ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" грудня 2020 р.Справа № 922/600/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кононової О.В.

при секретарі судового засідання Зубко Ю.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 (вх. № 2286 від 18.07.2019), з урахуванням уточнень та заяви про збільшення вимог

до 1. Фізичної особи підприємця Зіміна Євгена Володимировича, м. Харків

2. ОСОБА_2 , м. Харків

про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута

по справі № 922/600/17

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Стандарт кепітал", м. Київ
до Фізичної особи-підприємця Зіміна Євгена Володимировича, м. Харків
про визнання банкрутом
за участю :

представника позивача - Коновалов О.А

ліквідатора Безпалий С.О.

представника ТОВ "ТД "Форвард" Степаненко О.А.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 14.03.2017 ОСОБА_3 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Рабушка В.С.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.04.2017 задоволено заяву ОСОБА_4 про припинення його повноважень як ліквідатора банкрута, звільнено арбітражного керуючого Рабушка В.С. від виконання обов`язків ліквідатора Зіміна Є.В., призначено ліквідатором у справі арбітражного керуючого Безпалого С.О.

18.07.2019 ОСОБА_1 (позивач) подав до Господарського суду Харківської області позовну заяву до Фізичної особи-підприємця Зіміна Є.В. та ОСОБА_2 , в якій (з урахуванням уточнень та збільшення позовних вимог) просив суд:

- визнати недійсними результати аукціону з продажу майна боржника ОСОБА_3 , призначеного та проведеного 25.10.2018 організатором аукціону ТОВ «Торговий Будинок «Форвард», в частині продажу ОСОБА_2 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_1 ; 1/2 частки у праві власності квартири № 2; 1/2 частки у праві власності квартири № 5; 1/2 частки у праві власності квартири № 9; 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_2 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений 06.09.2019 між ОСОБА_5 , як ліквідатором ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 , посвідчений Малаховою Г.І., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 2744, в частині продажу ОСОБА_6 : 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_1 ; 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_3 ; 1/2 частки у праві власності квартири № 5; 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_4 ;

- перевести на ОСОБА_1 права та обов`язки покупця по договору купівлі-продажу, укладеному 06.09.2019 між ОСОБА_5 , як ліквідатором ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 , посвідчений Малаховою Г.І., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 2744 , в частині продажу: 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_1 ; 1/2 частки у праві власності квартири № 2; 1/2 частки у праві власності квартири № 5; 1/2 частки у праві власності квартири № 9; 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_2 ;

- визнати недійсним свідоцтво, видане 06.09.2019 Малаховою Г.І., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зареєстроване в реєстрі за № 2746 (яке в Державному реєстрі речових права на нерухоме майно визначено підставою виникнення у ОСОБА_2 права власності) в частині посвідчення належності ОСОБА_2 права власності на: 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_1 ; 1/2 частки у праві власності квартири № 2; 1/2 частки у праві власності квартири № 5; 1/2 частки у праві власності квартири № 9; 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_2 ;

- скасувати прийняті приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Галиною Іванівною рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу): індексний номер 48566894 від 06.09.2019 18:07:53 (стосовно 1/2 частини квартири АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); індексний номер 48567031 від 06.09.2019 18:20:53 (стосовно 1/2 частини квартири АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); індексний номер 48567151 від 06.09.2019 18:34:13 (стосовно 1/2 частини квартири АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); індексний номер 48567350 від 06.09.2019 18:59:37 (стосовно 1/2 частини квартири АДРЕСА_8 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); індексний номер 48567469 від 06.09.2019 19:18:52 (стосовно 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- скасувати записи про проведену державну реєстрацію прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: № 33119368 від 09.09.2019 16:51:57 (стосовно 1/2 частини квартири АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); № 33119517 від 09.09.2019 16:57:58 (стосовно 1/2 частини квартири АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); № 33119621 від 09.09.2019 17:08:20 (стосовно 1/2 частини квартири АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); № 33119798 від 09.09.2019 17:11:07 (стосовно 1/2 частини квартири АДРЕСА_8 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); № 33119886 від 09.09.2019 17:13:07 (стосовно 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

23.07.2019 ухвалою Господарського суду Харківської області об`єднано справу № 922/2286/19 за позовом ОСОБА_1 до ФОП Зіміна Є.В., ОСОБА_2 про визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна банкрута зі справою № 922/600/17 про банкрутство ОСОБА_3

02.08.2019 ухвалою Господарського суду Харківської області, зокрема, позовну заяву (справу) ОСОБА_1 до ФОП Зіміна Є.В., ОСОБА_2 про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута № 922/2286/19 приєднано до справи № 922/600/17 про банкрутство ОСОБА_3 з присвоєнням єдиного номеру справи № 922/600/17.

