ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2020 р. Справа№ 910/3425/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Разіної Т.І.

при секретарі судового засідання: Горді В.В.

за участі представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 16.12.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 13.08.2020 (повний текст складено 07.09.2020)

у справі № 910/3425/20 (суддя: Привалов А.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-транспортна компанія «Столиця-Сервіс»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Контрактова»;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС»;

3) Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонька Миколи Миколайовича;

про визнання права власності та зняття арешту

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-транспортна компанія «Столиця-Сервіс»;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Контрактова»;

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-транспортна компанія «Столиця-Сервіс» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Контрактова», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» та Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонька Миколи Миколайовича про визнання права власності та зняття арешту.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що він повністю виконав всі зобов`язання за Договором найму-продажу транспортних засобів № 001 від 24.09.2013, вчинив всі необхідні дії щодо належного оформлення права власності на транспортні засоби, тобто, право власності на транспортні засоби, які були предметом вказаного договору, перейшло позивачу, проте не було належним чином зареєстровано з незалежних від нього причин.

10.04.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» звернулося до Господарського суду міста Києва з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-транспортна компанія «Столиця-Сервіс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Контрактова» про визнання Договору найму-продажу транспортних засобів від 24.09.2013 року № 001, на якому ґрунтуються позовні вимоги ТОВ «Торгово-транспортна компанія «Столиця-Сервіс», недійсним.

Зустрічна позовна заява, мотивована тим, що укладення Договору найму-продажу транспортних засобів від 24.09.2013 року № 001 відбулось з порушенням норм чинного законодавства без згоди заставодержателя на відчуження транспортних засобів.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.05.2020 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» у справі №910/3425/20 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.08.2020:

Первісні позовні вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Контрактова» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» задоволено повністю.

Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-транспортна компанія «Столиця-Сервіс» право власності на транспортні засоби:

вантажний бетонорозмішувач КАМАЗ 53229 АБС7ДА; рік випуску 2007, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_1 , видане УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 13.10.2007, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

вантажний бетонорозмішувач КАМАЗ 53229 69361, рік випуску 2007, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , видане УДАІ МВС України в м. Києві від 23.01.2008, реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

вантажний бетонорозмішувач КАМАЗ 53229 69361, рік випуску 2007, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , видане ВРЕР - 8 УДАІ в м. Києві від 20.05.2008, реєстраційний номер НОМЕР_6 ;

вантажний бетонорозмішувач КАМАЗ 53229, рік випуску 2007, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 , видане BPEP-3 УДАІ в м. Києві від 20.05.2008, НОМЕР_8 ;

вантажний бетонорозмішувач КАМАЗ 53229 АБС7ДА, рік випуску 2007, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9 , видане ВРЕР - 8 УДАІ в м. Києві від 20.05.2008, НОМЕР_10 ;

вантажний бетонорозмішувач КАМАЗ 53229 69 361, св-во про реєстрацію НОМЕР_11 , видане УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 16.02.2008, реєстраційний номер НОМЕР_12 ;

вантажний бетонорозмішувач КАМАЗ 581453 114, св-во про реєстрацію НОМЕР_13 , видане УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 16.02.2008, реєстраційний номер НОМЕР_14 ;

вантажний бетонорозмішувач КАМАЗ 581453-014, рік випуску 2007, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_15 , видане УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 16.02.2008, реєстраційний номер НОМЕР_16 .

Знято арешт, накладений постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонько Миколою Миколайовичем про опис та арешт коштів (майна) боржника від 25.02.2020 у виконавчому провадженні № 58041036, в частині транспортних засобів:

вантажний бетонорозмішувач КАМАЗ 53229 АБСТДА; св-во про реєстрацію НОМЕР_1 , видане УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 13.10.2007, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

вантажний бетонорозмішувач КАМАЗ 53229 69361, св-во про реєстрацію НОМЕР_3 , видане УДАІ МВС України в м. Києві від 23.01.2008, реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

вантажний бетонорозмішувач КАМАЗ 53229, AAC324435, видане НОМЕР_17 в м. Києві від 20.03.2008, НОМЕР_10;

вантажний бетонорозмішувач КАМАЗ 53229 69 361, св-во про реєстрацію НОМЕР_11 , видане УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 16.02.2008, реєстраційний номер НОМЕР_12 ;

вантажний бетонорозмішувач КАМАЗ 581453 114, св-во про реєстрацію НОМЕР_13 , видане УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 16.02.2008, реєстраційний номер НОМЕР_14 .

