ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2020 справа № 914/415/20

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І. за участю секретаря судового засідання Демчук А.П., розглянувши матеріали

за позовом: Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ,

до відповідача: Комунального підприємства Бориславтеплоенерго, м. Борислав, Львівська область,

предмет спору: стягнення 2 205 008,81 грн.,

підстава позову: порушення умов договору постачання природного газу № 6031/1718-ТЕ-21 від 07.09.2017 року,

за участю представників:

позивача: Орел Сергій Сергійович - адвокат, довіреність від 09.04.2020 року № 14-115 (в режимі відеоконференції),

відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕС

19.02.2020 року на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Комунального підприємства Бориславтеплоенерго про стягнення 9 178 501,63 грн.

19.02.2020 року Акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України також подано клопотання про долучення до матеріалів справи копій банківський виписок.

Ухвалою суду від 24.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Хід судових засідань відображено в попередніх ухвалах суду та протоколах судових засідань.

17.03.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

13.05.2020 року від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, яку 20.05.2020 року прийнято до провадження як заяву про зміну предмета позову та встановлено відповідачу строк 10 днів з дня отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву з урахуванням прийнятої заяви про зміну предмета позову.

08.07.2020 року закрито підготовче провадження у справі № 914/415/20 та призначено справу до розгляду по суті. Хід судових засідань відображено в ухвалах суду та в протоколах судових засідань. Зокрема, 07.10.2020 року позивачем, а 08.10.2020 року відповідачем надано додаткові пояснення. Судове засідання 28.10.2020 року не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на самоізоляції. Ухвалою суду від 16.11.2020 року розгляд справи призначено на 03.12.2020 року, забезпечено представнику Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судове засідання 03.12.2020 року з`явився представник позивача, підтримав позовні вимоги. відповідач явку представника у судове засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив, хоча про дату та час судового засідання повідомлений належним чином: кореспонденція суду, надіслана відповідачу за трек-кодом 657, отримана адресатом 01.12.2020 року згідно з відстеженням поштового відправлення на сайті https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи наведене, належне повідомлення відповідача про дату та час судового засідання, відсутність будь-яких клопотань від сторони, суд не вважає неявку представника відповідача такою, що перешкоджає розгляду справи по суті в даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 03.12.2020 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

Спір виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем, на думку позивача, зобов`язань за договором купівлі-продажу природного газу. Позивач стверджує, що він передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 19 518 648,43 грн. Оплату за переданий газ відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобов`язання у визначений договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 6.1 договору. Сума простроченого та несплаченого основного боргу відповідача перед позивачем за договором згідно з позовом становила 9 178 501,63 грн. Під час підготовчого провадження позивачем подано заяву про зменшення ціни позову у зв`язку зі сплатою основного боргу та заявлено до стягнення борг у загальній сумі 2 205 008 гривень 81 коп., з яких пеня у сумі 919 214,25 грн., три проценти річних у сумі 461 832,94 грн., інфляційні втрати у сумі 823 961,62 грн.

Відповідач у поданому 17.03.2020 року відзиві (до подання заяви про зменшення позовних вимог) стверджує, що підстав для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат у позивача немає, адже затримка у погашенні заборгованості виникає у зв`язку з незалежними від відповідача обставинами (відсутність відшкодування різниці в тарифах, заборгованість перед КП «Бориславтеплоенерго», збитковість КП «Бориславтеплоенерго»), а також з урахуванням тієї обставини, що підписавши договори про організацію взаєморозрахунків, сторони змінили порядок і строк розрахунків за поставлений газ, що відповідає судовій практиці. Водночас, відповідач просить зменшити розмір нарахованої пені на 90 %, закрити провадження в частині сплати основного боргу в сумі 4 368 811,52 грн., відмовити у стягненні нарахованих на суму боргу 1 790 199,63 грн., 3 929 571,13 грн., 185 642,67 грн., 11 156,12 грн. (оплачених згідно з постановою КМ України № 256 від 04.03.2002р.) пені, 3 % річних та інфляційних втрат, відмовити у стягненні нарахованих на суму боргу 1 383 067,94 грн. (погашена згідно з договором про організацію взаєморозрахунків № 62/110) пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

Однак, у подальшому відповідно до пояснень, наданих суду 08.10.2020 року, відповідач просить відмовити у стягненні пені, 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих на суми боргу 1 790 199,63 грн., 3 929 571,13 грн, 185 642,67 грн. та 11 156,12 грн., також зменшити пеню на 90 %.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

07.09.2017 року між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (надалі по тексту рішення позивач, постачальник згідно з договором) та Комунальним підприємством Бориславтеплоенерго (надалі по тесту рішення відповідач, згідно з договором - споживач) укладено договір на постачання природного газу № 6031/1718-ТЕ 21, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору. Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (п. 1.1, п.1.2).

Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу споживачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу (п. 3.4).

Згідно з п. 6.1 договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно з актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2017 року, від 30.11.2017 рок, від 31.12.2017 року, від 31.01.2018 року, від 28.02.2018 року, від 31.03.2018 року та від 30.04.2018 року постачальником по договору № 6031/1718-ТЕ 21 від 07.09.2017 року поставлено Комунальному підприємству Бориславтеплоенерго природний газ, вартістю 639 718,18 грн., 3 159 058,85 грн., 3 768 994,56 грн., 3 868 310,96 грн., 4 014 643,58 грн., 3 758 865,43, 309 056,87 грн. відповідно, тобто, всього на суму 19 518 648,43 грн. Акти підписані та скріплені печатками представниками обох сторін.

На даний час сторонами визнається та не заперечується факт повної оплати вартості поставленого природного газу у розмірі 19 518 648,43 грн. і вказана сума не є предметом спору. Обставину погашення основного боргу визнав відповідач у відзиві і позивач у заяві про зменшення позовних вимог.

Для погашення заборгованості за природний газ за 2018 рік згідно з договором від 07.09.2017 рок у№ 6031/1718-ТЕ 21 18.10.2018 року Територіальний орган Казначейства в Львівській області (сторона перша), Департамент фінансів Львівської обласної державної адміністрації (друга сторона), Фінансове управління Бориславської міської ради (третя сторона), Комунальне підприємство Бориславтеплоенерго (четверта сторона) і Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (сторона остання) уклали договір № 62/110 про організацію взаєморозрахунків. Предметом договору є організація проведення сторонами взаєморозрахунків за субвенцією з державного бюджету місцевим бюджетам, визначена ст. 21 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», відповідно до Порядку та умов надання у 2018 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, бюджетним установам і організаціям та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2018 року № 110. Сума договору 1 383 067,94 грн.

Платіжним дорученням № 4 від 29.11.2018 року та випискою по рахунку КП Бориславтеплоенерго за 30.11.2018 року підтверджується перерахування Публічному акціонерному товариству Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 1 383 067,94 грн.

Крім цього, згідно з виписками по рахунку відповідача за 31.01.2018 року, за 01.02.2018 року та платіжним дорученням № 107 від 30.01.2018 року позивачу сплачено 1 790 199,63 грн. (призначення платежу «пост. КМ від 04.03.2002 № 256, заб-ність за прир. газ у 2017 році зг. угоди № 60-31/1718-ТЕ 21 від 07.09.2017 року»)

Згідно з випискою по рахунку відповідача за 27.04.2018 року та платіжним дорученням № 9 від 26.04.2018 року позивачу сплачено 3 929 571,13 грн. (призначення платежу «пост. КМ від 04.03.2002 № 256, заб-ність за прир. газ у 2017 році зг. угоди № 60-31/1718-ТЕ 21 від 07.09.2017 року»).

Згідно з виписками по рахунку відповідача за 26.04.2019 року та платіжним дорученням № 26 від 24.04.2019 року позивачу сплачено 185 642,67 грн. (призначення платежу «пост. КМ від 04.03.2002 № 256, заб-ність за прир. газ у 2018 році зг. угоди № 6031/1718-ТЕ 21 від 07.09.2017 року»).

Згідно з випискою по рахунку відповідача за 30.05.2019 року та платіжним дорученням № 30 від 28.05.2019 року позивачу сплачено 11 156,12 грн. (призначення платежу «пост. КМ від 04.03.2002 № 256, заб-ність за прир. газ у 2018 році зг. угоди № 6031/1718-ТЕ 21 від 07.09.2017 року»).