28.02.2020 ухвалою Господарського суду Харківської області у справі № 922/600/17 було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута (в частині продажу часток, які належать банкруту в спільному нерухомому майні) (вх. № 2286/19 від 18.07.2019), з урахуванням уточнень та збільшень вимог, з тих підстав, що заявником ОСОБА_1 не доведено, які саме його права порушені за наслідками реалізації майна банкрута ОСОБА_3 в межах справи про банкрутство.

02.06.2020 постановою Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.02.2020 у справі № 922/600/17 залишено без змін.

13.08.2020 постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.06.2020 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.02.2020 у справі № 922/600/17 скасовано, справу № 922/600/17 в частині позову ОСОБА_1 передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області у новому складі суду.

Ухвалою суду від 07.09.2020 було призначено до розгляду заяву ОСОБА_1 про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута (вх. № 2286 від 18.07.2019), з урахуванням уточнень в судовому засіданні на 12.10.2020, зобов`язано ліквідатора, ОСОБА_2 та ТОВ "ТБ "Форвард" до дати проведення судового засідання надати суду письмові пояснення щодо своєї правової позиції стосовно заяви ОСОБА_1 про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута (вх. № 2286 від 18.07.2019), з урахуванням висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 13.08.2020. Зобов`язано ліквідатора надати суду відомості про фактичну сплату учасниками оспорюваного аукціону гарантійних внесків.

Ліквідатор в призначене судове засідання не з`явився, проте 12.10.2020 через канцелярію суду надав письмові пояснення щодо своєї позиції по суті заяви ОСОБА_1 , в яких ліквідатор заперечував проти задоволення заяви, зазначивши, що вважає її необґрунтованою. На виконання вимог ухвали суду від 07.09.2020 ліквідатор додав до заяви копії платіжних доручень в підтвердження сплати учасниками аукціону гарантійних внесків. Надані документи були долучені судом до матеріалів справи.

В судовому засідання 12.10.2020 було оголошено перерву до 11.11.2020, про що зазначено в протоколі судового засідання.

Проте 11.11.2020 призначене судове не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Кононової О.В. на лікарняному.

Враховуючи викладене, суд ухвалою від 25.11.2020 призначив до розгляду в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 (вх. № 2286 від 18.07.2019) на 16.12.2020.

В судовому засідання 16.12.2020 представник ОСОБА_1 підтримав вимоги, викладені в заяві, просив суд її задовольнити, через канцелярію суду надав додаткові письмові пояснення в обґрунтування своїх вимог, які були долучені судом до матеріалів справи.

Ліквідатор в призначене судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник ТОВ "ТБ "Форвард" також не з`явився в призначене судове засідання, до канцелярії суду надав клопотання (вх. № 29281 від 15.12.2020) про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Враховуючи наведене, без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу про задоволення клопотання про відкладення та відкладення розгляду заяви ОСОБА_1 (вх. № 2286 від 18.07.2019) на 23.12.2020 із занесенням її до протоколу судового засідання.

Представник ОСОБА_1 в судовому засідання наполягав на задоволенні заяви (вх. № 2286 від 18.07.2019), просив суд перевести на ОСОБА_1 права та обов`язки покупця по договору купівлі-продажу, укладеному 06.09.2019 між ОСОБА_5 , як ліквідатором Зіміна Є.В., та ОСОБА_2 , зареєстрованим в реєстрі за № 2744 в частині в частині продажу: 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_1 ; 1/2 частки у праві власності квартири № 2; 1/2 частки у праві власності квартири № 5; 1/2 частки у праві власності квартири № 9; 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_2 . В обгрунтування заяви зазначив, що ч. 6 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачає порушення ліквідатором, у разі виявлення частки, яка належить банкруту в спільному майні, питання про виділення цієї частки в натурі; також, зазначив, що Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не є самостійним законом, а ч. 6 ст. 42 зазначеного закону є відсилочною до ст. 362 ЦК України, яка передбачає переважне право співвласника на купівлю частки у праві спільної часткової власності; заяву про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута (в частині продажу часток, які належать банкруту в спільному нерухомому майні), з урахуванням уточнень та збільшень вимог, підтримав у повному обсязі, просив суд визнати спірний аукціон недійсним та скасувати його наслідки в частині спірного майна (1/2 часток на вказані квартири).

