ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.11.2020р. Справа №905/1081/20

за позовом: Фізичної особи-підприємця Кочини Володимира Федоровича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

до відповідача 1: Маріупольської міської ради (87555, Донецька область, м.Маріуполь, проспект Мира, 70, )

до відповідача 2: Фізичної особи-підприємця Прилипка Германа Вікторовича ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 )

про визнання незаконним та скасування рішення міської ради, зобов`язання вчинити певні дії

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Клименко Ю.О.

У засіданні брали участь:

від позивача: не з`явився

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Фізична особа-підприємець Кочин Володимир Федорович, м.Маріуполь звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідачів, Маріупольської міської ради, м.Маріуполь, Фізичної особи-підприємця Прилипка Германа Вікторовича, м.Маріуполь, у якій просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення №7/52-5310 від 27.05.2020р. Маріупольської міської ради «Про надання згоди на укладення мирової угоди (бульв.Меотиди, 38 в Лівобережному районі міста, просп.Нахімова, 33а в Приморському районі міста, просп.Металургів, 156 в Кальміуському районі міста, вул.А.Куїнджі, 35 в Центральному районі міста)»;

- зобов`язати Маріупольську міську раду вжити заходів щодо припинення права оренди за померлим ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_3 , кадастровий номер :01:014:0294 площею 0,0195 га за договором оренди від 06.03.2014р. та виключення відомостей з державного реєстру про реєстрацію речових прав (запис про інше речове право №8500380 від 21.01.2015р.).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з підписанням у грудні 2018 року договору купівлі-продажу, Фізична особа-підприємець Кочин Володимир Федорович набув у власність об`єкт незавершеного будівництва (магазин), що знаходиться на орендованій у Маріупольської міської ради земельній ділянці площею 0,0195 га (кадастровий номер :01:014:0294 за адресою: АДРЕСА_3 ; відчужувачем (продавцем) за цим правочином виступала ОСОБА_2 , яка отримала вказане майно у спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_1 .

У лютому 2019 року заявник позову звернувся до міської ради із завою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її в оренду для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (будівництво нежитлової будівлі магазину) орієнтовною площею 0,1087 га, яка розташована у АДРЕСА_3 . Фактичне збільшення площі запитуваної у подальшому в оренду земельної ділянки заявником обумовлено необхідністю закінчення будівництва об`єкту нерухомості та благоустрію прилеглої до нього території.

З прийняттям Маріупольською міською радою рішення №7/46-4513 від 23.10.2019р., яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп.Будівельників, 32 в Приморському районі міста Фізичній особі-підприємцю Кочину В.Ф., заявником було укладено договір на виконання геодезичного вишукування та землевпорядного проектування на земельній ділянці за вказаною вище адресою.

За твердженням позивача, на теперішній час документацію із землеустрою (проект) не виготовлено у зв`язку з тим, що згідно з наданими відділом Держгеокадастру у м.Маіруполі відомостей, на теперішній час земельна ділянка площею 0,0195 га (кадастровий номер :01:014:0294), яка входить у загальну площу запитуваної для землеустрою земельної ділянки площею 0,1087 га, знаходиться у користуванні іншої фізичної особи на умовах оренди за договором б/н від 06.03.2014р., а саме померлого ОСОБА_1 .

З огляду на те, що звернення позивача як власника нерухомості, яка розташована на орендованій померлою особою земельній ділянці з вимогами про припинення такого права залишено міською радою без задоволення, Фізична особа-підприємець Кочин Володимир Федорович звернувся до суду із розглядуваним позовом.

Разом з цим, на підставі рішення №7/52-5310 від 27.05.2020р., Маріупольською міською радою надано згоду на укладення мирової угоди (додаток до акту органу місцевого самоврядування) із Фізичною особою-підприємцем Прилипком Германом Вікторовичем (відповідач 2), за змістом п.п.3, 4 проекту якої, міська рада надає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (будівництво магазину непродовольчих товарів) орієнтовною площею 0,0402 га по просп.Будівельників, 32 в Приморському районі міста Фізичній особі-підприємцю Прилипку Г.В. та у подальшому, у разі його виготовлення відповідачем 2, зобов`язується розглянути вказаний проект.

На думку заявника позову, вказаний акт органу місцевого самоврядування є протиправним, необґрунтованим та таким, що прийнятий з порушенням норм чинного законодавства України, оскільки земля, на розробку проекту землеустрою якої надано дозвіл Фізичній особі-підприємцю Прилипку Г.В. (0,0402 га) становить частину земельної ділянки, яку виділено Фізичній особі-підприємцю Кочину Володимиру Федоровичу на підставі рішення №7/46-4513 від 23.10.2019р. Маріупольської міської ради.

Відтак, на переконання позивача, з огляду на викладені вище обставини, рішення №7/52-5310 від 27.05.2020р. міської ради підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Згідно з письмовими поясненнями б/н від 30.06.2020р., які представлені позивачем до суду 02.07.2020р., після відкриття провадження у справі №905/1081/20 Маріупольською міською радою вжито заходів щодо припинення права оренди за померлою особою ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер :01:014:0294 по АДРЕСА_3 .

