ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/3276/20

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Прохорова С.А.
при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Військова частина НОМЕР_1 (65026, м. Одеса, вул. Приморська, 37, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )
до Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" (61001, м. Харків, вул. Морозова, 13, )
про стягнення 325 504,80 грн.
за участю представників:
позивача Степанович Д.Г. за дов. №14/1812 від 07.08.2020

відповідача Нагорний Є.Ф. за дов. №5 від 19.03.2020

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Харківської області надійшов позов Військової частини НОМЕР_1 про стягнення з ДП "ХКБ з двигунобудування" 325 504,80 грн штрафних санкцій, у зв`язку з неналежним виконанням договору від 02.04.2019 №63314/59-19 в частині порушення терміну надання послуг з ремонту двигунів.

Судові витрати покласти на Відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2020, для розгляду справи було визначено суддю Прохорова С.А.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.10.2020 було прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі №922/3276/20, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче провадження по справі.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву (вх. №25478 від 02.11.2020) в якому він заперечує проти позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень, відповідач зазначає, що сторонами узгоджено інший розмір та порядок застосований штрафних санкцій ніж ті, що визначено в частині 2 статті 231 ГК України, що в силу частини 1 статті 231 ГК України не допускається, а тому приписи договору у цій частині (п.7.3) є недійсними. Вважає, що в даному випадку ймовірний розмір збитків Позивача внаслідок порушення зобов`язання значно нижче нарахованої Позивачем неустойки.

Також, відповідачем були надані додаткові пояснення по справі (вх. №27479 від 24.11.2020).

Позивачем надано відповідь на відзив (заперечення на відзив вх. №28462 від 07.12.2020).

Відповідачем надані заперечення на відповідь на відзив (вх. №28344 від 03.12.2020).

Ухвалою суду від 07.12.2020 було закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача позовні вимоги підтримував з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору від 02.04.2019 №63314/59-19, що полягає у виконанні робіт за договором з простроченням (було порушено термін надання послуг з ремонту 3 (трьох) двигунів 457К) а саме за другий двигун з 14.12.2019 року по 13.01.2020 року -31 день, за третій двигун з 14.12.2019 року по 06.02.2020 року 55 днів, за четвертий двигун з 14.12.2019 року по 23.03.2020 року 101 день, у зв`язку з чим позивачем нараховано 325 504,80 грн штрафних санкцій у тому числі штраф у розмірі 129 528,00 грн та пеню у розмірі 195976,8 грн, (57 362,40 грн за другий двигун, 69894,00 - за третій, 68720,40 - за четвертий).

Відповідач проти позову заперечував з підстав, викладених ним раніше у відзиві, та запереченні на відповідь на відзив, просив відмовити в задоволенні позовних вимог зокрема в обґрунтування заперечень посилається на те, що сторонами внесено зміни до договору про закупівлю в частині продовження строку виконання зобов`язань, позивачем акти приймання - передачі виконаних робіт підписано з обмовкою про те, що у замовника відсутні будь - які претензії щодо якості, кількості та строків виконання робіт, Позивач роботи оплатив в повному обсязі. Відтак позивач втратив право посилатися на порушення строків виконання робіт відповідачем.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 21.12.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

02 квітня 2019 року між, Військова частина НОМЕР_1 (Замовник, Позивач) та Державне підприємство «Харківське конструкторське бюро з двигунобудування» (Виконавець, Відповідач) укладено договір № 63314/59-19 відповідно до п. 1.1. якого Виконавець зобов`язується надати послуги з ремонту 4 (чотирьох) двигунів 457К, для малих катерів морської охорони проекту 50030 (спецпризначення) в/ч 1485 (Послуги), згідно коду за ДК 021:2015-50640000-3 (Послуги з ремонту і технічного обслуговування військових кораблів), а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити Виконавцю ці Послуги в порядку, в строки та на умовах передбачених цим Договором.