Відповідачем до відзиву також долучено виписки по рахунку за 26.04.2018 року та 27.05.2019 року на загальні обороти 6 483 900 та 58 398,43, але вони не містять посилання на договір, що є підставою позову в даній справі, і платіжних доручень стосовно їх оплати позивачу немає.

Крім вказаних платежів, позивачем було враховано й інші платежі, здійснені відповідачем, відображені в долучених до заяви про усунення недоліків копіях банківських виписок за період 01.11.2017 року 29.05.2019 року, та врахованих у розрахунку заборгованості.

Дані факти матеріалами справи підтверджуються, документально не спростовувались.

ВИСНОВКИ СУДУ

Дослідивши представлені суду докази, проаналізувавши та заслухавши позиції представників сторін, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як встановлено судом вище, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір на постачання природного газу.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом вище, факт поставки природного газу у період жовтня 2017 квітня 2018 років, загальною вартістю 19 518 648,43 грн., підтверджується актами приймання-передачі природного газу, а також не заперечується відповідачем. Більше того, в матеріалах справи наявні докази оплати споживачем отриманого природного газу, у тому числі за рахунок субвенцій, і відповідно до визнаних сторонами обставин основна заборгованість на даний час у відповідача відсутня. Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Предметом спору в даній справі є стягнення 2 205 008 гривень 81 коп., з яких пеня у сумі 919 214,25 грн., три проценти річних у сумі 461 832,94 грн., інфляційні втрати у сумі 823 961,62 грн., нараховані за зобов`язаннями за жовтень 2017 року, за листопад 2017 року, грудень 2017 року, за січень 2018 року, за лютий 2018 року, за березень 2018 року та за квітень 2018 року.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 610 Цивільного кодексу України зазначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідачем не спростовано порушення ним умов договору щодо здійснення вчасної оплати природного газу. Так, згідно з умовами договору остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу. Відповідно,

оплата газу, отриманого в жовтні 2017 року, вартістю 639 718,18 грн., мала бути оплачена до 25.11.2017 року включно,

оплата газу, отриманого в листопаді 2017 року, вартістю 3 159 058,85 грн., мала бути оплачена до 25.12.2017 року включно,

оплата газу, отриманого в грудні 2017 року, вартістю 3 768 994,56 грн., мала бути оплачена до 25.01.2018 року включно,

оплата газу, отриманого в січні 2018 року, вартістю 3 868 310,96 грн., мала бути оплачена до 25.02.2018 року включно,

оплата газу, отриманого в лютому 2018 року, вартістю 4 014 643,58 грн., мала бути оплачена до 25.03.2018 року включно,

оплата газу, отриманого в березні 2018 року, вартістю 3 758 865,43 грн., мала бути оплачена до 25.04.2018 року включно,

оплата газу, отриманого в квітні 2018 року, вартістю 309 056,87 грн., мала бути оплачена до 25.05.2018 року включно.

Проте, не здійснюючи своєчасну оплату, по кожній поставці газу у відповідача наставало прострочення з наступного дня, після 25 числа місяця, починаючи з листопада 2017 року по травень 2018 року.

Як вбачається з обставин справи, виконання зобов`язань відповідачем частково пов`язане із надходженням підприємству коштів з бюджету, зокрема, на підставі договору № 62/110 про організацію взаєморозрахунків та постанови Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002.

Так, сторони договору відповідно до п. 6.1 погодили, що з урахуванням пункту 11.3 цього договору укладення договору про організацію взаєморозрахунків, а також підписання сторонами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» спільних протокольних рішень про організацію взаємних розрахунків за природний газ та теплопостачання, не змінює строків та умов розрахунків за цим договором. Однак, умову договору (п. 6.1) про те, що укладення договору про організацію взаєморозрахунків не змінює строків та умов розрахунків за цим договором суд не вважає такою, що спростовує заперечення відповідача, адже, як зазначив Верховний Суд у постанові від 16.01.2020 року у справі № 912/685/19, «підписанням сторонами договору № 36/110 від 09.10.2018 про організацію взаєморозрахунків і виконанням його положень (відповідні кошти перераховані на рахунок позивача, що вбачається з платіжного доручення № 1 від 21.11.2018) сторони фактично змінили порядок і строк оплати коштів у сумі 2 467 659, 40 грн. за отриманий відповідачем природний газ, яка є заборгованістю за договором за лютий 2017 року».

Так, договір № 62/110 від 18.10.2018 року укладено відповідно до ст. 21 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», відповідно до Порядку та умов надання у 2018 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, бюджетним установам і організаціям та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2018 року № 110 (надалі по тексту рішення - Порядок).

Відповідно до п. 1 "Порядку та умов надання у 2018 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, бюджетним установам і організаціям та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування", що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2018 № 110, ці Порядок та умови визначають механізм надання у 2018 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, бюджетним установам і організаціям та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування (далі - субвенція).

Верховний Суд у згаданій вище постанові від 16.01.2020 року у справі № 912/685/19 зауважує, що держава, приймаючи відповідні нормативно-правові акти, змінює характер регулювання відповідних правовідносин, що склалися між сторонами на підставі укладених між ними договорів, і підписавши договір про організацію взаєморозрахунків сторони погодилися з тим, що між ними встановлюється інший (не той, що був передбачений у договорі) порядок розрахунків. Подібних висновків дійшла і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.10.2019 у справі № 922/3013/18, зазначивши, що запроваджуючи механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетичного комплексу, держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних з газопостачанням населення, яке використовує житлові субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг. Тобто державою офіційно визнається неможливість підприємств паливно-енергетичного комплексу забезпечити вчасні розрахунки в цій частині (залежно від рівня отриманих пільг та субсидій населенням на відповідній ліцензованій території діяльності). І як вказав Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 року у справі № 917/693/19, незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов`язання між сторонами договору в частині, яку держава компенсуватиме за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, зокрема адміністративного (бюджетного), застосування, чинність яких не залежать від того, чи передбачали сторони у договорі відповідні умови. Таку правову позицію викладено в постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 31.05.2019 у справі 924/296/18 та в постановах Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 906/790/16, від 21.03.2019 у справі № 905/1100/18 та від 02.07.2019 у справі № 915/252/18, від 14.08.2019 у справі № 914/38/16.

Заперечення відповідача стосовно позовних вимог ґрунтуються в цілому на тому, що були субвенції на підставі договору про організацію взаєморозрахунків на суму 1 383 067,94 грн. і субвенції на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 року на суми 1 790 199,63 31.01.2018 року, 3 929 571,13 грн. 27.04.2018 року, 185 642,67 грн. 26.04.2019 року та 11 156,12 грн. 27.05.2019 року. І відповідач вважає, що на ці кошти безпідставно нараховано штрафні санкції, 3% річних і інфляційні втрати. Позивач у свою чергу вважає, що постанова Кабінету Міністрів України № 256 регламентує розрахунки між головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів та постачальниками послуг (відповідач) в частині виділення пільг та житлових субсидій населенню на оплату природного газу, крім цього, між сторонами спору не укладись будь-які договори щодо здійснення розрахунків, визначених Порядком № 256, як то здійснювалось при реалізації положень постанови № 20 і № 110. У даній частині суд звертає увагу на судову практику та зазначає таке.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду при перегляді справи № 916/2070/19, у якій між сторонами також здійснювались розрахунки за рахунок бюджетних коштів, наданих відповідачу на підставі постанови Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002, та не укладались інші додаткові угоди або спільні протокольні рішення про організацією взаєморозрахунків, якими передбачались зміна порядку та строків проведення розрахунків за договором, аналізуючи зміст Порядку в ракурсі висновків судів першої та апеляційної інстанцій про правомірне нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат на кошти, що надійшли як плата за договором про постачання природного газу, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256, вказує таке.

Згідно з положеннями частин 1-3 статті 12 Господарського кодексу України держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного і соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Основними засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб`єктів господарювання є: державне замовлення; ліцензування, патентування і квотування; технічне регулювання; застосування нормативів та лімітів; регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб`єктів господарювання здійснюються відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Одним із засобів державного регулювання господарської діяльності є визначення механізму перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за транзитне транспортування природного газу і за природний газ, що видобувається в Україні.

