РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.07.2020Справа № 926/2688/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді ДЖАРТИ В. В., за участі секретаря судового засідання Рєпкіної Ю. Є., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Фермерського господарства "Агролідер-Дністер"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в розмірі 63 429,98 грн,

Представники учасників процесу згідно протоколу від 15.07.2020,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фермерське господарство "Агролідер-Дністер" звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС", в якому просить стягнути з відповідача не виплачену суму страхового відшкодування в розмірі 55 229,98 грн та моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 29.11.2019 відкрито провадження у справі з призначенням її до розгляду за правилами загального позовного провадження на 20.12.2019.

Ухвалою від 20.12.2019 відмовлено у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" (вх. № 2867) про передачу матеріалів справи за місцезнаходженням відповідача до Господарського суду м. Києва, а судове засідання відкладено на 16.01.2020.

Ухвалою від 16.01.2020, за клопотанням представника позивача, підготовче засідання відкладено на 28.01.2020.

У підготовче засідання 28.01.2020 представник відповідача не з`явився, що не перешкоджає проведенню засідання без участі представника відповідача.

При цьому, через службу діловодства Господарського суду Чернівецької області від представника позивача надійшло письмове клопотання (вх.№190 від 28.01.2020) про передачу матеріалів справи № 926/2688/19 за вибором позивача за місцезнаходженням відповідача - м. Київ, проспект Перемоги, б. 65, до Господарського суду м. Києва (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44-б). При цьому, у своєму клопотанні позивач просить розглянути справу без участі його представника.

За наслідками судового засідання 28.01.2020 Господарським судом Чернівецької області була постановлена ухвала, якою справу № 926/2688/19 було передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду міста Києва.

За наслідками автоматичного розподілу справи № 926/2688/19 справа передана для розгляду судді Джарти В. В.

Ухвалою суду від 24.02.2020 справа № 926/2688/19 прийнята до свого провадження, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовче провадження у судовому засіданні 12.03.2020.

У судовому засіданні 12.03.2020 судом була оголошена перерва до 01.04.2020.

У зв`язку з перебуванням судді Джарти В. В. на лікарняному призначене судове засідання не відбулося.

Ухвалою від 14.04.2020 підготовче засідання у справі призначено на 13.05.2020.

За наслідками засідання 13.05.2020 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу № 926/2688/19 до розгляду по суті судовому засіданні 04.06.2020.

Ухвалою від 19.06.2020 розгляд справи № 926/2688/19 по суті у судовому засіданні відкладено на 15.07.2020.

У судовому засіданні 15.07.2020 представник позивача приймав участь у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання представників не направив, про причини неявки суд не повідомив, однак про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому чинним законодавством порядку.

Відповідно статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс», як страхувальником, та Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" (далі - Товариство), як страховиком, укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № А505275, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки Hyundai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1 . Лізингоодержувачем (експлуатантом) транспортного засобу значиться Фермерського господарства "Агролідер-Дністер" (далі - ФГ "Агролідер-Дністер").

06.06.2019 о 18 год. 10 хв. у м. Чернівці, по вул. Г. Майдану, 85, сталось ДТП за участю транспортного засобу Hyundai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та транспортним засобом Kia Sorento, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , у зв`язку з чим транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20.06.2019 у справі №727/6578/19 ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ст. 124 КУпАП.

Як зауважив позивач, за результатами проведення у визначеному Товариством сервісному центрі ТОВ «Богдан-Авто Чернівці» огляду пошкодженого транспортного засобу Hyundai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартість його відновлювального ремонту визначена згідно з рахунком-фактурою № ЧВ-0001410 від 30.07.2019 у сумі 30 963,39 грн без ПДВ, 37 156,06 грн із ПДВ.

Із матеріалів справи слідує, що 10.09.2019 ФГ "Агролідер-Дністер" направило електроне повідомлення з запрошенням спеціалістів Товариства з метою проведення незалежної експертизи, однак представники страхової компанії на проведення експертизи не з`явилися.

Згідно з висновком експерта № 79-09-19 автотоварознавчої експертизи про вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai Tucson, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті його пошкоджень під час ДТП 06.06.2019, з врахуванням втрати товарної вартості, станом на момент виконання експертизи становить 86 193,37 грн.

Відповідно до розрахункової квитанції від 26.08.2019 № 969364 ФГ "Агролідер-Дністер" сплатило вартість експертного дослідження в розмірі 3200 грн.

Відтак, за поясненнями ФГ "Агролідер-Дністер", останнє зверталося до Товариства з претензією про виплату страхової заборгованості, проте відповіді або грошових коштів від відповідача не надійшло. У той же час, матеріали справи доказів звернення до Товариства з відповідною вимогою не містять.

