листопада 2019 по квітень 2020.

Наявні у справі докази свідчать про те, що теплопостачання будинку здійснює котельня АО «Мотор Січ». При цьому у витягу з технічної документації «Ведомость ссылочных и прилагаемых документов» зазначено, що з ПАТ «Мотор Січ» укладений договір № Р028/03К на відпуск теплової енергії.

Надані позивачем до матеріалів справи акти приймання-передачі теплової енергії за спірний період не містять підписів споживача.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що система опалення нежитлових приміщень, наданих в оренду відповідачу, які використовуються під магазин «Престиж», була реконструйована та стала автономною, а позивач не довів наявність в цих нежитлових приміщеннях складових систем теплопостачання (теплоспоживчих установок) та факт постачання теплової енергії (опалення) до вказаних приміщень а також кількість поставленої теплової енергії, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Концерну "Міські теплові мережі" про стягнення з Фізичної особи-підприємця Гаврилової Віри Іванівни основного боргу в сумі 40711,87 грн.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог Концерну "Міські теплові мережі" до Фізичної особи-підприємця Гаврилової Віри Іванівни про стягнення основного боргу в сумі 40711,87 грн. слід відмовити.

Натомість існування теплового обладнання під стелею підвалу магазину, що забезпечує транспортування теплоносія до споживачів, не свідчить про надання позивачем відповідачу послуги з опалення спірних нежитлових приміщень.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 40711,87 грн. позовні вимоги Концерну "Міські теплові мережі" до Фізичної особи-підприємця Гаврилової Віри Іванівни про стягнення трьох процентів річних в сумі 771,45 грн. та інфляційних витрат в сумі 517,44 грн. також не підлягають задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору в сумі 2102,00 грн. покладаються на позивача у справі - Концерн "Міські теплові мережі" відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 22.12.2020, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. У задоволенні позовних вимог Концерну "Міські теплові мережі" до Фізичної особи-підприємця Гаврилової Віри Іванівни про стягнення основного боргу в сумі 40711,87 грн., трьох процентів річних в сумі 771,45 грн., інфляційних витрат в сумі 517,44 грн. відмовити.

2. Витрати зі сплати судового збору в сумі 2102,00 грн. покласти на Концерн "Міські теплові мережі" відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Повне рішення складено 04.01.2021 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.