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу (в тому числі послуг з транспортування, розподілу та постачання), послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу; доставки громадянам повідомлень про призначення субсидії; допомоги сім`ям з дітьми, малозабезпеченим сім`ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам, тимчасової державної допомоги дітям та допомоги по догляду за інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу за рахунок субвенцій з державного бюджету визначено Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 (надалі - Порядок, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 4 Порядку перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов`язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій і допомоги населенню.

Аналіз змісту цього Порядку вказує на те, що держава взяла на себе бюджетне зобов`язання щодо відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме - витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами.

Запроваджуючи механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначений Порядком, держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних із газопостачанням населенню, яке використовує житлові субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг. Тобто, держава офіційно визнає неспроможність підприємств паливно-енергетичного комплексу забезпечити вчасні розрахунки в цій частині (залежно від рівня наданих пільг і субсидій, отриманих населенням на відповідній ліцензованій території діяльності).

Визнаючи неможливість розрахунків у цій частині підприємствами паливно-енергетичного комплексу, держава, приймаючи відповідні нормативно-правові акти, змінює характер регулювання відповідних правовідносин, що склалися між сторонами на підставі укладених між ними договорів.

Таким чином, правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами в цій частині (у розмірі наданих пільг і субсидій, отриманих населенням на відповідній території діяльності відповідача) зазнають імперативного регулятивного впливу держави, яка приймає законодавчі акти щодо виділення відповідних субвенцій на фінансування пільг та субсидій; соціального захисту відповідних категорій громадян та їх гарантій.

А тому на виконання таких законодавчих актів державою в особі відповідних державних органів приймаються підзаконні нормативні акти, зокрема, постанова Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256.

Отже, незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов`язання між сторонами договору в частині, яку держава компенсує за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, зокрема, адміністративного (бюджетного), і застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачали сторони у договорі відповідні умови.

Враховуючи наведене (позицію Верховного Суду, наведену у постанові від 18.06.2020 року у справі № 916/2070/19, яка сформована пізніше від позицій, висловлених у постановах від 12 березня 2019 року у справі № 910/3657/18, від 22 листопада 2019 року у справі № 916/2286/18 та від 28 листопада 2019 року у справі № 925/74/19, про які згадує позивач у поясненнях від 07.10.2020 року), суд вважає безпідставними заперечення позивача стосовно наявності права нараховувати штрафні санкції і нарахування по ст. 625 ЦК України на суми субвенцій, сплачених відповідачем на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 256.

Пунктом 3 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Договором (п. 8.2) сторони погодили, що у разі невиконання споживачем умов п. 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Перевіряючи розрахунок заборгованості, наданий позивачем із заявою про зменшення позовних вимог, у якому вказано часткові фактичні оплати споживачем, які в основному відповідають бухгалтерським документам позивача «Операції по договору 6031/1718-ТЕ21» та первинним документам - випискам по рахунку позивача, з урахуванням встановлених вище обставин часткового погашення заборгованості за рахунок коштів державного бюджету, суд зазначає таке.

Оплата газу, отриманого в жовтні 2017 року, вартістю 639 718,18 грн., до 25.11.2017 року здійснена у розмірі 215 299,83 грн., тому на 28.11.2017 року залишок боргу становив 424 418,35 грн. і остаточно був оплачений лише 22.12.2017 року. Із розрахунку не вбачається здійснення оплата коштами з бюджету, що сплачувались 29.11.2018 року, 30.01.2018 року, 26.04.2018 року, 26.04.2019 року та 30.05.2019 року. Відтак, прострочення існувало і, як наслідок, розрахунки проведено правильно: пеня становить 3 196,24 грн.

Оплата газу, отриманого в листопаді 2017 року, вартістю 3 159 058,85 грн., до 25.12.2017 року здійснена частково на суму 146 093,30 грн., тому залишок боргу станом на 26.12.2017 року становив 3 012 965,55 грн. і остаточно був сплачений лише 31.01.2018 року. Проте, виписки позивача свідчать, що 31.01.2018 року був здійснений платіж по постанові № 256 на суму 1 790 199,63 грн. і 31.01.2018 був також здійснений платіж на суму 62 798,73 грн. за рахунок власних коштів відповідача, тобто на загальну суму 1 852 998,36 грн. Із розрахунку позивача вбачається, що 31.01.2018 року зараховано в погашення суму 1 716 793,91 грн., бо це був залишок боргу, а решту платежу в сумі 136 204,45 грн. (в який включено і власні кошти, і субвенцію) зараховано в погашення боргу по зобов`язаннях уже за наступний місяць (також на загальну суму 1 852 998,36 грн.). Однак, на суму 1 790 199,63 грн. не можна було нараховувати штрафні санкції, бо такі сплачені з призначенням платежу «постанова КМУ № 256 заборгов. за природний газ 2017», тобто не власними коштами відповідача, а за рахунок субвенцій. У такому випадку від 3 012 965,55 грн., які виникли як прострочення станом на 26.12.2017 року, потрібно відмінусувати 1 790 199,63 грн. і починати нараховувати пеню та 3% річних не на 3 012 965,55 грн., а на 1 222 765,92 грн. Але потрібно також врахувати, що субвенція, сплачена 27.04.2018 року, перевищила розмір зобов`язань за грудень на 160 576,57 грн. Відтак, нарахування здійснюються не на 1 222 765,92, а на 1 062 189,35 грн. У такому випадку платіж, здійснений 26.01.2018 року на суму 110 288,49 грн. повністю погасив борг по зобов`язаннях за листопад і навіть була переплата на 24 351,19 грн. Крім цього, 29.01.2018 року та 30.01.2018 року сплачено 125 943,08 грн. та 83 688,02 грн. Тобто 233 982,29 грн. мали бути віднесені в погашення боргу по зобов`язаннях за січень 2018 року.

Відтак, пеня за період 26.12.2017 року по 25.01.2018 року (що не перевищує шести місяців з дня виникнення прострочення) з урахуванням початкової суми 1 062 189,35 грн., а не 3 012 965,55 грн., та з урахуванням здійснених відповідачем оплат у цей період, відображених у виписках та розрахунку позивача, становить 15 204,87 грн., тоді як за розрахунками позивача - 39 947,63 грн. Розрахунок суми пені по зобов`язаннях за листопад 2017 року:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
1062189.3526.12.2017 - 26.12.2017114.5000 %0.079 %*843.93
952525.9827.12.2017 - 27.12.2017114.5000 %0.079 %*756.80
845903.9728.12.2017 - 28.12.2017114.5000 %0.079 %*672.09
741190.9129.12.2017 - 03.01.2018614.5000 %0.079 %*3533.35
696820.7504.01.2018 - 04.01.2018114.5000 %0.079 %*553.64
694501.6205.01.2018 - 08.01.2018414.5000 %0.079 %*2207.18
689616.3009.01.2018 - 09.01.2018114.5000 %0.079 %*547.91
683964.5610.01.2018 - 10.01.2018114.5000 %0.079 %*543.42
677221.3411.01.2018 - 11.01.2018114.5000 %0.079 %*538.07
660085.4412.01.2018 - 14.01.2018314.5000 %0.079 %*1573.35
629636.2615.01.2018 - 15.01.2018114.5000 %0.079 %*500.26
581168.7816.01.2018 - 16.01.2018114.5000 %0.079 %*461.75
531165.2517.01.2018 - 17.01.2018114.5000 %0.079 %*422.02
462898.8918.01.2018 - 18.01.2018114.5000 %0.079 %*367.78
388715.4519.01.2018 - 21.01.2018314.5000 %0.079 %*926.53
360447.9222.01.2018 - 22.01.2018114.5000 %0.079 %*286.38
313360.4923.01.2018 - 23.01.2018114.5000 %0.079 %*248.97
192775.3324.01.2018 - 24.01.2018114.5000 %0.079 %*153.16
85937.325.01.2018 - 25.01.2018114.5000 %0.079 %*68.28
15204.87

Оплата газу, отриманого в грудні 2017 року, вартістю 3 768 994,56 грн., до 25.01.2018 року не здійснювалась, оплати розпочато лише з 31.01.2018 року, тобто уже з простроченням встановленого договором строку, і повна оплата здійснена лише 27.04.2018 року. Водночас, в цій частині позивач здійснює нарахування безпідставно, бо 27.04.2018 року сплачено кошти за прир. газ у 2017 році по постанові №256 в сумі 3 929 571,13 грн. Натомість позивач ділить цей платіж на зобов`язання за грудень і за січень, хоча 3 929 571,13 грн. перевищує повну вартість спожитого в грудні 2017 року газу 3 768 994,56 грн. Відповідно нарахування за зобов`язаннями грудня 2017 року взагалі безпідставні. І з цієї субвенції 160 576,57 грн. (3 929 571,13 - 3 768 994,56) мали бути віднесені в погашення частини боргу по листопаду 2017 року, яка залишилась існувати, що вже враховано судом вище. Відтак, пеня по зобов`язаннях за грудень 2017 року становить нуль, а не 117 174,07 грн., як вказано в розрахунку позивача.