У той же час, Товариство у відзиві на позовну заяву наголосило, що здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 37 156,06 грн на користь ТОВ «УЛФ-Фінанс», що виступає страхувальником та вигодонабувачем за договором № А505275 від 16.08.2019. У той же час, ФГ "Агролідер-Дністер" не виступає в спірних правовідносинах страхувальником (власником) чи вигодонабувачем забезпеченого транспортного засобу.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

За приписами статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 11 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договору чи іншого правочину.

Згідно статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно частини 1 статті 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Частиною першою статті 988 ЦК України передбачено, зокрема, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

Як слідує з умов договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 16.08.2019 № А505275, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки Hyundai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1 , такий договір укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс», як страхувальником, та Товариством, як страховиком.

16.08.2018 Товариством видано поліс № АМ/7853238 щодо забезпеченого транспортного засобу Hyundai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1 , страхувальником в якому вказано Товариство з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс».

Разом із цим, ФГ "Агролідер-Дністер" за даним договором виступає лізингоодержувачем (експлуатантом) транспортного засобу марки Hyundai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1 , на підставі договору фінансового лізингу № 2439/08/18-Г від 07.08.2018.

Як передбачено ч. 2 ст. 985 Цивільного кодексу України страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування.

Частиною 4 ст. 3 Закону України "Про страхування" визначено, що страхувальники мають право при укладанні договорів страхування інших, ніж договори особистого страхування, призначати фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування.

Вигодонабувач є самостійним суб`єктом у вказаних відносинах і договір страхування надає такій третій особі право вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, але не покладає на нього обов`язків останнього.

Натомість, із умов договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 16.08.2019 № А505275 слідує, що ФГ "Агролідер-Дністер" виступає лише лізингоодержувачем (експлуатантом) забезпеченого транспортного засобу, проте не є вигодонабувачем, який у результаті настання страхового випадку має право на отримання страхового відшкодування.

Таким чином, судом установлено, що ФГ "Агролідер-Дністер" не має правових підстав для отримання страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 16.08.2019 № А505275, оскільки не є власником забезпеченого транспортного засобу марки Hyundai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1 , страхувальником або вигодонабувачем за вказаним договором.

Судом ураховані посилання ФГ "Агролідер-Дністер" на пункти 3.6, 5.4 договору фінансового лізингу № 2439/08/18-Г від 07.08.2018, за якими на лізингоодержувача покладені всі ризики, пов`язані з користуванням та володінням предмета лізингу, а також обов`язок по вжиття заходів належного оформлення страхового випадку.

У той же час, ФГ "Агролідер-Дністер" помилково ототожнено правовідносини за договором фінансового лізингу № 2439/08/18-Г від 07.08.2018, що виникли між ним та ТОВ «УЛФ-Фінанс», та спірні правовідносини між страхувальником ТОВ «УЛФ-Фінанс» та страховиком ПрАТ "Страхова група "ТАС" за укладеним між ними договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 16.08.2019 № А505275.

Суд наголошує, що ФГ "Агролідер-Дністер" не є стороною за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 16.08.2019 № А505275, а також не визначений у такому договорі особою для одержання страхової виплати (страхового відшкодування).

Відтак, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ФГ "Агролідер-Дністер" про стягнення з Товариства страхового відшкодування в сумі 55 229,98 грн. задоволенню не підлягають.

З огляду на те, що позовна вимога про стягнення 3 200,00 грн. витрат на автотоварознавчу експертизу є похідною від основної вимоги про стягнення страхового відшкодування, дана похідна вимога також не підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення 5 000,00 грн моральної шкоди, завдання якої обґрунтовано позивачем неправомірною поведінкою Товариства, неможливістю тривалий час використовувати транспортний засіб, витрат робочого часу на організацію усунення наслідків свого порушеного права, суд зауважує наступне.

Відповідно до частин 1-3 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За змістом частини четвертої статті 23 ЦК України при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З огляду на те, що «розумність» і «справедливість» є оціночними поняттями, суди, насамперед першої та апеляційної інстанцій, які заслуховують сторін та встановлюють фактичні обставини справи, мають широкий діапазон розсуду під час визначення розумного та справедливого (співмірного) розміру відшкодування моральної шкоди.

Разом із цим, позивачем належними та допустимими доказами не доведено настання викладених ним на обґрунтування завдання моральної шкоди обставин, а також не надано жодних доказів щодо оцінки розміру такої шкоди на суму 5 000,00 грн. До того ж, оскільки Товариство не мало правових підстав для виплати страхового відшкодування ФГ "Агролідер-Дністер", відсутній причинно-наслідковий зв`язок із завданням Товариством у такий спосіб моральної шкоди позивачу.

Таким чином, у задоволенні позову ФГ "Агролідер-Дністер" слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати, які складаються зі сплаченої позивачем суми судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 73-74, 76-80, 86, 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Фермерського господарства "Агролідер-Дністер" до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в розмірі 63 429,98 грн - відмовити повністю.

2. Судові витрати, пов`язані з розглядом позову, покладаються на Фермерське господарство "Агролідер-Дністер".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