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Контрактова» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-транспортна компанія «Столиця-Сервіс» витрати по сплаті судового збору у розмірі 27 631,20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 22 500 грн.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-транспортна компанія «Столиця-Сервіс» витрати по сплаті судового збору у розмірі 27 631,20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 22 500 грн.

У задоволенні первісних позовних вимог до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонька Миколи Миколайовича відмовлено;

У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

02.10.2020 на виконання вищезазначеного рішення було видано накази.

Рішення мотивовано тим, що ТОВ «Торгово-транспортна компанія «Столиця - Сервіс» виконало свої зобов`язання в повному обсязі, разом з тим позбавлене права безперешкодного користування та володіння своїм майном, то належним способом поновлення порушених прав ТОВ «Торгово-транспортна компанія «Столиця - Сервіс» є визнання за ним права власності на спірні транспортні засоби та зняття арешту з даного майна.

Натомість, відсутні правові підстави для визнання договору найму - продажу № 001 від 24.09.2013 недійсним, зважаючи на те, що право застави у ТОВ «ФК «Геліос» не припинилося.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із винесеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 у справі №910/3425/20 в частині зустрічної позовної заяви; зустрічну позовну заяву задовольнити в повному обсязі; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 в частині стягнення витрат на правничу допомогу.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2020 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Разіна Т.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 у справі № 910/3425/20 залишено без руху з підстав відсутності доказів надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів відповідачу-3 за первісним позовом. Надано строк для усунення недоліків.

09.11.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» про усунення недоліків.

Головуючий суддя Тарасенко К.В. з 02.11.2020 по 20.11.2020 перебувала на лікарняному.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/4853/20 від 23.11.2020, у зв`язку з перебуванням судді Михальської Ю.Б. у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.49, 2.3.50 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/3425/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2020 у справі №910/3425/20 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/3425/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 у справі № 910/3425/20. Розгляд апеляційної скарги призначено на 16.12.2020 о 11:00.

16.12.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-транспортна компанія «Столиця-Сервіс» надійшли клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на апеляційну скаргу.

У судове засідання з`явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» та надав пояснення по суті спору.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, що є підставою для його скасування.

Апелянт стверджує, що оспорюваний Договір найму-продажу транспортних засобів від 24.09.2013 року № 001 було укладено вже після того, як майно було передано банку, правонаступником якого є апелянт, та після державної реєстрації обтяжень.

Крім того, апелянт стверджує, що майно було фактично відчужено за відсутності згоди заставодержателя, обов`язковість якої передбачена як нормами чинного законодавства, так і договором застави, а тому договір укладений з порушенням норм чинного законодавства має бути визнано недійсним.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач за первісним позовом зазначає, що апелянтом не оскаржується рішення в частині первісного позову.

Позивач за первісним позовом просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін, з огляду на те, що оспорюваний правочин не порушує прав та охоронюваних законом інтересів апелянта, а враховуючи приписи чинного законодавства щодо збереження застави майна навіть у випадку заміни власника, апелянт не буде позбавлений права задовольнити свої законні вимоги за рахунок заставленого майна, що є предметом спірного Договору.

2.4. інші процесуальні дії у справі

У судовому засіданні 16.12.2020 представники позивача за зустрічним позовом (апелянт) надав пояснення, в яких підтримали доводи апеляційної скарги, зазначив, що суд не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, а тому просив оскаржуване рішення скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким зустрічний позов задовольнити у повному обсязі, а у задоволенні первісного позову відмовити.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-транспортна компанія «Столиця-Сервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Контрактова» та Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонька Миколи Миколайовича у судове засідання не з`явились.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Контрактова» та Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонька Миколи Миколайовича про причини неявки суд не повідомили, натомість відповідальністю Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-транспортна компанія «Столиця-Сервіс» звернулось до суду з клопотанням, за підписом директора, про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою адвоката.

Частиною 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ст. 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Таким чином, суд зазначає, що юридична особа може брати участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, тож хвороба адвоката Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-транспортна компанія «Столиця-Сервіс», доказів чого заявником не надано, не є підставою для відкладення розгляду даної справи, а заявник, зокрема мав можливість забезпечити участь у судовому засіданні директора, який підписав клопотання, а тому суд відмовляє у задоволенні поданого клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Враховуючи обставини справи та наявні в ній докази, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-транспортна компанія «Столиця-Сервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Контрактова» та Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонька Миколи Миколайовича.