Оплата газу, отриманого в січні 2018 року, вартістю 3 868 310,96 грн., до 25.02.2018 року не здійснювалась, оплати розпочато лише з 27.04.2018 року, тобто уже з простроченням встановленого договором строку, і повна оплата здійснена лише 29.11.2018 року. У розрахунку вказано, що 30.11.2018 року сплачено 526 263,79 по постанові № 110, тобто саме на цю суму немає підстав нараховувати пеню і 3%, відповідно нараховувати потрібно не на 3 868 310,96, а на 3 342 047,17 грн., що і зроблено позивачем. Разом з тим, залишилась переплата по зобов`язаннях за листопад - 233 982,29 грн. Відповідно, 3 342 047,17 грн. потрібно зменшити на 233 982,29 грн., внаслідок чого залишається заборгованість в сумі 3 108 064,88 грн. Крім того, по зобов`язаннях за грудень 2017 року відповідач здійснював періодичні платежі, і враховуючи, що 2 079 044,34 грн. сплачено по постанові КМ України № 256, то решта сплачених коштів упродовж 31.01.2018 листопада 2018 року також зменшує залишок заборгованості з 3 108 064,88 грн. Внаслідок цього, до 25.02.2018 року відповідачем здійснено платежі в розмірі 329 135,07 грн. і тому станом на 26.02.2018 року (момент виникнення прострочення по зобов`язаннях за січень 2018 року) заборгованість по зобов`язаннях за січень становила 2 778 929,81 грн., а не 3 342 047,17 грн, як вказано в розрахунку позивача. Враховуючи здійснені фактичні платежі, борг погашено повністю 15.11.2018 року, навіть ще з переплатою на 11 934,18 грн. З 16 по 29 листопада 2018 року ще здійснено платежі на суму 222 048,11 грн. Тобто виходить, що 233 982,29 грн. мають вважатися такими, що не пішли в погашення боргу за січень, а мають бути враховані до зобов`язань за лютий.

Відтак, пеня за період 26.02.2018 року по 26.08.2018 року (що не перевищує шести місяців з дня виникнення прострочення) з урахуванням початкової суми 2 778 929,81 грн., а не 3 342 047,17 грн. та з урахуванням здійснених відповідачем оплат у цей період, відображених у виписках та розрахунку позивача, становить 158 204,87 грн., тоді як за розрахунками позивача - 163 202,80 грн. Розрахунок суми пені по зобов`язаннях за січень 2018 року:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
2778929.8126.02.2018 - 26.02.2018116.0000 %0.088 %*2436.32
2686129.5827.02.2018 - 27.02.2018116.0000 %0.088 %*2354.96
2686129.5828.02.2018 - 28.02.2018116.0000 %0.088 %*2354.96
2420832.1328.02.2018 - 01.03.2018216.0000 %0.088 %*4244.75
2420832.1302.03.2018 - 05.03.2018417.0000 %0.093 %*9020.09
2414248.2706.03.2018 - 06.03.2018117.0000 %0.093 %*2248.89
2367769.5307.03.2018 - 11.03.2018517.0000 %0.093 %*11027.97
2338388.8612.03.2018 - 12.03.2018117.0000 %0.093 %*2178.23
2286306.7113.03.2018 - 13.03.2018117.0000 %0.093 %*2129.71
2239732.714.03.2018 - 15.03.2018217.0000 %0.093 %*4172.65
2190291.8116.03.2018 - 18.03.2018317.0000 %0.093 %*6120.82
2122546.419.03.2018 - 19.03.2018117.0000 %0.093 %*1977.17
1998877.0320.03.2018 - 20.03.2018117.0000 %0.093 %*1861.97
1931055.5521.03.2018 - 21.03.2018117.0000 %0.093 %*1798.79
1839148.7422.03.2018 - 22.03.2018117.0000 %0.093 %*1713.18
1747927.9623.03.2018 - 25.03.2018317.0000 %0.093 %*4884.62
1646973.8126.03.2018 - 26.03.2018117.0000 %0.093 %*1534.17
1534416.0627.03.2018 - 27.03.2018117.0000 %0.093 %*1429.32
1418114.6628.03.2018 - 12.04.20181617.0000 %0.093 %*21135.74
1418114.6613.04.2018 - 26.04.20181417.0000 %0.093 %*18493.77
1407823.9606.07.2018 - 08.07.2018317.0000 %0.093 %*3934.19
1395548.8409.07.2018 - 09.07.2018117.0000 %0.093 %*1299.96
1388238.9110.07.2018 - 10.07.2018117.0000 %0.093 %*1293.15
1382566.2411.07.2018 - 11.07.2018117.0000 %0.093 %*1287.87
1367369.1712.07.2018 - 12.07.2018117.0000 %0.093 %*1273.71
1349380.0413.07.2018 - 15.07.2018317.5000 %0.096 %*3881.78
1324648.4116.07.2018 - 16.07.2018117.5000 %0.096 %*1270.21
1299156.5917.07.2018 - 17.07.2018117.5000 %0.096 %*1245.77
1280209.2418.07.2018 - 18.07.2018117.5000 %0.096 %*1227.60
1263062.3719.07.2018 - 19.07.2018117.5000 %0.096 %*1211.16
1235231.9520.07.2018 - 22.07.2018317.5000 %0.096 %*3553.41
1221257.1623.07.2018 - 23.07.2018117.5000 %0.096 %*1171.07
1189298.9324.07.2018 - 24.07.2018117.5000 %0.096 %*1140.42
1163078.5725.07.2018 - 25.07.2018117.5000 %0.096 %*1115.28
1143795.9726.07.2018 - 26.07.2018117.5000 %0.096 %*1096.79
1121902.0527.07.2018 - 29.07.2018317.5000 %0.096 %*3227.39
1104114.2130.07.2018 - 30.07.2018117.5000 %0.096 %*1058.74
1071724.7231.07.2018 - 31.07.2018117.5000 %0.096 %*1027.68
1057571.1401.08.2018 - 01.08.2018117.5000 %0.096 %*1014.11
1033324.2902.08.2018 - 02.08.2018117.5000 %0.096 %*990.86
1029440.1003.08.2018 - 06.08.2018417.5000 %0.096 %*3948.54
1023706.9707.08.2018 - 07.08.2018117.5000 %0.096 %*981.64
998831.2208.08.2018 - 08.08.2018117.5000 %0.096 %*957.78
986346.9609.08.2018 - 09.08.2018117.5000 %0.096 %*945.81
977366.510.08.2018 - 12.08.2018317.5000 %0.096 %*2811.60
966126.5213.08.2018 - 13.08.2018117.5000 %0.096 %*926.42
957614.2814.08.2018 - 14.08.2018117.5000 %0.096 %*918.26
941807.1615.08.2018 - 15.08.2018117.5000 %0.096 %*903.10
932828.8416.08.2018 - 16.08.2018117.5000 %0.096 %*894.49
918869.6417.08.2018 - 19.08.2018317.5000 %0.096 %*2643.32
910913.1320.08.2018 - 20.08.2018117.5000 %0.096 %*873.48
903621.0821.08.2018 - 21.08.2018117.5000 %0.096 %*866.49
885146.922.08.2018 - 22.08.2018117.5000 %0.096 %*848.77
870019.5823.08.2018 - 26.08.2018417.5000 %0.096 %*3337.06
158295.99