Перелік видів Послуг, їх кількість, вартість та обсяги, що доручається до виконання Виконавцю, визначений Попередньою ремонтною відомістю з ремонту двигунів (Додаток № 1), яка може бути уточнена Сторонами за результатами дефектування в яке включається все навісне обладнання та системи. Всі матеріали, змінно - запасні частини, вузли, фільтруючі елементи, датчики та виконавчі механізми, лакофарбові матеріали, замінювані та витратні матеріали, мастила, оливи, паливо, інші технічні рідини тощо (далі - матеріальні ресурси), які необхідні для надання Послуг, постачаються Виконавцем (п. 1.2. Договору).

Виконавець гарантує наявність у нього необхідних ліцензій та інших дозволів і рішень, потрібних для надання Послуги за цим Договором (п. 1.3).

Забезпечення процесу надання Послуги технологічним, енергетичним, електротехнічним обладнанням, апаратурою та інструментом покладається на Виконавця (п. 1.4).

Обсяги закупівлі Послуг можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків (п. 1.5).

Послуги надаються Виконавцем відповідно до вимог Замовника та законодавства України (п. 1.6).

З матеріалів справи вбачається, що вказані в договорі двигуни були передані військовою частиною НОМЕР_1 на плановий ремонт Відповідачу 11.04.2019 року, що підтверджується актом передачі на ремонт, реконструкції та модернізації основних засобів від 11.04.2019 року, який підписаний уповноваженими особами з обох сторін.

Відповідно до п. 5.1. Договору термін надання послуг складає 220 календарних днів з часу підписання Акту передачі на ремонт, реконструкцію та модернізацію основних засобів але не пізніше 11.11.2019 року.

Додатковою угодою № 1 до договору сторони дійшли згоди, що термін надання послуг складає 200 календарних днів з часу підписання Акту передачі на ремонт, реконструкцію та модернізацію основних засобів, але не пізніше 01.11.2019 року.

Відповідач звернувся листом від 23.10.2019 року № 443 до військової частини НОМЕР_1 з проханням продовження терміну надання послуг до 13.12.2019 року.

Військова частина задовольнила прохання заявника та в подальшому між сторонами було підписано додаткову угоду № 2 - 19 до договору якою термін надання послуг було продовжено до 13.12.2019 року.

Відповідно до п.10.1. цей Договір набирає чинності з дня підписання його уповноваженими представниками Сторін і діє до 31.12.2019 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Як вбачається з матеріалів справи, перший двигун було повернуто від виконавця робіт 01.11.2019 року згідно акту здачі - приймання наданої послуги № 459 від 05.11.2019 року та сплачено Виконавцю за надану послугу суму у розмірі 589 800 (п`ятсот вісімдесят дев`ять тисяч вісімсот) грн. 00 коп. в тому числі ПДВ 98 300 (дев`яносто вісім тисяч триста) грн.00 коп.

В подальшому, у зв`язку із не повним виконанням Відповідачем п.1.1. Договору, а саме не надання в повному обсязі послуг з ремонту 4 (чотирьох) двигунів 457К (виконано ремонт 1 (одного) двигуна 457К), додатковою угодою № 4-19 до договору сторонами було продовжено термін дії договору до 01.12.2020 року.

Другий двигун було прийнято 14.01.2020 року згідно акту здачі - приймання наданої послуги № 461 від 16.01.2020 року та сплачено Замовником Виконавцю за надану послугу суму у розмірі 579 600 (п`ятсот сімдесят дев`ять тисяч шістсот гривень) грн., в тому числі ПДВ 96 600 (дев`яносто шість тисяч шістсот) грн. 00 коп.

Третій двигун було прийнято 07.02.2020 року згідно акту здачі-приймання наданої послуги № 3 від 10.02.2020 року та сплачено Виконавцю за надану послугу суму у розмірі 590 400 (п`ятсот дев`яносто тисяч чотириста) грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 98 400 (дев`яносто вісім тисяч чотириста) грн. 00 коп.