Мотивувальна частина.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

24 вересня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «КОНТРАКТОВА» (далі - наймодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-транспортна компанія «Столиця - Сервіс» (далі - наймач) було укладено Договір найму - продажу транспортних засобів № 001 (надалі - Договір № 001).

Відповідно до п. 1.1 Договору № 001 наймодавець в порядку та на умовах, визначених договором, передає наймачу у тимчасове користування транспортні засоби, вказані в п. 1.2 договору, з подальшим набуттям наймачем права власності на них у порядку, встановленому договором.

Пунктом 1.2 Договору № 001 визначено, що наймодавець передає наймачу у тимчасове користування транспортні засоби, а саме:

1. вантажний бетонорозмішувач КАМАЗ 53229 АБС7ДА; рік випуску 2007, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_1 , видане УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 13.10.2007, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

2. вантажний бетонорозмішувач КАМАЗ 53229 69361, рік випуску 2007, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , видане УДАІ МВС України в м. Києві від 23.01.2008, реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

3. вантажний бетонорозмішувач КАМАЗ 53229 69361, рік випуску 2007, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , видане ВРЕР - 8 УДАІ в м. Києві від 20.05.2008, реєстраційний номер НОМЕР_6 ;

4. вантажний бетонорозмішувач КАМАЗ 53229, рік випуску 2007, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9 , видане BPEP-3 УДАІ в м. Києві від 20.05.2008, НОМЕР_10 ;

5. вантажний бетонорозмішувач КАМАЗ 53229 АБСИДА, рік випуску 2007, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 , видане ВРЕР - 8 УДАІ в м. Києві від 20.05.2008 НОМЕР_8 ;

6. вантажний бетонорозмішувач КАМАЗ 53229 69 361, св-во про реєстрацію НОМЕР_11 , видане УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 16.02.2008, реєстраційний номер НОМЕР_12 ;

7. вантажний бетонорозмішувач КАМАЗ 581453 114, св-во про реєстрацію НОМЕР_13 , видане УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 16.02.2008, реєстраційний номер НОМЕР_14 ;

8. вантажний бетонорозмішувач КАМАЗ 581453-014, рік випуску 2007, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_15 , видане УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 16.02.2008, реєстраційний номер НОМЕР_16 .

Пунктом 1.3 Договору № 001 сторони визначили, що строк найму транспортних засобів становить 60 (шістдесят) місяців з дати передачі наймодавцем наймачу транспортних засобів за актом приймання - передачі.

Розмір щомісячної плати за тимчасове користування наймачем транспортним засобами становить 100 (сто) гривень в т.ч. ПДВ (п. 1.4 Договору № 001).

Вартість, за якою наймодавець передає у власність наймача транспортний засіб після закінчення строку найму становить 3 544 027,19 гривень, в т.ч. ПДВ 500 621,20 гривень (п. 1.5 Договору № 001).

Пунктом 1.6 Договору № 001 передбачено, що право власності на транспортний засіб переходить від наймодавця до наймача після закінчення строку найму, в казаного в п. 1.3 договору та виключно після сплати наймачем на користь наймодавця повної вартості транспортного засобу, визначеної в п. 1.5 договору, плати за тимчасове користування транспортними засобами, визначеної в п. 1.4 договору.

Порядок розрахунків за договором сторони визначили в розділі 2 договору № 001, а саме:

- наймач щомісячно в термін до 10-го числа кожного місяця сплачує на користь наймодавця плату за тимчасове користування транспортними засобами у розмірі, вказаному в п. 1.4 договору, шляхом перерахування коштів на рахунок наймодавця (п. 2.1 Договору № 001);

- остаточний розрахунок за набуття транспортних засобів у власність в сумі 3 544 027,19 гривень, в т.ч. ПДВ, наймач здійснює шляхом перерахування коштів на рахунок наймодавця у відповідності із графіком (п. 2.2 Договору № 001).

Пунктом 3.2.2 Договору № 001 визначено, що наймодавець зобов`язаний передати транспортні засоби у власність наймача за актом про передачу права власності на транспортні засоби наймачу після закінчення строку найму, визначеного в п. 1.3 договору, але не раніше сплати наймачем повної вартості транспортних засобів у розмірі, вказаному в п. 1.5 договору, та сплати наймачем плати за тимчасове користування транспортними засобами, визначеної в п. 1.4 договору.