Оплата газу, отриманого в лютому 2018 року, вартістю 4 014 643,58 грн. до 25.03.2018 року не здійснювалась. Перші 16 341,59 грн. здійснено лише в листопаді 2018 року, тобто уже з простроченням строку, і повна оплата здійснена лише 21.02.2020 року. У розрахунку знову вказано про здійснення однієї оплати по постанові № 110, а саме 30.11.2018 року сплачено 856 804,15 грн. У свою чергу 856 804,15+526 263,79 = 1 383 067,94 грн., які є сумою договору про організацію взаєморозрахунків і сплачені 30.11.2018 року, що позивач враховує при визначенні боргу і що відображено у виписках, наданих позивачем, а також підтверджується відповідачем платіжним дорученням № 4 від 29.11.2018 року. Тобто позивач враховує таку оплату і цю суму не включає в розмір боргу, бо починає нараховувати на суму 3 157 839,43, а не на 4 014 643,58 грн., що є правильним та обгрунтованим. Проте, були ще оплати по постанові № 256, а саме 26.04.2019 року і 29.05.2019 року на 185 642,67 грн. і на 11 156,12 грн., які позивач включив у розрахунок по зобов`язаннях за лютий 2018 року як звичайні платежі, що є неправомірним, оскільки вище судом встановлено безпідставність нарахувань на такі платежі. Відповідно, ці суми також потрібно відмінусувати від 3 157 839,43 грн. і починати нараховувати пеню, 3% річних не на 3 157 839,43 грн., а на 2 961 040,64 грн. Крім цього, у розрахунку заборгованості позивач завжди вказує фактичні платежі і ці суми відповідають випискам, наданим позивачем, крім періоду за 2020 рік. Тобто із розрахунку видно, що з 23.01.2020 року по 17.04.2020 року відповідач здійснював часткові платежі і позивач їх враховував. Хоча первинних доказів таких оплат немає, проте, відповідач здійснення таких платежів не заперечував, а позивач такі платежі зараховує, тому суд їх також враховує.

Відтак, пеня за період 27.03.2018 року по 26.09.2018 року (що не перевищує шести місяців з дня виникнення прострочення) з урахуванням початкової суми 2 961 040,64 грн., а не 3 157 839,43 грн. та з урахуванням здійснених відповідачем оплат у цей період, відображених у виписках та розрахунку позивача, становить 515 302,19 грн., тоді як за розрахунками позивача - 261 071,13 грн. Суд звертає увагу, що незважаючи на отримання такої суми пені, при визначенні суми пені, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує розмір пені, зазначений позивачем, оскільки не може виходити за межі сум, визначених самим позивачем. Розрахунок суми пені по зобов`язаннях за лютий 2018 року:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
2961040.6427.03.2018 - 12.04.20181717.0000 %0.093 %*46889.90
2961040.6413.04.2018 - 24.05.20184217.0000 %0.093 %*115845.64
2961040.6425.05.2018 - 12.07.20184917.0000 %0.093 %*135153.25
2961040.6413.07.2018 - 06.09.20185617.5000 %0.096 %*159003.83
2961040.6407.09.2018 - 26.09.20182018.0000 %0.099 %*58409.57
515302.19

Оплата газу, отриманого в березні 2018 року, вартістю 3 758 865,43 грн., до 25.04.2018 року не здійснювалась, тобто мало місце прострочення, адже перший платіж здійснено 21.02.2020 року і повністю погашено 17.04.2020 року. Це підтверджено лише розрахунком заборгованості, адже виписки за період 2020 року в матеріали справи не надані. Водночас, відповідач не заперечує та не оспорює здійснені ним платежі, відображені у такому розрахунку, тому суд не має підстав їх не враховувати. Разом з тим, такі оплати мають значення для визначення суми 3 % річних, але не для пені, оскільки період, за який нараховуються платежі по ст. 625 ЦК України, не обмежений, тоді як період, за який нараховується пеня, становить шість місяців.

Власне за такий період сума боргу не змінювалась і становила 3 758 865,43 грн. Відтак, на вказану суму нараховується пеня за подвійною обліковою ставкою НБ України за період 26.04.2018 року 25.10.2018 року, що відповідає періоду, визначеному позивачем, однак, за розрахунками суду становить суму більшу 656 617,15 грн., а не 309 071,42 грн., як вказує позивач. Разом з тим, як зазначав суд вище, не маючи повноважень виходити за межі сум, заявлених до стягнення позивачем, для визначення остаточної суми заборгованості суд враховуватиме менше значення - 309 071,42 грн. Розрахунок суми пені по зобов`язаннях за березень 2018 року:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
3758865.4326.04.2018 - 24.05.20182917.0000 %0.093 %*101540.86
3758865.4325.05.2018 - 12.07.20184917.0000 %0.093 %*171569.04
3758865.4313.07.2018 - 06.09.20185617.5000 %0.096 %*201845.92
3758865.4307.09.2018 - 25.10.20184918.0000 %0.099 %*181661.33
656617.15

Оплата газу, отриманого в квітні 2018 року, вартістю 309 056,87 грн., до 25.05.2018 року не оплачувалась. Фактичні платежі здійснено 17, 21 та 22 квітня 2020 року. Тобто знову ж таки, мало місце прострочення виконання зобов`язання певний період, що знову ж таки визнається позивачем у розрахунку та не заперечується відповідачем, хоча і не підтверджується первинними документами. Відповідач контррозрахунку по зобов`язаннях за квітень не подав. Доказів, що такі погашались з використанням субвенцій, які в попередньому місяці, немає. Тому за період 26.05.2018 року 25.11.2018 року позивачем правильно пораховано пеню на суму заборгованості 309 056,87 грн. Однак, як і в попередньому періоді, в розрахунку позивача та суду виявлено розбіжності, а саме судом отримано суму 54 800,44 грн., а позивачем 25 550,96 грн. Аналогічно з попереднім розрахунком, суд не виходить за межі, визначені позивачем, та враховує, що обгрунтованою є сума пені в розмірі 25 550,96 грн. Розрахунок суми пені по зобов`язаннях за квітень 2018 року:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
309056.8726.05.2018 - 12.07.20184817.0000 %0.093 %*13818.65
309056.8713.07.2018 - 06.09.20185617.5000 %0.096 %*16595.93
309056.8707.09.2018 - 25.10.20184918.0000 %0.099 %*14936.34
309056.8726.10.2018 - 25.11.20183118.0000 %0.099 %*9449.52
54800.44

Враховуючи наведене, суд підсумовує, що загальна сума пені становить 772 390,61 грн., а не 919 214,25 грн. Відтак, у частині позовної вимоги про стягнення 146 823,64 грн. пені потрібно відмовити.