Ліквідатор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 , зазначив, що вважає аукціон таким, що був проведений у встановленому законом порядку, а доводи заявника надуманими та необґрунтованими, направленими на привласнення майна.

Представник ТОВ "ТБ "Форвард" в судовому засіданні також заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 , зазначив, що майно боржника було реалізовано у вигляді цілісного майнового комплексу; надав пояснення щодо проведення оскаржуваного аукціону; надав суду для огляду оригінали платіжних доручень в підтвердження сплати учасниками аукціону гарантійних внесків та зазначив, що вважає відсутніми підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Представник приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Г.І. та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви ОСОБА_1 були повідомлені у встановленому законом порядку.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників у справі про банкрутство, суд встановив наступне.

Постановою господарського суду Харківської області від 14.03.2017 ОСОБА_3 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Рабушка В.С.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.04.2017 задоволено заяву ОСОБА_4 про припинення його повноважень як ліквідатора банкрута, звільнено арбітражного керуючого Рабушка В.С. від виконання обов`язків ліквідатора Зіміна Є.В., призначено ліквідатором у справі арбітражного керуючого Безпалого С.О.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Провадження у даній справі порушено 07.03.2017, постанову про визнання боржника банкрутом прийнято 14.03.2017, оскаржуваний аукціон з реалізації майна банкрута відбувся 25.10.2018, а оскаржуваний договір купівлі-продажу укладено 06.09.2019, тобто до набрання чинності Кодексу України з процедур банкрутства, а, отже, до спірних правовідносин слід застосовувати положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Закон про банкрутство).

Частиною 2 статті 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з ч. 8 ст. 90 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у разі визнання фізичної особи банкрутом до складу ліквідаційної маси не включається майно фізичної особи, на яке згідно з цивільним процесуальним законодавством України не може бути звернено стягнення, та майно, яке перебуває у заставі з підстав, не пов`язаних із здійсненням такою особою підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 10 ст. 91 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" продажу підлягає все майно фізичної особи, за винятком майна, що не включається до складу ліквідаційної маси, якщо інше не передбачено цим Законом.

Ліквідатором банкрута було виявлено майно, що належить на праві власності боржнику, зокрема, 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_5 ; 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_6 ; 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_7 ; 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_8 ; 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_2 .

Згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 64445880, № 64445558, № 64445291, № 64442753 від 27.07.2016 та № 173924182, № 173924517, № 173924640, № 173924736 від 16.07.2019 квартири № № 1, 2, 5, 9, розташовані за адресою: АДРЕСА_9 , належали на праві приватної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (з часткою власності кожного - по 1/2).

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 64442443 від 27.07.2016 та № 173924736 від 16.07.2019 квартира АДРЕСА_2 , належала на праві приватної власності ОСОБА_3 (з частками власності - 39/100 та 11/100) та ОСОБА_1 (з часткою власності - 50/100).

11.01.2018 між ліквідатором боржника арбітражним керуючим Безпалим Є.О. та ТОВ "Торговий будинок "Форвард" був укладений договір про надання послуг з проведення аукціону.

11.09.2018 ліквідатором боржника арбітражним керуючим Безпалим Є.О. та ТОВ "Торговий будинок "Форвард" укладено додаткову угоду про надання послуг з проведення аукціону від 11.01.2018, відповідно до якого сторони доповнили п. 1.1. Договору та зазначили, що майно, що пропонується для реалізації є цілісним майновим комплексом у складі: 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_5 ; 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_6 ; 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_7 ; 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_8 ; 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_2 ; домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_10 ; автомобіль MERCEDES-BENZ 638, 1999 року випуску; автомобіль PORSCE CAYMAN S, 2006 року випуску; автомобіль BENTLEY CONTINENTAL, 2008 року випуску; автомобіль LEXUS LX 570, 2008 року випуску. Пункт 2.1.2 Договору доповнено: початкова вартість майна (цілісного майнового комплексу) - 11 952 468,31 грн без урахування ПДВ.

