ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2020 р. Справа№ 910/6431/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Іоннікової І.А.

Шаптали Є.Ю.

Секретар судового засідання: Огірко А.О.

За участю представників учасників процесу:

від скаржника: згідно протоколу судового засідання;

від позивача: згідно протоколу судового засідання;

від відповідача: згідно протоколу судового засідання.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі № 910/6431/20 (суддя Джарти В.В., м. Київ, повний текст ухвали складено 28.08.2020)

за позовом Акціонерного товариства «Уктрансгаз», м. Київ

до Акціонерного товариства «Банк Альянс», м. Київ

про стягнення коштів за гарантією в розмірі 257 936,28 грн

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2020 року Акціонерне товариство «Уктрансгаз» (надалі - позивач/Укртрансгаз) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Банк Альянс» (надалі - відповідач/ Банк) про стягнення коштів за гарантією в розмірі 257 936,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача вимоги про сплату грошових коштів за банківською гарантією № 2210-18 від 25.04.2018.

18 червня 2020 року до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява третьої особи Приватного акціонерного товариства «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція» (надалі - скаржник/ПрАТ «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція»), яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору про визнання неправомірними дій АТ «Укртрансгаз» щодо виставлення вимоги до АТ «Банк Альянс» про сплату грошової суми за гарантією № 2210-18 від 25.04.2018.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі № 910/6431/20 (суддя Джарти В.В., м. Київ, повний текст ухвали складено 28.08.2020) позовну заяву Приватного акціонерного товариства «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція» до Акціонерного товариства «Уктрансгаз» та Акціонерного товариства «Банк Альянс» про визнання неправомірними дії Укртрансгазу щодо виставлення вимоги до Банку про сплату грошових коштів за гарантією № 2210-18 від 25.04.2018, повернуто заявнику.

Місцевий господарський суд, посилаючись на ст.ст. 49, 180 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), дійшов до висновку про повернення позовної заяви заявнику, оскільки вимога Приватного акціонерного товариства «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція» про визнання неправомірними дій АТ «Укртрансгаз» щодо виставлення вимоги до АТ «Банк Альянс» в даному випадку спрямована на те, що знаходиться поза предметом первісних позовів Укртрансгазу, а тому не може бути розглянута як вимога третьої особи в розумінні статті 49 ГПК України, так як не заперечує право позивача в аспекті приналежності такого права пред`явити таку позовну заяву.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаною ухвалою, Приватне акціонерне товариство «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким залучити ПрАТ «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція» до розгляду справи № 910/6431/20 у якості третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до того, що місцевим господарським судом порушено норми процесуального права, не надано оцінку аргументам Приватного акціонерного товариства «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція» та не встановлено обставин, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція» зазначає, зокрема, що останній не порушував умов договору № від 08.05.2018, і як наслідок, позивач не мав права пред`являти вимогу про сплату банківської гарантії.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

15.10.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Уктрансгаз» надійшов відзив № 1001 вих-20-5867 від 09.10.2020 на апеляційну скаргу ПрАТ «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі № 910/6431/20.

Акціонерне товариство «Банк Альянс» письмового відзиву на апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція» не надало, що у відповідності до частини 3 статті 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового акту.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2020 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція» передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Разіної Т.І., суддів: Іоннікової І.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 у справі № 910/6431/20 відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі № 910/6431/20 призначено на 20.10.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2020 у справі № 910/6431/20 відкладено розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі № 910/6431/20 до 03.11.2020.

03.11.2020 розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі № 910/6431/20 не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. на лікарняному.

Станом на 16.11.2020 суддя Тарасенко К.В. перебуває на лікарняному.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4671/20 від 16.11.2020 у зв`язку із перебуванням судді Тарасенко К.В. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/6431/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2020 для розгляду справи № 910/6431/20 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 у справі № 910/6431/20 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі № 910/6431/20 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Разіної Т.І., суддів: Шаптали Є.Ю., Іоннікової І.А.; розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі № 910/6431/20 призначено на 10.12.2020.

Явка представників сторін

В судове засідання 10.12.2020 з`явилися представники Приватного акціонерного товариства «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція», Акціонерного товариства «Уктрансгаз» та Акціонерного товариства «Банк Альянс».

Позиції учасників справи

10.12.2020 представники скаржника та відповідача підтримали вимоги апеляційної скарги з підстав викладених у ній та просили її задовольнити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі № 910/6431/20 - скасувати.

Представники позивача у судовому засіданні 10.12.2020 заперечували проти задоволення вимог апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просили залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Північний апеляційний господарський суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція» підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як зазначалось вище та вбачається із матеріалів справи, 18.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява третьої особи Приватного акціонерного товариства «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція», яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору про визнання неправомірними дій АТ «Укртрансгаз» щодо виставлення вимоги до АТ «Банк Альянс» про сплату грошової суми за гарантією № 2210-18 від 25.04.2018.

Разом з тим, у відповідності до статті 49 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

Позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, мають подаватися з дотриманням загальних правил пред`явлення позову, на що безпосередньо вказують положення частини п`ятої статті 49 та частини четвертої статті 180 ГПК України. Відповідно до цих норм до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення ст. 180 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 180 ГПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому як предмет спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 ГПК України обов`язково має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 ГПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 916/542/18.

Так, спір у справі за первісними позовами в виник у зв`язку з наявністю, на думку позивача, підстав для виплати гарантійного платежу Банком за банківською гарантією № 2210-18 від 25.04.2018.

Разом з тим, позов Приватного акціонерного товариства «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція» як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, заявлений з підстав неправомірності дій Укртрансгазу, на думку вказаної особи, щодо пред`явлення вимоги про сплату грошових коштів за банківською гарантією № 2210-18 від 25.04.2018.

Відтак, вимога Приватного акціонерного товариства «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція» про визнання неправомірними дії Укртрансгазу щодо виставлення вимоги до Банку в даному випадку спрямована на те, що знаходиться поза предметом первісних позовів Укртрансгазу, а тому не може бути розглянута як вимога третьої особи в розумінні статті 49 ГПК України, оскільки не заперечує право позивача в аспекті приналежності такого права пред`являти таку позовну вимогу.

Отже, враховуючи приписи ст. 49 ГПК України право особи вступити у справу шляхом подання позову до однієї або декількох сторін не є абсолютним. Таке право можна реалізувати лише за умови дотримання вимог процесуального законодавства.

Таким чином, позовна заява третьої особи відповідно до положень ч. 1 ст. 49 ГПК України має містити самостійні вимоги саме на предмет спору у справі. При цьому, як предмет спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Відтак вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Відповідно до ч. 6 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви.

Твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в ухвалі Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі № 910/6431/20 та у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі № 910/6431/20.

Розподіл судових витрат

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція» залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі № 910/6431/20 залишити без змін.

3. Матеріали оскарження № 910/6431/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 11.01.2021 (у зв`язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю. на лікарняному та у відпустці).

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді І.А. Іоннікова

Є.Ю. Шаптала