Щодо нарахованих 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає таке.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п.4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

У розрахунку 3 % річних суд використовує встановлені вище суми прострочень за кожен місяць (з жовтня 2017 року по квітень 2018 року), однак за більші періоди прострочень, ніж при розрахунку пені, так як відповідні нарахування шестимісячним строком не обмежуються. Враховуючи наведене, суд зазначає, що 3 % річних

по зобов`язаннях за жовтень 2017 року на суму боргу, починаючи з 424 418,35 грн., з урахуванням наступних періодичних оплат, становить 584,66 грн.;

по зобов`язаннях за листопад 2017 року з урахуванням початкової суми боргу 1 062 189,35 грн. та з урахуванням подальших оплат за період 26.12.2017 року 25.01.2018 року становить 1 572,93 грн., а не 7 307,48 грн., як пораховано позивачем;

по зобов`язаннях за грудень 2017 року з урахуванням погашення всієї суми по постанові № 256 становить нуль, а не 21 434,26 грн., як вказано позивачем;

по зобов`язаннях за січень 2018 року з урахуванням початкової суми боргу 2 778 929,81 грн. та з урахуванням подальших оплат за період 26.02.2018 року 26.11.2018 року становить 17 005,28 грн., а не 33 621,59 грн., як пораховано позивачем;

по зобов`язаннях за лютий 2018 року з урахуванням початкової суми боргу 2 961 040,64 грн. та з урахуванням подальших оплат за період 27.03.2018 року 20.02.2020 року становить 158 583,48 грн., а не 167 926,26 грн., як визначено позивачем;

по зобов`язаннях за березень 2018 року з урахуванням початкової суми боргу 3 758 865,43 грн. та з урахуванням подальших оплат за період 26.04.2018 року 16.04.2020 року становить 212 960,29 грн., а не 213 291,33 грн., як визначено позивачем;

по зобов`язаннях за квітень 2018 року з урахуванням початкової суми боргу 309 056,87 грн. та з урахуванням подальших оплат за період 26.05.2018 року 21.04.2020 року становить 17 637,05 грн., а не 17 667,15 грн., як вказано позивачем. Розрахунок процентів по зобов`язаннях за листопад 2017 року:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
1062189.3526.12.2017 - 26.12.201713 %87.30
952525.9827.12.2017 - 27.12.201713 %78.29
845903.9728.12.2017 - 28.12.201713 %69.53
741190.9129.12.2017 - 03.01.201863 %365.52
696820.7504.01.2018 - 04.01.201813 %57.27
694501.6205.01.2018 - 08.01.201843 %228.33
689616.3009.01.2018 - 09.01.201813 %56.68
683964.5610.01.2018 - 10.01.201813 %56.22
677221.3411.01.2018 - 11.01.201813 %55.66
660085.4412.01.2018 - 14.01.201833 %162.76
629636.2615.01.2018 - 15.01.201813 %51.75
581168.7816.01.2018 - 16.01.201813 %47.77
531165.2517.01.2018 - 17.01.201813 %43.66
462898.8918.01.2018 - 18.01.201813 %38.05
388715.4519.01.2018 - 21.01.201833 %95.85
360447.9222.01.2018 - 22.01.201813 %29.63
313360.4923.01.2018 - 23.01.201813 %25.76
192775.3324.01.2018 - 24.01.201813 %15.84
85937.325.01.2018 - 25.01.201813 %7.06
1572.93
Розрахунок процентів по зобов`язаннях за січень 2018 року:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
2778929.8126.02.2018 - 26.02.201813 %228.41
2686129.5827.02.2018 - 27.02.201813 %220.78
2686129.5828.02.2018 - 28.02.201813 %220.78
2420832.1328.02.2018 - 05.03.201863 %1193.84
2414248.2706.03.2018 - 06.03.201813 %198.43
2367769.5307.03.2018 - 11.03.201853 %973.06
2338388.8612.03.2018 - 12.03.201813 %192.20
2286306.7113.03.2018 - 13.03.201813 %187.92
2239732.714.03.2018 - 15.03.201823 %368.18
2190291.8116.03.2018 - 18.03.201833 %540.07
2122546.419.03.2018 - 19.03.201813 %174.46
1998877.0320.03.2018 - 20.03.201813 %164.29
1931055.5521.03.2018 - 21.03.201813 %158.72
1839148.7422.03.2018 - 22.03.201813 %151.16
1747927.9623.03.2018 - 25.03.201833 %431.00
1646973.8126.03.2018 - 26.03.201813 %135.37
1534416.0627.03.2018 - 27.03.201813 %126.12
1418114.6628.03.2018 - 26.04.2018303 %3496.72
1407823.9606.07.2018 - 08.07.201833 %347.13
1395548.8409.07.2018 - 09.07.201813 %114.70
1388238.9110.07.2018 - 10.07.201813 %114.10
1382566.2411.07.2018 - 11.07.201813 %113.64
1367369.1712.07.2018 - 12.07.201813 %112.39
1349380.0413.07.2018 - 15.07.201833 %332.72
1324648.4116.07.2018 - 16.07.201813 %108.88
1299156.5917.07.2018 - 17.07.201813 %106.78
1280209.2418.07.2018 - 18.07.201813 %105.22
1263062.3719.07.2018 - 19.07.201813 %103.81
1235231.9520.07.2018 - 22.07.201833 %304.58
1221257.1623.07.2018 - 23.07.201813 %100.38
1189298.9324.07.2018 - 24.07.201813 %97.75
1163078.5725.07.2018 - 25.07.201813 %95.60
1143795.9726.07.2018 - 26.07.201813 %94.01
1121902.0527.07.2018 - 29.07.201833 %276.63
1104114.2130.07.2018 - 30.07.201813 %90.75
1071724.7231.07.2018 - 31.07.201813 %88.09
1057571.1401.08.2018 - 01.08.201813 %86.92
1033324.2902.08.2018 - 02.08.201813 %84.93
1029440.1003.08.2018 - 06.08.201843 %338.45
1023706.9707.08.2018 - 07.08.201813 %84.14
998831.2208.08.2018 - 08.08.201813 %82.10
986346.9609.08.2018 - 09.08.201813 %81.07
977366.510.08.2018 - 12.08.201833 %240.99
966126.5213.08.2018 - 13.08.201813 %79.41
957614.2814.08.2018 - 14.08.201813 %78.71
941807.1615.08.2018 - 15.08.201813 %77.41
932828.8416.08.2018 - 16.08.201813 %76.67
918869.6417.08.2018 - 19.08.201833 %226.57
910913.1320.08.2018 - 20.08.201813 %74.87
903621.0821.08.2018 - 21.08.201813 %74.27
885146.922.08.2018 - 22.08.201813 %72.75
870019.5823.08.2018 - 26.08.201843 %286.03
852664.1927.08.2018 - 27.08.201813 %70.08
818310.6728.08.2018 - 28.08.201813 %67.26
783490.729.08.2018 - 29.08.201813 %64.40
762020.6730.08.2018 - 30.08.201813 %62.63
746549.1231.08.2018 - 02.09.201833 %184.08
736336.0003.09.2018 - 03.09.201813 %60.52
722485.8904.09.2018 - 04.09.201813 %59.38
710556.2705.09.2018 - 05.09.201813 %58.40
707534.2206.09.2018 - 06.09.201813 %58.15
702639.3806.09.2018 - 06.09.201813 %57.75
695669.1910.09.2018 - 10.09.201813 %57.18
685981.0911.09.2018 - 11.09.201813 %56.38
680988.7512.09.2018 - 12.09.201813 %55.97
671242.1513.09.2018 - 13.09.201813 %55.17
662190.3614.09.2018 - 16.09.201833 %163.28
655459.2817.09.2018 - 17.09.201813 %53.87
643415.7618.09.2018 - 18.09.201813 %52.88
634509.7819.09.2018 - 19.09.201813 %52.15
616235.1220.09.2018 - 20.09.201813 %50.65
608900.3421.09.2018 - 23.09.201833 %150.14
589113.1324.09.2018 - 24.09.201813 %48.42
570103.3325.09.2018 - 25.09.201813 %46.86
554805.6126.09.2018 - 26.09.201813 %45.60
540867.7727.09.2018 - 27.09.201813 %44.45
517402.3928.09.2018 - 30.09.201833 %127.58
491161.7601.10.2018 - 01.10.201813 %40.37
476385.1502.10.2018 - 02.10.201813 %39.15
460062.4403.10.2018 - 03.10.201813 %37.81
443598.1304.10.2018 - 04.10.201813 %36.46
443343.0605.10.2018 - 07.10.201833 %109.32
441706.0608.10.2018 - 08.10.201813 %36.30
428360.7309.10.2018 - 09.10.201813 %35.21
423089.0210.10.2018 - 10.10.201813 %34.77
419988.7811.10.2018 - 11.10.201813 %34.52
409208.9712.10.2018 - 15.10.201843 %134.53
400717.7416.10.2018 - 16.10.201813 %32.94
382088.7117.10.2018 - 17.10.201813 %31.40
365720.6318.10.2018 - 18.10.201813 %30.06
354075.7219.10.2018 - 21.10.201833 %87.31
348640.5622.10.2018 - 22.10.201813 %28.66
335228.7923.10.2018 - 23.10.201813 %27.55
321756.3624.10.2018 - 24.10.201813 %26.45
309823.8325.10.2018 - 25.10.201813 %25.46
298297.2426.10.2018 - 28.10.201833 %73.55
264117.2229.10.2018 - 29.10.201813 %21.71
249447.6230.10.2018 - 30.10.201813 %20.50
240195.6131.10.2018 - 31.10.201813 %19.74
232847.9101.11.2018 - 01.11.201813 %19.14
225661.7702.11.2018 - 05.11.201843 %74.19
224679.5906.11.2018 - 06.11.201813 %18.47
215623.2907.11.2018 - 07.11.201813 %17.72
211042.3408.11.2018 - 08.11.201813 %17.35
207187.8509.11.2018 - 11.11.201833 %51.09
200618.6212.11.2018 - 12.11.201813 %16.49
174796.0413.11.2018 - 13.11.201813 %14.37
163757.4014.11.2018 - 14.11.201813 %13.46
148642.3915.11.2018 - 15.11.201813 %12.22
132477.1816.11.2018 - 18.11.201833 %32.67
120647.4719.11.2018 - 19.11.201813 %9.92
95005.6120.11.2018 - 20.11.201813 %7.81
81056.8221.11.2018 - 21.11.201813 %6.66
47643.422.11.2018 - 22.11.201813 %3.92
33675.5823.11.2018 - 25.11.201833 %8.30
6548.7626.11.2018 - 26.11.201813 %0.54
17005.28
Розрахунок процентів по зобов`язаннях за лютий 2018 року:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
2961040.6427.03.2018 - 26.11.20182453 %59626.43
2935525.3627.11.2018 - 27.11.201813 %241.28
2906727.2028.11.2018 - 28.11.201813 %238.91
2887634.9229.11.2018 - 29.11.201813 %237.34
2871293.3330.11.2018 - 02.12.201833 %707.99
2858149.103.12.2018 - 03.12.201813 %234.92
2852551.6204.12.2018 - 04.12.201813 %234.46
2852257.7605.12.2018 - 05.12.201813 %234.43
2848613.9406.12.2018 - 06.12.201813 %234.13
2832605.9907.12.2018 - 09.12.201833 %698.45
2823869.3810.12.2018 - 10.12.201813 %232.10
2812601.3211.12.2018 - 11.12.201813 %231.17
2793543.4612.12.2018 - 12.12.201813 %229.61
2764824.8613.12.2018 - 22.01.20204063 %92248.17
2207531.8524.01.2020 - 26.01.202033 %542.84
1926969.5127.01.2020 - 27.01.202013 %157.95
1662084.8628.01.2020 - 28.01.202013 %136.24
1507306.5729.01.2020 - 29.01.202013 %123.55
1428020.8530.01.2020 - 30.01.202013 %117.05
1388498.3631.01.2020 - 02.02.202033 %341.43
1376807.0903.02.2020 - 03.02.202013 %112.85
1361425.704.02.2020 - 04.02.202013 %111.59
1360481.9705.02.2020 - 05.02.202013 %111.51
1343372.8906.02.2020 - 06.02.202013 %110.11
1329498.6707.02.2020 - 09.02.202033 %326.93
1307910.1210.02.2020 - 10.02.202013 %107.21
1235485.8811.02.2020 - 11.02.202013 %101.27
1170394.4712.02.2020 - 12.02.202013 %95.93
1063076.2113.02.2020 - 13.02.202013 %87.14
930775.8214.02.2020 - 16.02.202033 %228.88
743097.9917.02.2020 - 17.02.202013 %60.91
579549.9118.02.2020 - 18.02.202013 %47.50
322378.9919.02.2020 - 19.02.202013 %26.42
82699.0820.02.2020 - 20.02.202013 %6.78
158583.48
Розрахунок процентів по зобов`язаннях за березень 2018 року:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
3758865.4326.04.2018 - 20.02.20206663 %205716.21
3685459.7121.02.2020 - 21.02.202013 %302.09
3613967.5922.02.2020 - 23.02.202023 %592.45
3390312.9624.02.2020 - 24.02.202013 %277.89
3107380.2825.02.2020 - 25.02.202013 %254.70
2872079.1326.02.2020 - 26.02.202013 %235.42
2725781.3927.02.2020 - 27.02.202013 %223.42
2607833.0028.02.2020 - 01.03.202033 %641.27
2526911.7102.03.2020 - 02.03.202013 %207.12
2478864.0203.03.2020 - 03.03.202013 %203.19
2477163.8204.03.2020 - 04.03.202013 %203.05
2459610.8405.03.2020 - 05.03.202013 %201.61
2451123.0506.03.2020 - 09.03.202043 %803.65
2414821.1910.03.2020 - 10.03.202013 %197.94
2330403.3711.03.2020 - 11.03.202013 %191.02
2254526.412.03.2020 - 12.03.202013 %184.80
2154878.7713.03.2020 - 15.03.202033 %529.89
2053591.2416.03.2020 - 16.03.202013 %168.33
1886006.0817.03.2020 - 17.03.202013 %154.59
1637826.7418.03.2020 - 18.03.202013 %134.25
1423522.9819.03.2020 - 19.03.202013 %116.68
1264744.6720.03.2020 - 22.03.202033 %311.00
1162912.823.03.2020 - 23.03.202013 %95.32
988920.2424.03.2020 - 24.03.202013 %81.06
931797.7925.03.2020 - 25.03.202013 %76.38
837766.5826.03.2020 - 26.03.202013 %68.67
742901.8927.03.2020 - 29.03.202033 %182.68
687895.2530.03.2020 - 30.03.202013 %56.38
603478.9131.03.2020 - 31.03.202013 %49.47
514191.601.04.2020 - 01.04.202013 %42.15
502899.1402.04.2020 - 02.04.202013 %41.22
498531.5603.04.2020 - 05.04.202033 %122.59
486733.3906.04.2020 - 06.04.202013 %39.90
446158.4307.04.2020 - 07.04.202013 %36.57
420248.5808.04.2020 - 08.04.202013 %34.45
400377.3209.04.2020 - 09.04.202013 %32.82
362162.5510.04.2020 - 12.04.202033 %89.06
315903.0313.04.2020 - 13.04.202013 %25.89
217603.314.04.2020 - 14.04.202013 %17.84
138151.8815.04.2020 - 15.04.202013 %11.32
72623.6116.04.2020 - 16.04.202013 %5.95
212960.29
Розрахунок процентів по зобов`язаннях за квітень 2018 року:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
309056.8726.05.2018 16.04.20206923 %17570.71
185309.6117.04.2020 - 20.04.202043 %60.76
68121.7821.04.2020 - 21.04.202013 %5.58
17637.05
Враховуючи наведене, загальна сума 3 % річних, які підлягають стягненню з відповідача за прострочення виконання зобов`язання становить 391 338,41 грн., а не 461 832,94 грн. Відповідно, у частині позовної вимоги про стягнення 70 494,53 грн. 3 % річних потрібно відмовити.

