ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року м. Черкаси справа № 925/776/20

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., за участю представників сторін: позивача - адвоката Яценка В.В., відповідача - адвоката Черватюк Ю.В., у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом Фізичної особи-підприємця Венглюка Олега Петровича до Іноземного підприємства "Агро-Вільд Україна" про стягнення 531649 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа-підприємець Венглюк Олег Петрович звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до Іноземного підприємства "Агро-Вільд Україна" (далі-відповідач) про стягнення, на підставі договору генпідряду на виконання проектних робіт № 10/06-2019 від 10.06.2019 року, 448800 грн. основного боргу, 71808 грн. пені, 11041 грн. 3% річних, що разом становить 531649 грн., та відшкодування понесених судових витрат у виді 7975 грн. судового збору за подачу позовної заяви та 18640 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Позов мотивовано порушенням відповідачем обов`язку щодо порядку і строків оплати за виконані позивачем роботи за І-м етапом з виконання комплексу робіт з розробки проектної документації «Нове будівництво сонячної електричної станції, яка розташована на території Озернянської сільської ради Білоцерківського району Київської області», за договором генпідряду на виконання проектних робіт № 10/06-2019 від 10.06.2019 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 23.06.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/760/20, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, справу призначено до судового розгляду по суті на 28.07.2020 року.

Позивач в особі свого представника подав суду 06.07.2020 року розрахунок позовних вимог (вх. № 9988/20, а.с. 61-62).

Ухвалою суду від 10.07.2020 року, у зв`язку зі зміною графіка судових засідань, судове засідання по розгляду справи по суті призначено на 18.08.2020 року.

Відповідач в особі свого представника подав суду 13.07.2020 року відзив на позовну заяву (вх. № 10483/20, а.с. 71-76), в якому заперечував проти позову, вказував на відсутність у позивача, як генпідрядника за договором генпідряду на виконання проектних робіт № 10/06-2019 від 10.06.2019 року, прав та підстав приступати до розрахунків та виконання робіт в порушення п.п. 2.2., 3.1., 3.2., 6.2.1. вказаного договору, в зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову.

Позивач в особі свого представника подав суду 23.07.2020 року відповідь на відзив (вх. № 11118/20 а.с. 85-93), в якій спростовував доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, підтримав позовні вимоги.

Відповідач в особі свого представника подав суду 10.08.2020 року засобами електронного зв`язку та 13.08.2020 року на паперових носіях заперечення на відповідь на відзив (вх.вх. №№ 12044/20, 12393/20, а.с. 177-179, 180-185), за змістом яких вказував на неналежність доказів, поданих позивачем в обґрунтування позову, просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 18.08.2020 року в судовому засіданні оголошено перерву до 18.09.2020 року.

Позивач в особі свого представника подав суду 03.09.2020 року додаткові письмові пояснення (вх. № 13430/20, а.с. 195-197), в яких спростовував заперечення відповідача, викладені у запереченнях на відповідь на відзив, підтримав позовні вимоги з заявлених у ньому підстав.

Представник відповідача 11.09.2020 року, 19.09.2020 також подав суду:

заперечення на додаткові пояснення (вх. № 13999/20, а.с. 224);

клопотання про направлення на електронну пошту додаткових пояснень позивача (вх. № 14003/20, а.с. 225);

клопотання про витребування оригіналів письмових доказів (вх. № 14004/20, а.с. 226);

заяву стосовно порушення позивачем порядку подання доказів (вх. № 14006/20, а.с. 229);

додаток до клопотання про надання копій документів (вх. № 14046/20, а.с. 230);

клопотання щодо виклику спеціаліста (вх. № 14424/20, а.с. 233).

В судовому засіданні 18.09.2020 року оголошено перерву до 02.10.2020 року.

Представник позивача подав суду 21.09.2020 року засобами електронного зв`язку та 28.09.2020 року на паперових носіях заяву щодо наявності та місця знаходження оригіналів пред`явлених у справі доказів (вх. № 14560/20, а.с. 240-241, 242-245).

В судовому засіданні 02.10.2020 року представник позивача позов з підстав і в розмірі, викладених у позовній заяві, підтримав і просив суд задовольнити його повністю. Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, в засідання суду явку свого представника не забезпечив.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 статті 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе завершити розгляд справи у відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ст.ст. 233, 240 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши їх заяви по суті справи і з процесуальних питань, наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд відмовив в задоволенні клопотання представника відповідача про виклик спеціаліста (ухвала суду в протоколі судового засіданні 02.10.2020 року), позов задовольнив повністю з таких підстав.