Четвертий двигун було прийнято 30.03.2020 року згідно акту здачі-приймання наданої послуги № 4 від 01.04.2020 року та сплачено Виконавцю за надану послугу суму у розмірі 680 400 (шістсот вісімдесят тисяч чотириста) грн., в тому числі ПДВ 113 400 (сто тринадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що загальна сума договору становить 2 440 200 (два мільйони чотириста сорок тисяч двісті) грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 406 700 (чотириста шість тисяч сімсот) грн. 00 коп.

Розділом 4 договору «Порядок здійснення оплати» обумовлено, що оплата за надані послуги здійснюється після підписання сторонами Акту здачі - приймання робіт (послуг) у національній грошовій одиниці України шляхом безготівкового перерахування протягом 10 робочих днів грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.

Також, обумовлено, що можлива поетапна оплата наданих послуг (окремо по кожному двигуну). Поетапна оплата здійснюється на підставі підписаного Сторонами Акту здачі - приймання робіт (послуг) окремо по кожному двигуну, який складається на протязі трьох робочих днів після проведення ходових випробувань катера морської охорони, на якому буде встановлено двигун.

З матеріалів справи встановлено, що у встановлені строки, зобов`язання за Договором Відповідачем були виконані не в повному обсязі, а саме станом на 13.12.2019 року вартість невиконаних послуг становила 1 850 400 (один мільйон вісімсот п`ятдесят тисяч чотириста) грн. у тому числі ПДВ 308 400 (триста вісім тисяч чотириста) грн. 00 копійок.

Таким чином, Відповідачем було порушено термін надання послуг з ремонту 4 (чотирьох) двигунів 457К (виконано ремонт 1 (одного) двигуна 457К).

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 839 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

У частині 1 статті 846 Цивільного кодексу України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини першої статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на положення ст.ст. 11, 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, яке виникає на підставі договору, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором ( ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню ( ч. 1 ст. 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено ст. 549 ЦК України, ст. 231 ГК України та ч. 6 ст. 232 ГК України.

Пунктом 7.3 Договору визначено, що за порушення строків виконання зобов`язань за цим Договором з Виконавця Замовником стягується пеня у розмірі 0,1% вартості Послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Таким чином, умовами договору та Господарського кодексу України передбачено цивільно-правову (господарсько-правову) відповідальність за порушення умов договору щодо невиконання не грошового зобов`язання у вигляді сплати пені.

Крім того, розмір договірної штрафної санкції у договорі обраховано у відсотковому розмірі за кожну добу прострочення, що за визначенням ст. 549 ЦК України відповідає поняттю "пеня".

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч. 4 ст. 231 ГК України.

Згідно ч. 2 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Таким чином, можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено ч. 2 ст. 231 ГК України.

При цьому, суд не приймає заперечення відповідача стосовно прийняття позивачем робіт без зауважень, а тому й відсутність у останнього підстав для стягнення штрафних санкцій, виходячи з наступного.

Так, згідно із ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України (далі ЦКУ) замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її та в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право надалі посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Водночас під недоліками виконаної роботи й відступами від умов договору в розумінні ч. 1 ст. 853 ЦКУ потрібно вважати невідповідність роботи певним якісним (дефекти, використання нижчого за якістю матеріалу тощо) і кількісним параметрам (недоробки, завищення ціни, використання неправильних коефіцієнтів або показників під час визначення її розмірів тощо), визначеним у завданні замовника.

Суд виходить із того, що відступи від умов договору, про які йдеться у ст. 853 ЦКУ, стосуються якості робіт, адже в положеннях ст. ст. 852 і 858 ЦКУ міститься деталізація суті поняття "відступи від умов договору".

Так, з огляду на положення ст. 858 ЦКУ, якщо роботу підрядник виконав із відступами від умов договору підряду, що погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору чи для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного усунення цих недоліків у розумний строк або виправлення їх за свій рахунок із правом на відшкодування своїх витрат на усунення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, під відступом від умов договору підряду мається на увазі саме якість робіт.

Прийняття позивачем виконаних робіт та оплата їх вартості не позбавляє останнього права на стягнення штрафних санкцій за порушення строків виконання цих робіт, які передбачені умовами договору.