Строк дії договору сторони визначили в п. 7.1. Договору № 001, у відповідності з яким договір набирає чинності з дати його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

За твердженням позивача за первісним позовом, на виконання умов Договору № 001 наймодавець передав, а наймач прийняв у тимчасове користування транспортні засоби, визначені в п. 1.2. договору № 001, що підтверджується актом приймання-передачі транспортних засобів від 24.09.2013.

Крім того, як вказано в акті приймання - передачі транспортних засобів від 24.09.2013, наймодавець передав, а наймач прийняв наступні документи/приналежності: свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, реєстраційні номери, комплекти ключів.

В свою чергу, наймач здійснив платежі передбачені розділом 2 договору № 001, а саме:

- суму у розмірі 3 606 427,19 грн за тимчасове користування транспортними засобами, що підтверджується банківськими виписками за період з 25.10.2013 - 02.03.2020;

- суму у розмірі 3 544 027,19 грн за набуття транспортних засобів у власність, що підтверджується банківськими виписками за період жовтень 2013 року - березень 2020 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-транспортна компанія «Столиця-Сервіс» звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Контрактова» з листом №02-03 від 02.03.2020 з вимогою оформити належним чином передачу права власності на транспортні засоби у зв`язку з повною оплатою позивачем вартості транспортних засобів та вартості тимчасового користування ними.

В своєму листі-відповіді № 24 від 03.03.2020 ТОВ «Лізингова компанія «Контрактова» підтвердив повне виконання позивачем грошових зобов`язань за договором найму - продажу № 001 від 24.09.2013, а також те, що вищезазначений договір є чинним, ним не оспорювався та не був розірваний в односторонньому порядку.

Проте, ТОВ «Торгово-транспортна компанія «Столиця-Сервіс» стверджує, що не має можливості зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на спірні транспортні засоби через арешт та вилучення вищезазначених транспортних засобів приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Солонько Миколою Миколайовичем на підставі постанови від 25.02.2020 в межах виконавчого провадження № 58041036 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва № 910/23377/17 про стягнення солідарно з ТОВ «Лізингова компанія «КОНТРАКТОВА» та ТОВ «БУДТРАНС СЕРВІС» на користь ПАТ «Діамантбанк» 2 000 000,00 гривень.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.12.2019 у справі № 910/23377/17 замінено позивача ПАТ «Діамантбанк» на його процесуального правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «ГЕЛІОС», замінено стягувача ПАТ «Діамантбанк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва № 910/23377/17 про стягнення заборгованості з ТОВ «Лізингова компанія «КОНТРАКТОВА».

Так, 25 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Солонько М.М. було здійснено фактичне вилучення з орендованого позивачем майданчику за адресою: м. Київ, вул. Будіндустрії, 8, наступні транспортні засоби: вантажний бетонорозмішувач КАМАЗ 53229 АБС7ДА; св-во про реєстрацію НОМЕР_1 , видане УДАГ ГУ МВС України в м. Києві від 13.10.2007, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; вантажний бетонорозмішувач КАМАЗ 53229 69361, св-во про реєстрацію НОМЕР_3 , видане УДАІ МВС України в м. Києві від 23.01.2008, реєстраційний номер НОМЕР_4 ; вантажний бетонорозмішувач КАМАЗ 53229, AAC324435, видане НОМЕР_17 в м. Києві від 20.03.2008, НОМЕР_10; вантажний бетонорозмішувач КАМАЗ 53229 69 361, св-во про реєстрацію НОМЕР_11 , видане УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 16.02.2008, реєстраційний номер НОМЕР_12; вантажний бетонорозмішувач КАМАЗ 581453 114, св-во про реєстрацію НОМЕР_13 , видане УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 16.02.2008, реєстраційний номер НОМЕР_14 .

В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що 29.09.2010 між Публічним акціонерним товариством «Діамантбапк» (Банк), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Контрак това» (Позичальник) було укладено Договір кредитної лінії № 116 (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов п. 1.1 якого Позичальнику падали відновлювальну кредитну лінію.

Згідно її. 1.3 Кредитного договору, видача кредиту здійснюється окремими кредитними траншами на підставі поданих Позичальником заявок та укладених між сторонами окремих додаткових угод до Кредитного договору.

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Контрактова» 26.12.2011 року було укладеного Договір застави транспортних засобів № 116-3.