10.06.2019 року відповідач - Іноземне підприємство «Агро-Вільд Україна», як замовник, та позивач - Фізична особа-підприємець Венглюк Олег Петрович, як генпідрядник, уклали договір на виконання проектних робіт № 10/06-2019 (далі - Договір, а.с. 18-23), за умовами п. 1.1. якого замовник доручає та оплачує, а генпідрядник приймає на себе зобов`язання виконати комплекс робіт з розробки проектної документації власними та/або залученими силами «Нове Будівництво сонячної електричної станції, яка розташована на території Озернянської сільської ради Білоцерківського району Київської області» (надалі - об`єкт або СЕС) (надалі - робочий проект). Встановлена електрична потужність об`єкта - до 11000кВт та остаточно визначається цими роботами. Об`єкт розташовано на земельній ділянці кадастровий номер :06:008:0034, площею 75,0552 га.

Сторони договору погодили істотні умови цього договору, зокрема:

п. 1.2. - строк виконання робіт із розробки проектної документації та їх етапи визначаються у специфікації на виконання робіт (додаток № 1), яка є невід`ємною частиною цього договору;

п. 1.3. - технічні, економічні та інші вимоги визначаються специфікацією на виконання робіт (додаток № 1) та завданням на розробку проектної документації «Нове Будівництво сонячної електричної станції, яка розташована на території Озернянської сільської ради Білоцерківського району Київської області» (додаток № 2), які є невід`ємними частинами цього договору;

п. 2.1. - загальна договірна вартість робіт за цим договором становить 984000грн. без ПДВ.

Вартість робіт за І етапом становить 744000 грн. без ПДВ.

Вартість робіт за ІІ етапом становить 240000 грн. без ПДВ;

п. 2.2. - до початку виконання робіт за І етапом Договору протягом 5-ти банківських днів з моменту його підписання, замовник здійснює авансовий платіж генпідряднику у розмірі 520800 грн. без ПДВ;

п. 2.3. - остаточні розрахунки з генпідрядником за виконані роботи за І етапом цього договору здійснюються замовником за фактом передачі йому та погодження ним затверджуваної частини проектної документації стадія «РП» - відповідно до п. 3.3, 3.4. цього договору, на підставі акту приймання-передавання виконаних робіт за цим етапом протягом 5-ти банківських днів від дати його підписання сторонами;

п. 3.1. - після отримання генпідрядником авансового платежу згідно з п. 2.2 цього договору він приступає до розрахунку структурної схеми з`єднання інверторів та схеми збору потужності СЕС. Протягом 10-ти робочих днів генпідрядник зобов`язаний передати цей розрахунок на розгляд та погодження замовнику. Замовник після погодження зазначеного розрахунку повідомляє про це генпідрядника листом на адресу відповідального представника яка зазначена у п.3.1. цього договору;

п. 3.2. - після погодження замовником розрахунку згідно з п.3.1. цього договору та отримання документів згідно з п. 6.2.1. цього договору генпідрядником, останній приступає до виконання робіт із розробки затверджуваної частини проектної документації Стадія «РП» відповідно до умов цього договору;

п. 3.3. - після закінчення робіт із розробки затверджуваної частини проектної документації Стадія «РП» генпідрядник передає замовнику проектну документацію у 4-х паперових примірниках та на електронному носієві у форматі pdf і акт приймання-передачі виконаних робіт за І-м етапом договору, який відповідає вимогам цього договору;

п. 3.4. - замовник протягом 10 робочих днів з моменту отримання затверджуваної частини проектної документації Стадія «РП» повинен погодити його шляхом підписання акту приймання-передачі виконаних робіт за І-м етапом або надати генпідряднику мотивовані письмові зауваження до виконаних робіт. Уразі надання мотивованих письмових зауважень сторони укладають двосторонній акт виявлених порушень вимог договору з переліком необхідних доопрацювань документації, інших заходів та строків їх виконання. Протягом 5 робочих днів з дати погодження замовником проектної документації та укладення відповідного договору з експертною установою, генпідрядник зобов`язаний передати цю проектну документацію до експертної установи, що визначена чинним законодавством та здійснювати технічний супровід проведення комплексної експертизи в частині виправлення отриманих зауважень;