Відповідно до оголошень на веб-сайті Вищого господарського суду України, спірне майно боржника чотири рази було виставлене для продажу на аукціоні: 18.06.2018, 27.07.2018, 09.08.2018 та 25.10.2018.

Аукціони, призначені на 18.06.2018 та 27.07.2018, визнано такими, що не відбулися з причини відсутності учасників; аукціон, призначений на 09.08.2018, скасовано.

25.09.2018 на сайті Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України було розміщено оголошення про проведення аукціону з продажу майна ФОП Зіміна Євгена Володимировича, призначеного на 25.10.2018 за № 54398.

До організатора аукціону надійшли заяви про участь в аукціоні від ОСОБА_2 та від ОСОБА_7 .

Відповідно до протоколу про визначення учасників аукціону від 09.10.2018 організатором аукціону прийнято рішення допустити ОСОБА_2 та ОСОБА_7 до участі в аукціоні, який призначений на 25.10.2018 о 10-00 годині, з продажу майна банкрута ФОП Зіміна Є.В.

25.10.2018, згідно з розміщеним на сайті Вищого господарського суду України повідомлення про результати проведення аукціону з продажу майна ФОП Зіміна Є.В., повідомлено, що другий повторний аукціон, який був призначений на 25.10.2018, з продажу майна банкрута ФОП Зіміна Є.В. цілісного майнового комплексу у складі: 1/2 частка у праві власності квартири АДРЕСА_5 ; 1/2 частка у праві власності квартири АДРЕСА_6 ; 1/2 частка у праві власності квартири АДРЕСА_7 ; 1/2 частка у праві власності квартири АДРЕСА_8 ; 1/2 частка у праві власності квартири АДРЕСА_2 ; домоволодіння за адресою: АДРЕСА_10 ; та чотирьох автомобілів, визнано таким, що відбувся. Переможцем аукціону визнано фізичну особу, яка запропонувала найвищу ціну, а саме - 30 000,00 (тридцять тисяч) грн без урахування ПДВ.

З протоколу про проведення аукціону від 25.10.2018 вбачається, що переможцем аукціону визнано ОСОБА_2 . Ціна придбаного майна у розмірі 30 000 грн без урахування ПДВ вважається сплаченою переможцем аукціону за рахунок гарантійного внеску.

06.09.2019 між ліквідатором Зіміна Є.В. - Безпалим С.О. (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) з метою оформлення результатів продажу майна на аукціоні відповідно до протоколу проведення аукціону від 25.10.2018 було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Махаловою Г.І. та зареєстрований в реєстрі за № 2744, згідно з яким продавець зобов`язався передати у власність, а покупець зобов`язався прийняти цілісний майновий комплекс у складі: 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_5 ; 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_6 ; 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_7 ; 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_8 ; 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_2 ; домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_10 ; а також чотирьох автомобілів.

Того ж дня приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Махаловою Г.І. було оформлено свідоцтво, яким засвідчено право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно, яке є предметом цілісного майнового комплексу вартістю 30 000 грн без ПДВ згідно з протоком про проведення аукціону від 25.10.2018, та вчинено реєстраційні дії щодо зазначеного майна.

В обґрунтуванні підстав звернення до суду із заявою про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута (в частині продажу часток, які належать банкруту в спільному нерухомому майні), з урахуванням уточнень та збільшень вимог, ОСОБА_1 посилався на порушення ліквідатором ОСОБА_3 - арбітражним керуючим Безпалим С.О. переважного права ОСОБА_1 (як співвласника вищезазначених квартир) на придбання спірної нерухомості (1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_5 ; 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_6 ; 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_7 ; 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_8 ; 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_2 ).

Частиною п`ятою статті 62 Кодексу України з процедур банкрутства, як і частиною шостою статті 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", передбачено, що ліквідатор, виявивши частку, яка належить банкруту у спільному майні, з метою задоволення вимог кредиторів у встановленому порядку порушує питання про виділення цієї частки.