Відповідно до Договору про внесення змін № 2 до Договору застави транспортних засобів № 116-3 від 28.03.2013 року, предметом забезпечення за цим Договором є наступні транспортні засоби:

1. вантажний бетонорозмішувач 65210 КАМАЗ, 2008 р.в.; НОМЕР_18 ; НОМЕР_53

2. вантажний самоскид 6520 КАМАЗ, 2008 р.в.; НОМЕР_19 , НОМЕР_20 ;

3. вантажний самоскид 6520 КАМАЗ, 2008 р.в.; НОМЕР_21 , НОМЕР_22 ;

4. вантажний бетоиорозмішувач 65201 КАМАЗ, 2008 р.в.; НОМЕР_23 ; НОМЕР_24 ;

5. вантажний бетоиорозмішувач 581453-014 КАМАЗ, 2007 р.в.; НОМЕР_25 ; НОМЕР_26 ;

6. вантажний бетоиорозмішувач 581453-014 КАМАЗ, 2007 р.в.; НОМЕР_27 ; НОМЕР_28 ;

7. вантажний бетоиорозмішувач 6520 АБС-9ДА КАМАЗ, 2008 р.в.; НОМЕР_29 ; НОМЕР_30 ;

8. вантажний бетоиорозмішувач 581453-014 КАМАЗ, 2007 р.в.; НОМЕР_31 ; НОМЕР_32 ;

9. вантажний бетоиорозмішувач 581453-014 КАМАЗ, 2007 р.в.; НОМЕР_33 ; НОМЕР_34 ;

10. вантажний бетоиорозмішувач КАМАЗ 53229 АБС7ДА, 2007 р.в.; НОМЕР_35 ; НОМЕР_36 ;

11. вантажний бетоиорозмішувач КАМАЗ 53229 69361, 2007 р.в.; НОМЕР_37 ; НОМЕР_38 ;

12. вантажний бетоиорозмішувач КАМАЗ 53229 69361, 2007 р.в.; НОМЕР_39 ; НОМЕР_54;

13. вантажний бетоиорозмішувач КАМАЗ 53229 АБС7ДА, 2007 р.в.; НОМЕР_40 ; НОМЕР_55;

14. вантажний бетоиорозмішувач КАМАЗ 53229 АБС7ДА, 2007 р.в.; НОМЕР_41 ;

15. вантажний бетоиорозмішувач КАМАЗ 53229 ЛБС7ДА, 2007 р.в.; НОМЕР_42 ; НОМЕР_56;

16. вантажний бетоиорозмішувач КАМАЗ 53229 АБС7ДА, 2007 р.в.; НОМЕР_43 ; НОМЕР_57;

17. вантажний бетоиорозмішувач КАМАЗ 53229 АБС7ДА, 2007 р.в.; НОМЕР_44 ; НОМЕР_45 .

18. вантажний бетоиорозмішувач КАМАЗ 53229 АБС7ДА, 2007 р.в.; НОМЕР_46 ; НОМЕР_47 ;

19. вантажний бетоиорозмішувач КАМАЗ 6520 АБС - 9ДА, 2008 р.в.; НОМЕР_48 ; НОМЕР_49 ;

20. вантажний бетоиорозмішувач 581453-014 КАМАЗ, 2007 р.в.; НОМЕР_50 ; НОМЕР_51.

21. Екскаватор Hyundai R-200 W-7, 2008 року, НОМЕР_52 , НОМЕР_58.

Пунктом 2.6 Договору застави встановлено, що Заставодавець протягом дії цього Договору без попередньої письмової згоди Заставодержателя не має права відчужувати предмет застави.

У відповідності до п. 8.4 Договору застави діє до остаточного виконання зобов`язання за Кредитним договором.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.2018 у справі № 910/23377/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» (правонаступником якого є позивач у даній справі) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Контрактова» та Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД-ТРАНС СЕРВІС`про стягнення 2 000 000, 00 грн заборгованості за договором кредитної лінії № 116 від 29.09.2010, яка виникла внаслідок порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Контрактова» графіку зменшення розміру (ліміту) кредитної лінії та не повернення 25.06.2017 частини кредиту в сумі 1 000 000, 00 грн, а також не повернення 25.09.2017 частини кредиту у розмірі 1 000 000, 00 грн позов задоволено в повному обсязі.