п. 3.7. - у разі не підписання та неповернення замовником акту приймання-передачі виконаних у строк, зазначений у п.п. 3.4. та 3.5. цього договору, акт приймання-передачі виконаних робіт вважається підписаним та підлягає оплаті згідно з умовами цього договору;

п. 6.2.- замовник зобов`язався зокрема:

п.п. 6.2.1. - протягом 3-х календарних днів з моменту підписання договору та надання генпідрядником необхідної інформації для видачі довіреності, надати генпідряднику вказаний перелік засвідчених належним чином документів;

п.п. 6.2.2. - у разі необхідності , для подальшого виконання робіт, надавати генпідряднику додаткові документи та вихідні дані;

п.п. 6.2.3. - своєчасно оплачувати у повному обсязі фактично виконані генпідрядником роботи відповідно до умов цього договору;

п.п. 7.2.3. - генпідрядник зобов`язався протягом 3-х календарних днів з дати підписання цього договору надати замовнику належним чином завірені копії витягу з ЄДРПОУ, витягу з реєстру платників податку на додану вартість, витягу із Статуту щодо повноважень директора та кваліфікаційного сертифікату відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг0, пов`язаних із створенням об`єкта архітектури, якщо такі роботи підлягають ліцензуванню;

п. 8.3. - за затримку оплати згідно з розділом 2 цього договору замовник сплачує генпідряднику пеню у розмірі 0,5 % від невчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у строк, за який сплачується пеня;

п. 11.1. - договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.2019 року, а в частині виконання грошових зобов`язань замовником - до моменту їх повного виконання.

Договір підписаний його сторонами та скріплений їхніми печатками.

Сторони підписали додаток № 1 до Договору - Специфікацію на виконання робіт від 10.06.2019 року (а.с. 24), яка визначила перелік робіт, строки їх виконання та їх вартість на суму 984000 грн., яка включає:

1. Розроблення затверджуваної частини проектної документації Стадія «РП» вартістю 744000 грн. строком 22 робочих дні із зазначенням, що датою початку виконання робіт є дата перерахування замовником на поточний рахунок генпідрядника відповідного авансового платежу згідно з п. 2.2. Договору, надання замовником генпідряднику даних відповідно до п.6.2.1. Договору та погодження замовником техніко-економічного розрахунку вибору типу фотоелектричних моделей, металоконструкцій та інверторного обладнання і структурну схему з`єднання інверторів.

Проходження замовником експертизи затверджуваної частини проектної документації Стадія «РП» строком 15 робочих днів із зазначенням, що датою початку виконання робіт є дата перерахування замовником на поточний рахунок генпідрядника відповідного авансового платежу згідно п. 6.2.3. Договору та перерахування на поточний рахунок відповідного авансового платежу експертної установи, що проходить експертизу Робочого проекту згідно з п. 6.2.4. Договору.

2) Розроблення проектної документації Стадія «РП» на суму 240000 грн. строком 22 робочих дні із зазначенням, що датою початку виконання робіт є дата перерахування замовником на поточний рахунок генпідрядника відповідних платежів згідно з п.п. 2.3., 2.4. Договору,

Також сторони підписали додаток № 2 до Договору - Завдання на розробку проектної документації «Нове Будівництво сонячної електричної станції, яка розташована на території Озернянської сільської ради Білоцерківського району Київської області» від 10.06.2019 року (а.с. 25-28).

На виконання п. 2.2. Договору відповідач 14.06.2019 року перерахував позивачу 295200 грн. - частину авансового платежу за виконання комплексу робіт згідно договору генпідряду № 10/06-2019 від 10.06.2019 року, про що зазначено в призначенні платежу платіжного доручення № 6789 (а.с. 29).

Решту авансового платежу у розмірі 225600 грн. відповідач, всупереч п. 2.2. Договору, не сплатив.