Частинами першою-третьою статті 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Відповідно до статті 355 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність є різновидом права власності, що ускладнена множинністю суб`єктів. Крім того, специфіка правовідносин спільної власності полягає в єдності об`єкта права власності відносно зазначеної множинності суб`єктів такого права.

Відповідно до статті 177 ЦК України частка у праві спільної власності є об`єктом цивільних прав.

Так, частиною 1 статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

З урахуванням наведеного, правовий режим спільної власності може передбачати визначення часток кожного із співвласників у праві спільної власності (спільна часткова) або відсутність такого визначення у праві спільної власності (спільна сумісна). Згідно з наведеним критерієм спільна власність поділяється на спільну часткову і спільну сумісну.

Розмір часток у праві спільної часткової власності вважається рівним. При цьому, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

За змістом статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Частинами першою та другою статті 183 ЦК України визначено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Відповідно до положень частини другої статі 366 ЦК України кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

У статті 367 ЦК України зазначено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Верховний суд при перегляді в касаційному порядку ухвали господарського суду по цій справі, якою було відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви, також зауважив, що метою аукціону, що проводиться у межах ліквідаційної процедури, є максимально оперативне перетворення ліквідаційної маси (її частини) у грошові кошти як абсолютно ліквідний актив задля погашення вимог кредиторів. Окремою функцією ліквідатора є вжиття заходів щодо неприпустимості зменшення вартості ліквідаційної маси протягом здійснення ліквідаційної процедури. А існування у межах ліквідаційної маси, що підлягає продажу на аукціоні, частки у майні, яке перебуває у спільній частковій власності боржника та третіх осіб, зачіпає права та охоронювані законом інтереси самого боржника, співвласників такого майна та кредиторів боржника.

Враховуючи наведені доводи, суд дійшов висновку, що ліквідатор під час підготовки майна до продажу, з метою досягнення найбільшої ліквідності такого майна, повинен був порушити питання про виділення частки цього майна банкрута ОСОБА_3 в спільній частковій власності в порядку ч. 6 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", чого не було зроблено, а отже, ліквідатором був порушений порядок підготовки майна для продажу на аукціоні.

Заявник, як в заяві, так і в поясненнях та скаргах наполягав на тому, що матеріали справи не містять відомостей про фактичну сплату учасниками аукціону гарантійних внесків (відсутні документи, що підтверджують сплату учасниками аукціону гарантійних внесків), що ставить під сумнів законність проведення аукціону.

У відповідності до ст. 61 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" рішення організатора аукціону про допуск заявників до участі в торгах приймається за наслідками розгляду представлених заяв на участь в аукціоні і оформляється протоколом про визначення учасників аукціонів. До участі в торгах допускаються заявники, що подали заяви на участь в аукціоні і документи, що додавалися до них, які відповідають вимогам, встановленим цим Законом і вказаним у повідомленні про проведення торгів. Заявники, допущені до участі в торгах, визнаються учасниками аукціону.

Рішення про відмову в допуску заявника до участі в аукціоні приймається у разі, якщо:

заява на участь в аукціоні не відповідає вимогам, що встановлені цим Законом і вказаним у повідомленні про проведення аукціону;

подані заявником документи не відповідають встановленим до них вимогам;

на дату складання протоколу про визначення учасників аукціону не підтверджено надходження гарантійного внеску на рахунки, вказані в повідомленні про проведення аукціону.

Розмір гарантійних внесків становить десять відсотків початкової вартості.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що відповідно до протоколу про визначення учасників аукціону від 09.10.2018, розглянувши подані заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_7 з доданими до них документами, організатором аукціону було прийнято рішення про допуск їх до участі до аукціону, який призначений на 25.10.2018.

Ліквідатор на вимогу суду надав до матеріалів справи копії платіжних доручень в підтвердження сплати вказаними особами - учасниками спірного аукціону гарантійних внесків, а саме платіжне доручення № ПНМ296213 від 04.10.2018 про сплату 119 524, 68 грн із зазначенням призначення платежу "оплата гарантійний внесок на участь в аукціоні 25 жовтня 2018 від ОСОБА_7 " та платіжне доручення № ПНМ30003 від 04.10.2018 про сплату 119 524, 68 грн із зазначенням призначення платежу "оплата гарантійний внесок на участь в аукціоні 25 жовтня 2018 від ОСОБА_2 ".