Перевіряючи розмір заявлених до стягнення інфляційних втрат, перш за все суд враховує, що втрати від інфляції нараховуються за повний місяць існування прострочення виконання зобов`язання, так як індекс інфляції є показником, що визначається не на конкретну дату, а в середньому на місяць, і у формулі розрахунку інфляційних втрат кількість днів прострочення не враховується. Суд зазначає, що у зв`язку із погашенням всієї суми боргу за грудень 2017 року коштами субвенції, такі втрати по зобов`язаннях за грудень 2017 року не нараховуються. Тому 50 910,44 грн., які нараховані позивачем, є безпідставними.

По зобов`язаннях за січень 2018 року суд враховує, що станом на перше число місяця, наступного за тим, в якому зобов`язання мало бути виконане (відповідає початку нарахування інфляційних втрат, визначеному п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»), тобто на 01.03.2018 року, заборгованість становила 2 420 832,13 грн., тому інфляційне збільшення за березень становить 26 629,15 грн.; на 01.04.2018 року 1 418 114,66 грн., тому інфляційне збільшення за квітень-червень становить 11 344,92 грн.; на 01.07.2018 року 1 418 114,66 грн., однак мала місце дефляція, тому інфляційне збільшення за липень становить 9 926,80 грн.; на 01.08.2018 року 819 954,84 грн., однак, індекс інфляції становив 0, тому інфляційного збільшення за серпень не відбулося; на 01.09.2018 року 590 808,11 грн., тому інфляційне збільшення за вересень становить 11 225,35 грн.; на 01.10.2018 року 313 601,33 грн., тому інфляційне збільшення за жовтень становить 5 331,22 грн. Відповідно, інфляційні втрати за вказаний період становлять 44 603,84 грн., а не 58 853,16 грн., як пораховано позивачем.