23.09.2019 року позивач звернувся до відповідача з листом № 23/09-219, в якому повідомив, що ним, як генпідрядником, за договором генпідряду на виконання проектних робіт № 10/06-2019 від 10.06.2019 року, розроблено роботи за І-м етапом Договору та відповідно до п. 3.3. передано їх для розгляду відповідачу, яку просив протягом 10 робочих днів після отримання роботи, погодити, шляхом підписання наданих актів приймання-передавання виконаних робіт за І-им етапом або надати мотивовані письмові зауваження, а також просив сплатити залишок авансового платежу у розмірі 225600 грн. і остаточну вартість робіт за І-им етапом у сумі 224000 грн. без ПДВ. В додатках до листа вказано: 1) Проект «Нове Будівництво сонячної електричної станції, яка розташована на території Озернянської сільської ради Білоцерківського району Київської області» в 1-му примірнику на 109 арк.; 2) акт приймання-передавання виконаних робіт за І-м етапом в 2-х примірниках на 1 арк.; 3) CDдиск з електронною версією проекту в 1-му екземплярі; 4) Рахунки №18, №19 від 23.09.2019 року (а.с. 32-34, докази направлення а.с. 30).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу відповідач особисто отримав поштове відправлення 25.09.2019 року, що підтверджено і даними відстеження ПАТ «Укрпошти» поштове відправлення позивача № 152 вручено представнику відповідача 25.09.2019 року (а.с. 35, 36).

У зв`язку із закінченням передбаченого п. 3.4. Договору 10 денного строку для погодження документації та підписаних актів, позивач повторно 09.10.2019 року надіслав відповідачу лист № 09/10-219, в якому просив підписати надані акти приймання-передавання виконаних робіт за І-м етапом та сплатити позивачу залишок по І-му етапу у сумі 448800 грн. В додатках до листа вказано: 1) акт приймання-передавання виконаних робіт за І-м етапом в 2-х примірниках на 1 арк.; 2) Рахунок № 20 від 09.10.2019 року (а.с. 38-39 докази направлення а.с. 37).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу відповідач особисто отримав поштове відправлення 12.10.2019 року, що підтверджено і даними відстеження ПАТ «Укрпошти» поштове відправлення позивача № 643 вручено представнику відповідача 12.10.2019 року (а.с. 41, 40).

Відмову відповідача від підписання актів приймання-передачі виконаних робіт та не повернення їх в строк позивач розцінив як погодження позивачем виконаних робіт відповідачем, та на підставі п. 3.7.Договору, вважав підписаними акти приймання-передачі виконаних робіт.

29.05.2020 року позивач направив на адресу відповідача претензію щодо невиконання умов договору за вих. № 29/05-220 з вимогою про сплату заборгованості за договором генпідряду на виконання проектних робіт № 10/06-2019 від 10.06.2019 року в сумі 448800 грн. у термін до 10.06.2020 року (а.с. 42-44, докази направлення а.с. 45-46). Претензія позивача залишена відповідачем без відповіді і виконання, вимога про стягнення цієї заборгованості є предметом позову у справі, що розглядається.

За порушення термінів сплати за виконані роботи позивач також нарахував до стягнення на підставі п. 8.3. Договору 71808 грн. пені, на підставі ч. 2 с. 625 ЦК України 11041 грн. 3% річних за період прострочення з 17.06.2019 року по 10.06.2020 року, вимога про їх стягнення також є предметом позову у справі, що розглядається.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору генпідряду на виконання проектних робіт № 10/06-2019 від 10.06.2019 року , вимоги позивача витікають із прав та обов`язків сторін за цим договором, за правовою природою спірні правовідносини сторін віднесені до договірних зобов`язань підряду, загальні положення про підряд визначені параграфом 1 глави 61 ЦК України, підряду на проведення проектних та пошукових робіт - параграфом 4 глави 61 ЦК України, про зобов`язання і договір - розділом І і ІІ книги 5 ЦК України, главою 20 ГК України, загальні положення про правочини - главою 16 розділу IV книги 1 ЦК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 розділу I книги 5 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом з ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, припинення правовідношення, відшкодування збитків та іншим способом відшкодування майнової шкоди або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтями 20, 144 ГК України також передбачено, що права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; майнові права та майнові обов`язки суб`єкта господарювання можуть виникати, зокрема, з угод, передбачених законом, з інших обставин, з якими закон пов`язує виникнення майнових прав та обов`язків суб`єктів господарювання.

За змістом положень ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За приписами статей 837, 853 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з ст. 887-888 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

За договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов`язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов`язковим для сторін з моменту його затвердження замовником.

Підрядник зобов`язаний додержувати вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише за згодою замовника.