Дослідивши надані платіжні доручення, суд вважає їх такими, що не підтверджують сплату учасниками аукціону гарантійного внеску у розмірі, встановленому чинним законодавством, оскільки в пункті 2.1.2 договору про організацію та проведення аукціону та додаткової угоди до нього була визначена початкова вартість майна (цілісного майнового комплексу) у розмірі 11 952 468,31 грн без урахування ПДВ, а сплачена учасниками аукціону сума гарантійного внеску не дорівнює 10 %, а становить лише 1% від суми початкової вартості майна.

Відповідно п. 3 ст. 55 Закону про банкрутство, результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.

Розглядаючи заяву про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута необхідно перевірити обставини його організації та проведення відповідно до положень розділів III, IV Закону про банкрутство.

Підставами для визнання результатів аукціону недійсними є недодержання ліквідатором або організатором аукціону вимог Закону про банкрутство щодо його проведення, зокрема, порядку визначення початкової вартості майна, яке підлягає реалізації в ліквідаційній процедурі, проведення конкурсу та визначення організатора аукціону, оприлюднення оголошення про проведення аукціону та вимог до його змісту, порядку допуску до участі в аукціоні, дотримання строків та часу проведення аукціону, порядку проведення аукціону (повторного, другого повторного аукціону).

Отже, до предмету доказування у разі оскарження результатів аукціону входять з`ясування обставин дотримання ліквідатором та організатором аукціону вимог Закону про банкрутство до його проведення, зокрема, щодо порядку отримання згоди заставного кредитора на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення (стаття 42 Закону); щодо особливостей укладення договору на аукціоні (стаття 50 Закону); щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (статті 58, 59 Закону); допуску до участі в аукціоні (стаття 61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (стаття 63 Закону); порядку проведення аукціону (повторного, другого повторного аукціонів) (статті 64-68 Закону).

Порушення порядку організації будь-якого з вказаних елементів доказування, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки та проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону, є підставою для визнання результатів аукціону недійсними в цілому (аналогічна позиція наведена у постановах Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 911/3132/17, від 31.07.2019 у справі № 5004/1537/12, від 21.11.2019 у справі № 20/5007/1475-Б/12).

Згідно усталеної практики Верховного Суду при вирішенні спору про визнання недійсними результатів торгів (аукціону) необхідним є встановлення, чи мало місце порушення вимог законодавства при його проведенні; чи вплинули ці порушення на результати аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати аукціону (постанови Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 911/494/17, від 25.04.2018 у справі № 910/16955/17, від 11.06.2019 у справі № 920/1316/14, від 26.09.2019 у справі у справі № 11/19).

Наведені в суді доводи представника ОСОБА_1 про те, що на час організації та проведення спірного аукціону частки у квартирах не могли бути відчужені/продані (у тому числі на аукціоні) у зв`язку з їх арештом (забороною відчуження), суд також вважає слушними з огляду на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 10.07.2019 у справі № 911/3122/13, а також висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 13.08.2020 в цій справі. Суд вважає обґрунтованою позицію стосовно необхідності здійснення ліквідатором заходів щодо зняття обтяжень майна, що підлягає продажу з метою забезпечення вимог кредиторів, саме до підготовки до проведення аукціону, оскільки наявність обтяжень на виставленому на продаж майні є негативними відомостями, що має вплив на ціну майна боржника, що підлягає продажу, і відповідно впливає на розмір задоволених вимог кредиторів боржника.

Враховуючи, що чинним законодавством виключена можливість визнання недійсними результатів аукціону в певній частині, як того просить заявник ОСОБА_1 в своїй заяві, а під час розгляду справи були виявлені наведені порушення підготовки, організації та проведення в цілому аукціону, суд дійшов переконливого висновку про наявність підстав для задоволення вимоги ОСОБА_1 та визнання в цілому недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника ФОП Зіміна Є.В., призначеного та проведеного 25.10.2018 організатором аукціону ТОВ "Торговий Будинок "Форвард".