Доказів виконання вказаного рішення та остаточного виконання зобов`язання за Кредитним договором матеріали справи не містять, а тому колегія суддів дійшла висновку, що Договір застави діє на момент вирішення спору.

Відповідно до Розділу 3.3 Договору застави, Заставодавець зобов`язаний отримати письмову згоду Заставодержателя на вчинення дій, що пов`язані із зміною права власності на предмет застави, а також на передачу Предмету застави в оренду, лізинг, суборенду.

Крім того, обов`язок отримувати згоду заставодержателя передбачений і нормами чинного законодавства, а матеріали справи не містять доказів, що заставодавцем отримано згоду як на передачу майна в оренду так і на продаж майна.

Обтяження щодо спірних транспортних засобів ПАТ «Діамантбапк» було внесено до ДРОРМ раніше, ніж між Позивачем та ТОВ «ЛК «Контрактова» було укладено спірний Договір, що підтверджується відповідними витягами які містяться у матеріалах справи щодо обтяження № 12017600 та 16153710.

Інформацію щодо обтяження транспортних засобів не є інформацією з обмеженим доступом, перед укладенням спірного Договору ТОВ «ТТК «Столиця-Сервіс» мало можливість перевірити інформацію щодо наявності прав інших осіб на транспортні засоби, проте цього не зробило.

Згідно відповіді Головного сервісного центру МВС від 29.05.2020 року ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» було повідомлено, що транспортні засоби, які приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Солонько Микола Миколайович має повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгово-транспортна компанія «Столиця-Сервіс» станом на 27.05.2020 року належать ТОВ «ЛК «Контрактова».

Також, ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» отримало відповідь від ПАТ «Діамантбапк», відповідно до якої, ПАТ «Діамант банк» не надавало згоду ТОВ «ЛК «Контрактова» на відчуження заставного майна шляхом укладення Договору найму-продажу транспортних засобів від 24.09.2013 року № 001.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так Верховний Суд розглядаючи спір за позовом банку про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу укладеного без згоди заставодержателя зазначив наступне: «…суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що усупереч положенням частини другої статті 586 ЦК України, частини другої статті 17 Закону України «Про заставу» та умовам договору застави ЗАТ «Єврофінанс» відчужило майно, яке перебувало в заставі банку й обтяження якого на час відчуження було зареєстровано відповідно до закону, не повідомивши про це заставодержателя та не отримавши його згоди, що є підставою для визнання вказаного договору купівлі-продажу від 11 червня 2009 року недійсним. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі № 6-64цс12.»

Так, у даній справі, за аналогічних обставин заставодавець усупереч положенням частини другої статті 586 ЦК України, частини другої статті 17 Закону України «Про заставу» та умовам договору застави (розділ 3.3. Договору застави) уклав договір яким було передбачено відчуження заставленого майна, що є підставою для визнання такого правочину недійсним.

Щодо посилань суду першої інстанції на правові позиції викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 06.02.2018 у справі №910/7415/17, про необхідність застосування якої зазначено у постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №904/12348/16, колегія суддів зазначає, що у вказаній справі судом встановлено, що договір, за яким відчужено заставлене майно сторонами не оспорено, а тому судом фактично застосовано презумпцію правомірності правочину.

Так, зокрема, у вказаній же справі (№904/12348/16), за результатами нового розгляду Верховний Суд у своїй постанові від 17.04.2019 зазначив наступне:

«35. Зважаючи на те, що правочин, на підставі якого ТДВ «Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11205» набуло право власності на спірні транспортні засоби, не був предметом розгляду у цій справі, відповідних позовних вимог жодна зі сторін не заявляла, суди попередніх інстанцій не встановили факту звернення стягнення на предмет застави, тому Верховний Суд не вбачає порушення прав застовадержателя внаслідок ухвалення оскаржуваного судового рішення.»

Натомість у даній справі, однією із вимог первісної позовної заяви є зняття арешту, який накладений на виконання забезпеченого зобов`язання (Договору кредитної лінії № 116 від 29.09.2010), тобто кредитор розпочав процедуру задоволення вимог за рахунок заставленого майна.

А тому, з огляду на відмінності у даній справі та справі №904/12348/16 на яку послався суд першої інстанції, застосування висновків які містяться у відповідних постановах Верховного Суду є недопустимим.