Статтями 889, 890 ЦК України визначено зокрема, що замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом; брати участь разом з підрядником у погодженні готової проектно-кошторисної документації з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування; відшкодувати підрядникові додаткові витрати, пов`язані із зміною вихідних даних для проведення проектних та пошукових робіт внаслідок обставин, що не залежать від підрядника. Підрядник зобов`язаний виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором; погоджувати готову проектно-кошторисну документацію із замовником, а в разі необхідності - також з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування; передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610,ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом п. 2.1 Договору сторонами визначено вартість робіт за І етапом у розмірі 744000 грн. без ПДВ.

У п. 2.2. Договору сторони погодили, що до початку виконання робіт за І етапом Договору протягом 5-ти банківських днів з моменту його підписання, замовник здійснює авансовий платіж генпідряднику у розмірі 520800 грн. без ПДВ.

Відповідно до встановлених обставин справи, позивач виконав свій обов`язок за Договором в повному обсязі щодо виконання робіт по І-му етапу, виконав та направив відповідачу на його замовлення комплекс робіт з розробки проектної документації «Нове будівництво сонячної електричної станції, яка розташована на території Озернянської сільської ради Білоцерківського району Київської області», який відповідач прийняв, мотивованих письмових зауважень за ним позивачу не надіслав, здійснив лише частину авансового платежу за виконання робіт за І-м етапом у розмір 295200 грн., решту авансового платежу за виконання робіт за І-м етапом у розмірі 225600 грн. не оплатив, як і не оплатив остаточну вартість робіт по І-му етапу у сумі 223200 грн.

Таким чином, факт виконання робіт позивачем за І-м етапом та їх несплати відповідачем за договором генпідряду на виконання проектних робіт № 10/06-2019 від 10.06.2019 року матеріалами справи підтверджено належними доказами, а тому вимога про стягнення боргу у сумі 448800 грн. підлягає задоволенню в судовому порядку.

З підстав несвоєчасної оплати вартості виконаних позивачем робіт за І-м етапом позивач на підставі п. 8.3. Договору заявив до стягнення з відповідача 71808 грн. пені.

В п. 8.3 Договору сторони погодили, що за затримку оплати згідно з розділом 2 цього договору замовник сплачує генпідряднику пеню у розмірі 0,5 % від невчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у строк, за який сплачується пеня.

Нормами ч. 1 ст. 546, ч.ч. 1, 2 ст. 547 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За приписами ст. 551 ч. 2 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 231 ч. 4 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

При вирішенні спору в частині стягнення спірної суми пені суд керується приписами статей 549 - 552, 610-612, 614 ЦК України, статтями 216-218, 229 - 232, 234 ГК України, нормам ст. 1, ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», ч. 6 ст. 232 ГК України.

Розрахунки позивача, покладені в основу вимог про стягнення пені, відповідають умовам відповідальності сторін за порушення своїх зобов`язань, передбаченим п. 8.3. Договору, нормам ст.ст 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», ч. 6 ст. 232 ГК України, спірну суму пені нараховано відповідно до умов договору генпідряду на виконання проектних робіт № 10/06-2019 від 10.06.2019 року, на фактичні суми боргу. Відтак вимогу позивача і в цій частині суд визнає обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню у обрахованих позивачем розмірах.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми, позивачем заявлено до стягнення 3 % річних за період з 17.06.2019 року по 10.06.2020 року в сумі 11041 грн.

Розрахунок спірної суми 3% річних відповідає умовам Договору та фактичним обставинам справи, їх розрахунок методологічно і арифметично проведено правильно, тому і ці вимоги позивача суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у заявлених розмірах.

Твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, запереченні на відповідь на відзив, запереченні на додаткові пояснення позивача щодо безпідставності заявлених позивачем вимог про стягнення боргу у зв`язку з відсутністю у позивача прав та підстав приступати до виконання робіт за Договором без отримання повної суми авансового платежу, суд оцінює критично оскільки відповідачем передано на виконання Договору необхідну документацію, сплачено частину авансового платежу, не заперечено проти прийняття чи усунення недоліків виконаного позивачем комплексу робіт з розробки проектної документації «Нове будівництво сонячної електричної станції, яка розташована на території Озернянської сільської ради Білоцерківського району Київської області», тому, вимоги позовної заяви відповідають умовам погодженого та підписаного сторонами договору генпідряду на виконання проектних робіт № 10/06-2019 від 10.06.2019 року та узгоджуються з нормами діючого законодавства України, тому вказані доводи відповідача з наведених ним підстав суд визнає необґрунтованими і відхиляє.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Враховуючи положення ч.1ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВРКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь якій стадії судового процесу;

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, з огляду на встановлені обставини справи та викладені норми законодавства суд вважає позов обґрунтованим і доказаним, таким що підлягає задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат за результатами розгляду справи суд враховує наступне.