У відповідності до ч. 2 п. 3 ст. 55 Закону про банкрутство, визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання в цілому недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника ФОП Зіміна Є.В., призначеного та проведеного 25.10.2018 організатором аукціону ТОВ "Торговий Будинок "Форвард", вимога ОСОБА_1 про визнання недійсним договір купівлі-продажу, укладеного 06.09.2019 між ОСОБА_5 , як ліквідатором ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 також підлягає задоволенню, суд визнає договір купівлі-продажу, укладений 06.09.2019 між ОСОБА_5 , як ліквідатором ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. та зареєстрований в реєстрі за № 2744 недійсним.

Враховуючи, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України), суд вважає законною та обґрунтованою вимогу заявника про визнання недійсним свідоцтва, виданого 06.09.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., зареєстроване в реєстрі за № 2746 (яке в Державному реєстрі речових права на нерухоме майно визначено підставою виникнення у ОСОБА_2 права власності) в частині посвідчення належності ОСОБА_2 права власності на: 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_1 ; 1/2 частки у праві власності квартири № 2; 1/2 частки у праві власності квартири № 5; 1/2 частки у праві власності квартири № 9; 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_2 .

Щодо вимог про переведення на ОСОБА_1 прав та обов`язків покупця по договору купівлі-продажу, укладеному 06.09.2019 між ОСОБА_5 , як ліквідатором ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 , посвідчений Малаховою Г.І., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 2744 , в частині продажу спірних часток у праві власності квартири, то суд відмовляє в задоволенні такої вимоги керуючись наступним. В обгрунтування такої вимоги заявник посилається на ч. 1 та ч. 4 ст. 362 ЦК України.

Так, частиною 1 ст. 362 ЦК України, передбачено, що у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.

Відповідно до ч. 3 ст. 50 Закону України "Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом" на аукціоні не може бути використано переважне право купівлі майна, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюються в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів.

Продаж спірного майна боржника було здійснено на оспорюваному аукціоні, який є формою публічних торгів, оскільки оголошення про його проведення було опубліковане на офіційних веб-сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України за номером публікації № 54398, з метою залучення учасників до участі у торгах.

Отже, твердження заявника про недотримання ліквідатором під час реалізації спірного майна банкрута положень Цивільного кодексу України щодо переважного права співвласника майна на купівлю частки є безпідставним, оскільки з моменту порушення щодо боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, і спеціальні норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Правова позиція стосовно пріоритетного застосування норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у справах про банкрутство усталена та послідовно викладена у постановах Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 915/2069/15, від 04.09.2018 у справі № 922/4379/16, від 30.01.2019 у справі № 912/2185/16 (912/3192/17), від 18.06.2019 у справі №918/756/13, від 24.07.2019 у справі № 908/6183/15, від 27.08.2019 у справі №913/982/14, від 22.10.2019 у справі № 904/10560/17.

В своїй заяві ОСОБА_1 також просить скасувати прийняті приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Галиною Іванівною рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на спірне майно, а також скасувати записи про проведену державну реєстрацію прав в Державному реєстрі речових прав на спірне нерухоме майно.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

При цьому, суд відзначає, що відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 ГК України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Крім того Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 року у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Законом України від 05.12.2019 року № 340-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020 року, статтю 26 Закону України № 1952 викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України № 1952 (в редакції, чинній з 16.01.2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Зміст зазначеної правової норми переконливо свідчить про те, що, на відміну від частини 2 статті 26 Закону України № 1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чинна редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи:

1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому з метою ефективного захисту порушених прав уточнено, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Крім того Верховний Суд враховує, що додатковим підтвердженням наведеного висновку є пункт 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 05.12.2019 № 340-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", згідно з яким судові рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що на момент набрання чинності цим Законом набрали законної сили та не виконані, виконуються в порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до набрання чинності цим Законом.

Отже, за змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

За таких обставин, зважаючи на визнання недійсним в судовому порядку угоди та свідоцтва про державну реєстрацію, на підставі яких були внесені відповідні записи до реєстру речових прав, суд вважає законною та обґрунтованою вимогу заявника про скасування прийнятих приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Галиною Іванівною відповідних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на спірне майно.