Враховуючи наведені обставини у їх сукупності, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що Договір найму-продажу транспортних засобів від 24.09.2013 року № 001, як в частині купівлі-продажу так і в частині оренди транспортних засобів укладений з порушенням ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, а тому вимоги про визнання його недійсним є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів враховує, що зміна власника речі не припиняє дію застави, однак сам перехід права власності має здійснюватись у відповідності до норм чинного законодавства, що відповідачами за первісним позовом дотримано не було, а судом першої інстанції належним чином не досліджено.

Відповідно до ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для застосування положень ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України та виходу за межі вимог апеляційної скарги.

Апелянтом не оспорюється задоволення первісного позову, однак первісний позов заявлено особою, яка вважає себе власником транспортних засобів на підставі Договору найму-продажу транспортних засобів від 24.09.2013 року № 001, який визнано судом недійсним.

Враховуючи, що правова підстава набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-транспортна компанія «Столиця-Сервіс» права власності на спірні транспортні засоби відпала (договір визнано недійсним), позовні вимоги про визнання права власності не підлягають задоволенню у зв`язку з необґрунтованістю, як і похідні від них вимоги про зняття арешту.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Враховуючи обставини справи та наявні в ній докази, колегія суддів дійшла висновку, що права позивача за зустрічним позовом, як заставодержателя спірних транспортних засобів порушено відповідачами шляхом незаконної передачі в оренду та відчуження.

Водночас позивач за первісним позовом не довів належними та допустимими доказами, що він набув права власності на спірне майно на законних підставах, а отже відсутні підстави вважати, що його права порушено.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Дослідивши обставини справи та наявні в ній докази, колегія суддів дійшла висновку, що первісний позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, а вимоги зустрічної позовної заяви підлягають задоволенню в повному обсязі.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Статтею 806 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з положеннями статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», встановлено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю- продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 806 ЦК України).

Частиною 1 ст. 807 Цивільного кодексу України визначено, що предметом лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.

Статтею 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену в договорі. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно зі статтею 697 Цивільного кодексу України договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 586 Цивільного кодексу України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором.

Положеннями ст.17 Закону України «Про заставу», в редакції чинній на момент укладення спірного договору, заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором. Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої вимоги іншій особі або переведення боргу, який виник із забезпеченої застави.

Положеннями ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що спірний договір було укладено без згоди заставодержателя вже після того, як майно було передано банку, правонаступником якого є апелянт, та після державної реєстрації обтяжень, що суперечить як нормам чинного законодавства так і зобов`язанням які взяв на себе заставодавець укладаючи договір застави, що є підставою для визнання Договору найму - продажу транспортних засобів № 001 від 24.09.2013 недійсним.

Колегія суддів відхиляє доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-транспортна компанія «Столиця-Сервіс», які містяться у відзиві на апеляційну скаргу, щодо відсутності порушення прав апелянта оспорюваним договором, оскільки укладення спірного договору може утруднити задоволення вимог кредитора (заставодержателя) за рахунок заставленого майна, а з матеріалів справи вбачається, що відповідні дії, в межах виконавчого провадження, вже здійснюються.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права, а висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають встановленим обставинам справи, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення, як в частині зустрічного позову, так і в частині первісного позову.

Рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 у справі № 910/3425/20 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення зустрічного позову та відмову у задоволенні первісного позову.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 у справі № 910/3425/20 підлягає задоволенню.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги, у зв`язку з задоволенням позову, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на відповідачів за зустрічним позовом.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 у справі № 910/3425/20 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 у справі № 910/3425/20 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити повністю, а зустрічну позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

4. Визнати недійсним Договір найму - продажу транспортних засобів № 001 від 24.09.2013 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «КОНТРАКТОВА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-транспортна компанія «Столиця - Сервіс».

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-транспортна компанія «Столиця-Сервіс» (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, 5, оф. 107, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» (04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, 7-9, ) 1051, 00 грн (одну тисячу п`ятдесят одну грн 00 коп.) судового збору за подання зустрічної позовної заяви, 1576,50 грн (одну тисячу п`ятсот сімдесят шість грн 50 коп.) судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Контрактова» (04176, м. Київ, вул. Електриків, 23, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» (04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, 7-9, ) 1051, 00 грн (одну тисячу п`ятдесят одну грн 00 коп.) судового збору за подання зустрічної позовної заяви, 1576,50 грн (одну тисячу п`ятсот сімдесят шість грн 50 коп.) судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

8. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 30.12.2020.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

Т.І. Разіна