Також, суд не приймає заперечення відповідача стосовно відсутності у позивача збитків, оскільки, несвоєчасне виконання зобов`язань по договору з боку державного підприємства «Харківське конструкторське бюро з двигунобудування» призвело до того, що катера Одеського загону морської охорони тривалий термін не змогли виконувати свої функції, передбачені Законом України «Про Державну прикордонну службу України», а саме охорону державного кордону на морі, річках, озерах та інших водоймах; контроль за плаванням і перебуванням українських та іноземних невійськових суден і військових кораблів у прилеглій зоні, територіальному морі та внутрішніх водах України, заходженням іноземних невійськових суден і військових кораблів у внутрішні води і порти України та перебуванням у них; охорону суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні та контроль за реалізацією прав і виконанням зобов`язань у цих зонах інших держав, українських та іноземних юридичних і фізичних осіб, міжнародних організацій.

На підставі того, що відповідачем були порушені строки виконання робіт, військовою частиною НОМЕР_1 були нараховані штрафні санкції: штраф у розмірі 7% за прострочення надання послуг понад 30 днів у розмірі 129 528 грн та пеню в сумі 195976,8 грн.

Перевіривши нараховані санкції, суд зазначає, що вони є вірними та відповідають вимогам договору та закону.

Так, станом на 13.12.2019 вартість невиконаних відповідачем послуг становила 1 850 400,00 грн. Так як ремонт другого двигуна було виконано 14.01.2020, строк прострочення даного зобов`язання більший ніж 30 днів, а тому у відповідача виник обов`язок щодо сплати позивачу 7% штрафу в розмірі 129528,00 грн (1 850 400,00 * 7%).

За другий двигун термін прострочення з 14.12.2019 року включно по 13.01.2020 року включно становить 31 день, а тому розмір пені становить 57 362, 40 грн :

1 850 400,00 грн (заборгованість з просточеного зобов`язання станом на 14.12.2019) *0,1%-31 день просточення = 57 362,40 грн.

Оскільки 14.01.2020 відповідач виконав роботи з ремонту другого двигуна розмір простроченої заборгованості склав 1 270 800,00 грн ( 1 850 400,00 грн. - 579 600,00 грн.).

За третій двигун термін прострочення з 14.12.2019 року по 06.02.2020 року включно становить 55 днів, а тому розмір пені становить 69 894,00 грн:

1 270 800,00 грн (заборгованість з просточеного зобов`язання) *0,1%-55 днів просточення = 69 894,00 грн.

Оскільки 07.02.2020 відповідач виконав роботи з ремонту третього двигуна розмір простроченої заборгованості склав 680 400,00 грн (1 270 800,00 грн - 590 400,00 грн).

За четвертий двигун термін прострочення з 14.12.2019 року включно по 23.03.2020 року включно становить 101 день, а тому розмір пені становить 68 720,40 грн:

680 400,00 грн (заборгованість з просточеного зобов`язання) *0,1%-101 днів просточення = 68 720,40 грн.

З метою вирішення спору в досудовому порядку військовою частиною НОМЕР_1 було направлено претензію від 14.05.2020 року № 14/1028 до Відповідача щодо добровільної сплати штрафних санкцію за прострочення терміну надання послуг по ремонту 4 (чотирьох) двигунів 457К (виконано ремонт 1 (одного) двигуна 457К).

Відповідь на претензію від Відповідача про добровільну сплату штрафних санкцій або заперечень проти претензії на адресу військової частини не надходило.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги обгрунтовані, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 5, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 130, 185, ст. ст. 236-239 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" (61001, м. Харків, вул. Морозова, 13, ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (65026, м. Одеса, вул. Приморська, 37, ) суму штрафних санкцій у розмірі - 325 504,80 грн та 4 883,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

УЧАСНИКИ СПРАВИ

Позивач Військова частина НОМЕР_1 (65026, м. Одеса, вул. Приморська, 37, ).

Відповідач - Державне підприємство "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" (61001, м. Харків, вул. Морозова, 13, ).

Повне рішення складено "29" грудня 2020 р.

Суддя С.А. Прохоров