Щодо вимоги про скасувати відповідних записів про проведену державну реєстрацію прав в Державному реєстрі речових прав на вказане нерухоме майно, то суд відмовляє ОСОБА_1 в задоволенні заяви в цій частині, оскільки з 16.01.2020, законодавець вже виключив такий спосіб захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права.

Відповідно ч. 1, 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Виходячи з приписів статті 129 ГПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат у разі, якщо справа вирішується по суті. У випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. Таким чином, оскільки постановою Верховного Суду у цій справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, касаційним судом справа по суті не вирішувалась та відповідний розподіл судових витрат не здійснювався.

За таких обставин, суд вважає за доцільне стягнути солідарно з двох відповідачів суму судового збору, сплаченого ОСОБА_8 за подачу заяви (вх.№2286/19 від 18.07.2019), а також апеляційної та касаційної скарги по цій заяві пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 58-67, 130-133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 37-76, 90-92 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 15, 16, 216 ЦК України, ст. ст. 129, 233-235 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 (вх.№2286/19 від 18.07.2019 з урахуванням уточнень та збільшень вимог) про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута (в частині продажу часток, які належать банкруту в спільному нерухомому майні) задовольнити частково.

2. Визнати недійсними результати аукціону з продажу майна боржника ФОП Зіміна Є.В., призначеного та проведеного 25.10.2018 організатором аукціону ТОВ "Торговий Будинок "Форвард".

3. Визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений 06.09.2019 між ОСОБА_5 , як ліквідатором Зіміна Є.В., та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. та зареєстрований в реєстрі за № 2744.

4. Визнати недійсним свідоцтво, видане 06.09.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., зареєстроване в реєстрі за № 2746 про посвідчення права власності.

5. Cкасувати прийняті приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Галиною Іванівною рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер 48566894 від 06.09.2019 18:07:53 (стосовно 1/2 частини квартири АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); індексний номер 48567031 від 06.09.2019 18:20:53 (стосовно 1/2 частини квартири АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); індексний номер 48567151 від 06.09.2019 18:34:13 (стосовно 1/2 частини квартири АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); індексний номер 48567350 від 06.09.2019 18:59:37 (стосовно 1/2 частини квартири АДРЕСА_8 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); індексний номер 48567469 від 06.09.2019 19:18:52 (стосовно 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

6. Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині вимог щодо переведення на ОСОБА_1 прав та обов`язків покупця по договору купівлі-продажу, укладеному 06.09.2019 між ОСОБА_5 , як ліквідатором ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., зареєстрований в реєстрі за № 2744 , в частині продажу: 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_1 ; 1/2 частки у праві власності квартири № 2; 1/2 частки у праві власності квартири № 5; 1/2 частки у праві власності квартири № 9; 1/2 частки у праві власності квартири АДРЕСА_2 .

7. Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині вимог щодо скасування записів про проведену державну реєстрацію прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: № 33119368 від 09.09.2019 16:51:57 (стосовно 1/2 частини квартири АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); № 33119517 від 09.09.2019 16:57:58 (стосовно 1/2 частини квартири АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); № 33119621 від 09.09.2019 17:08:20 (стосовно 1/2 частини квартири АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); № 33119798 від 09.09.2019 17:11:07 (стосовно 1/2 частини квартири АДРЕСА_8 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); № 33119886 від 09.09.2019 17:13:07 (стосовно 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

8. Стягнути з Фізичної особи підприємця Зіміна Євгена Володимировича (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_11 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_12 ) 1280,73 грн. судового збору, сплаченого за подання заяви до господарського суду, 1921,10 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги та 2561,46 грн. судового збору, сплаченого за подачу касаційної скарги.

9. Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_13 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_12 ) 1280,73 грн. судового збору, сплаченого за подання заяви до господарського суду, 1921,10 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги та 2561,46 грн. судового збору, сплаченого за подачу касаційної скарги.

Видати накази після набрання ухвалою законної сили.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 , банкруту, арбітражному керуючому Безпалому С.О., кредиторам, ОСОБА_2 , ТОВ "ТБ "Форвард", приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Малаховій Г.І.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в строки, передбачені ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали підписаний 28.12.2020.

Суддя Кононова О.В.