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції по зобов`язаннях за січень 2018 року:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.03.2018 - 31.03.2.131.01126629.152447461.28
01.04.2018 - 30.06.4.661.00811344.921429459.58
01.07.2018 - 31.07.4.660.993-9926.801408187.86
01.08.2018 - 31.08..841.0000.00819954.84
01.09.2018 - 30.09..111.01911225.35602033.46
01.10.2018 - 31.10..331.0175331.22318932.55
44 603,84 грн.
По зобов`язаннях за лютий 2018 року суд зазначає, що станом на 01.04.2018 року сума боргу становила 2 961 040,64 грн., тому за період квітень листопад 2018 року розмір інфляційних втрат становить 151 905,20 грн.; за період грудень 2018 березень 2019 року нараховується на 2 871 293,33 грн. і становить 92 969,42 грн.; за період квітень грудень 2019 року нараховується на 2 764 824,86 грн. і становить 43 978,94 грн.; за січень 2020 року нараховується на суму 1 461 904,68 грн. і становить 2 923,81 грн. Відповідно, інфляційні втрати за вказаний період становлять 294 701,18 грн., а не 320 230,12 грн., як пораховано позивачем. Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції по зобов`язаннях за лютий 2018 року:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.04.2018 - 31.10.0.641.037110450.633071491.27
01.11.2018 - 30.11.0.641.01441454.573002495.21
01.12.2018 - 31.03.3.331.03292969.422964262.75
01.04.2019 - 30.04.4.861.01027648.252792473.11
01.05.2019 - 31.12.4.861.00616330.692781155.55
01.01.2020 - 31.01.4.681.0022923.811464828.49
01.01.2020 - 31.01.4.681.0022923.811464828.49
294 701,18 грн.
По зобов`язаннях за березень 2018 року суд зазначає, що станом на 01.05.2018 року сума боргу становила 3 758 865,43 грн., тому за період травень 2018 січень 2020 року розмір інфляційних втрат становить 363 296,06 грн.; за період лютого 2020 року сума боргу на 01.02.2020 року становила 2 681 238,72 грн., однак, мала місце дефляція (99,7%), тому інфляційні втрати були від`ємними (- 8 043,72 грн.); на 01.03.2020 року сума боргу становила 676 893,63 грн., тому інфляційні втрати за березень 2020 року становлять 5 415,15 грн. Відповідно, інфляційні втрати за вказаний період становлять 360 667,49 грн., а не 362 410,91 грн., як пораховано позивачем. Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції по зобов`язаннях за березень 2018 року:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.05.2018 - 31.01.5.431.097363296.064122161.49
01.02.2020 - 29.02.8.720.997-8043.722673195.00
01.03.2020 - 31.03..631.0085415.15682308.78
360 667,49 грн.
По зобов`язаннях за квітень 2018 року суд зазначає, що станом на 01.06.2018 року сума боргу становила 309 056,87 грн., тому інфляційні втрати за період червень 2018 року березень 2020 року пораховано позивачем правильно та становлять 31 556,99 грн. Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції по зобов`язаннях за квітень 2018 року:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.06.2018 - 31.03..871.10231556.99340613.86
Враховуючи наведене, загальна сума інфляційних втрат, що є обґрунтованою та правильно порахованою, становить 731 529,50 грн., що на 92 432,12 грн. менше від заявленого до стягнення позивачем.

Водночас, визначаючи кінцеву суму, що підлягатиме фактичному стягненню, суд враховує, що відповідачем було заявлено клопотання про зменшення пені на 90%. При вирішенні поданого клопотання суд враховує позицію, наведену Верховним Судом у постанові від 16.01.2020 року у справі № 912/685/19, та зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Відповідач доводить, що він є комунальним підприємством, єдиним джерелом доходу якого є надходження оплати від споживачів, серед яких є населення та бюджетні установи, розрахунки яких залежать від бюджетного фінансування. При цьому, розрахунки відповідача за отриманий природний газ залежать від коштів, що надходять з бюджету, які розбиваються на рахунки зі спеціальним режимом використання, тобто самостійно відповідач не визначає порядок розподілу коштів, що призводить до несвоєчасних розрахунків. Відповідно, затримка в розрахунках виникає з незалежних від підприємства обставин: невідповідність затвердженого тарифу економічно обгрунтованому рівню, відсутність відшкодування різниці в тарифах, що підтверджується інформаційними довідками та протоколом територіальної комісії, наявністю заборгованості споживачів перед відповідачем. Як вбачається зі звіту та балансу за 2019 рік підприємство відповідача стало збитковим і стягнення з нього всієї суми заборгованості може призвести до банкрутства підприємства.

Так, згідно з довідкою відповідача заборгованість за спожите теплопостачання перед КП «Борислатеплоенерго» станом на 01.01.2020 року становить 16 957 729,85 грн. від населення, 1 715 141,31 грн. від бюджетних установ, 614 469,12 грн. від інших установ, 38 000,70 тис. грн. невідшкодована різниця в тарифах для бюджетних установ (підтверджується інформацією за підписом директора та економіста підприємства), 14 500,47 грн. невідшкодована різниця в тарифах для населення (підтверджується інформацією за підписом директора та економіста підприємства).

Суд враховано той факт, що відповідачу потрібні грошові кошти на виплату заробітної плати робітникам та на підтримання технологічного процесу виробництва теплової енергії з метою забезпечення своєчасного та належного надання відповідних послуг, тоді як згідно зі Звітом про фінансові результати за 2018 рік відповідач має непокритий збиток в розмірі 24 765 тис. грн.

Суд враховує, що діяльність позивача та відповідача як суб`єктів ринку природного газу провадиться за принципом забезпечення захисту прав та інтересів споживачів природного газу. У відносинах між сторонами відповідач є споживачем природного газу, а у відносинах з населенням та організаціями - постачальником теплової, електроенергії, тобто варто врахувати не лише майнові, але й інші інтереси сторін спору.

Також суд не залишає поза увагою період виникнення прострочення відповідача, який стосується ще правовідносин, які мали місце ще у 2017-2018 роках, тоді як позов заявлено у 2020 році, що у свою чергу збільшує період нарахування заборгованості по ст. 625 ЦК України.

Як зауважує Верховний Суд, наявність у кредитора можливості стягувати із споживача грошові суми як неустойку не повинно спотворювати її дійсне правове призначення, оскільки в протилежному випадку з засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків.

Враховуючи наведене, що в сукупності із об`єктивними обставинами, складною ситуацією у державі та її економічним становищем, обставини, на які посилався відповідач у клопотанні про зменшення розміру штрафних санкцій, свідчать про їх винятковість, суд погоджується з доводами відповідача про наявність підстав для зменшення розміру нарахованої позивачем пені на 50%. Відтак, разом зі враховуючи здійснений перерахунок і зменшення пені на 50%, суд зазначає, що задоволенню підлягають позовні вимоги в розмірі 1 509 063,22 грн., а не 2 205 008,81 грн., як заявлено до стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, однак, з урахуванням суми зменшеного розміру пені.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства Бориславтеплоенерго (82300, Львівська обл., місто Борислав, вул. Коваліва, будинок 52А, ідентифікаційний код юридичної особи 13809128) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (код ЄДР 20077720, 01601, м. Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6) 386 195,31 грн. пені, 391 338,41 грн. 3 % річних, 731 529,50 грн. інфляційних втрат, та 28 444,61 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

3. Відмовити у задоволенні вимог про стягнення 92 432,12 грн. інфляційних втрат, 70 494,53 грн. відсотків річних та 533 018,94 грн. пені.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 31.12.2020 року.

Суддя Р.І. Матвіїв