У позові позивач заявив вимогу про відшкодування понесених судових витрат у виді сплаченого судового збору і витрат на професійну правничу допомогу, позов суд задовольнив повністю.

Обґрунтовуючи розрахунок судових витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 18640 грн., представник позивача адвокат Яценко В.В. надав суду: копію договору про надання правової допомоги (представництво в господарському суді) № 09/06-2020 від 09.06.2020 року, укладеного Фізичною особою-підприємцем Венглюком О.П. з адвокатом Яценко В.В.; копію платіжного доручення № 21 від 09.06.2020 року на суму 15005 грн. 20 коп. сплачених Фізичною особою-підприємцем Венглюком О.П. адвокату Яценку В.В. за надання правової допомоги (представництво в господарському суді) згідно договору № 09/06-2020 від 09.06.2020 року; копію платіжного доручення № 22 від 09.06.2020 року на суму 3555 грн. 20 коп. сплачених Фізичною особою-підприємцем Венглюком О.П. УК у Голосіївському районі з призначенням платежу: ПДФО з доходу Яценко В.В.; копію платіжного доручення № 23 від 09.06.2020 року на суму 279 грн. 60 коп. сплачених Фізичною особою-підприємцем Венглюком О.П. УК у Голосіївському районі з призначенням платежу: військовий збір з доходу Яценко В.В.; копію довіреності від 09.06.2020 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 3172 від 13.12.2007 року.

Судом враховано, що між позивачем - Фізичною особою-підприємцем Венглюком О.П., як клієнтом, та адвокатом Яценком Віктором Владиславовичем, як адвокатом, укладено договір про надання правової допомоги (представництво в господарському суді) № 09/06-2020 від 09.06.2020 року, в якому сторони погодили наступне:

п. 1.1. - адвокат приймає на себе зобов`язання по наданню клієнт ові правової допомоги із представництва інтересів останнього в господарському суді першої інстанції по господарській справі (із питання0 стягнення заборгованості по договору генерального підряду № 10/06-2019 від 10.06.2019 року із Іноземного підприємства "Агро-Вільд Україна";

п. 3.1. - розрахунки клієнта з адвокатом здійснюються в національній валюті України гривні, виходячи із фіксованого розміру гонорару за ведення справи у господарському суді першої інстанції у 18640 гривень;

п. 3.2. - оплата здійснюється на умовах авансу протягом 3-х банківських днів із моменту підписання цього договору;

п. 3.3 - додатково відшкодовуються фактичні витрати адвоката на виконання доручення, у разі їхнього попереднього узгодження із клієнтом та на підставі оригіналів виправдовувальних фінансових документів, а також можливі витрати по сплаті судового збору, мита, плати за адміністративні послуги, інших подібних платежів.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Наявні в матеріалах справи докази надання позивачу - Фізичній особі-підприємцю Венглюку О.П., професійної правничої допомоги у даній справі, з урахуванням погоджених розцінок за послуги з надання правничої допомоги, а також відшкодування витрат адвоката передбачених п. 3.3. договору про надання правової допомоги (представництво в господарському суді) № 09/06-2020 від 09.06.2020 року, підтвердження доказів фактичної оплати наданих послуг в межах погодженого розміру гонорару адвоката, дають суду достатні підстави для покладення заявлених витрат позивача на отримання професійної правничої допомоги адвоката на сторону відповідача.

На підставі статті 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 7975 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18640 грн., а разом 26815 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Іноземного підприємства "Агро-Вільд Україна", , місцезнаходження: 19200, Черкаська обл., м. Жашків, вул. Шевченка, 48 на користь Фізичної особи-підприємця Венглюка Олега Петровича, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 - 448800 грн. боргу, 71808 грн. пені, 11041 грн. 3% річних, 26815 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 25.01.2021 року.

Суддя В.М. Грачов