На підтвердження зазначених обставин позивачем надано інформаційну довідку №213070429 від 18.06.2020р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

У зв`язку із наведеним, зважаючи на приписи ч.3 ст.130 Господарського процесуального кодексу України, позивач наголошував, що не підтримує вимогу щодо зобов`язання Маріупольську міську раду вжити заходів про припинення права оренди за померлим ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_3 , кадастровий номер :01:014:0294 площею 0,0195 га за договором оренди від 06.03.2014р. та виключення відомостей з державного реєстру про реєстрацію речових прав (запис про інше речове право №8500380 від 21.01.2015р.) внаслідок задоволення її відповідачем 1 після пред`явлення позову.

У відзиві б/н від 07.07.2020р. відповідач 2 просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з посилання на таке:

- рішення №7/52-5310 від 27.05.2020р. Маріупольської міської ради є правомірним, обґрунтованим та прийнятим міською радою у відповідності до вимог чинного законодавства України;

- земельна ділянка, на якій розміщено нерухоме майно позивача є сформованою (має кадастровий номер, площу, межі, інформація про яку віднесена до Державного земельного кадастру) та переданою в оренду попередньому власнику нерухомості (об`єкт незавершеного будівництва) ОСОБА_1 , а відтак, позивач мав право звернутись до міської ради щодо отримання права користування земельною ділянкою (кадастровий номер :01:014:0294 площею 0,0195 га по АДРЕСА_3 ) на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній власник будівлі; в той же час, отримання земельної ділянки значно більшої площі ніж була у попереднього власника нерухомості (користувача землею) можливе лише за дотримання процедури, передбаченої ст.134 Земельного кодексу України;

- у рішенні №7/43-4513 від 23.10.2019р. Маріупольської міської ради, яким надано позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою, зазначено, що усі витрати, пов`язані з розробкою такого проекту є комерційними ризиками замовника; тобто, цим актом міської ради не надається жодних гарантій щодо подальшої передачі земельної ділянки в оренду, в тому числі, такою площею, як зазначено у рішенні ради;

- отримана за зверненням Фізичної особи-підприємця Прилипка Германа Вікторовича земельна ділянка (згідно з викопіюванням з плану міста з зазначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (будівництво магазинів непродовольчих товарів) по АДРЕСА_3 , розробленого КП «МіськАрхбюро» у 2020 році) не перетинає та не є суміжною із сформованою земельною ділянкою Маріупольської міської ради кадастровий номер :01:014:0294 площею 0,0195 га (лист №109 від 06.07.2020р. Колективного підприємства «Госпрозрахунковий земельно-кадастровий центр»).

Отже, за твердженням відповідача 2, права позивача щодо отримання земельної ділянки під належним йому нерухомим майном (об`єктом незавершеного будівництва по АДРЕСА_3 , придбане заявником позову в результаті укладення договору купівлі-продажу №1111 від 22.12.2018р.) оскаржуваним рішенням порушено не було, зважаючи на те, що зазначений акт міської ради прийнято у відповідності до чинного законодавства, а надання в оренду землі з більшою площею ніж та, що визначена у вже сформованій земельній ділянці без проведення процедури земельних торгів, передбачених нормами ст.134 Земельного кодексу України, є незаконним.

У відповіді б/н від 16.07.2020р. на відзив Фізичної особи-підприємця Прилипка Германа Вікторовича позивач проти викладених відповідачем 2 доводів заперечив з посиланням на те, що чинним законодавством України не передбачені обмеження та/або заборони щодо встановлення розміру земельних ділянок стосовно яких власник нерухомого майна може звернутись до уповноваженого органу із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки більшою площею, ніж попередньо виділялась.

При цьому, позивач зауважив, що із винесенням міською радою спірного рішення відповідачу 2 фактично надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка є вільною від забудови (відсутні будь-які об`єкти нерухомого майна належні відповідачу 2 на праві власності), тоді як, на виділений на підставі рішення №7/46-4513 від 23.10.2019р. Маріупольської міської ради позивачу землі є нерухомість (об`єкт незавершеного будівництва).

На думку позивача, рішення №7/52-5310 від 27.05.2020р. органу місцевого самоврядування є незаконним та безпідставним, оскільки земельна ділянка на оформлення якої цим актом міської ради відповідачу 2 надано дозвіл, повністю перетинається та входить до складу земельної ділянки, яка була виділена позивачу на розробку проекту землеустрою та відведення.

У відзиві №5916/2020 від 16.07.2020р. Маріупольська міська рада просила суд відмовити у задоволенні позову з посилання на такі обставини:

- рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку, однак отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не є правовстановлюючим актом (така правова позиція узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 23.01.2019р. по справі №308/10112/16-а);

- земельна ділянка для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (будівництво магазинів непродовольчих товарів) по АДРЕСА_3 орієнтовною площею 0,0402 га, дозвіл на яку надано відповідачу 2 жодним чином не порушує меж земельної ділянки площею 0,0195 га кадастровий номер :01:014:0294 по просп.Будівельників, 32 у м.Маріуполі, право оренди на яку може отримати позивач в порядку ст.120 Земельного кодексу України;

- у п.3 рішення №7/43-4513 від 23.10.2019р. Маріупольської міської ради (яким надано позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою) зазначено, що усі витрати, пов`язані з розробкою такого проекту є комерційними ризиками замовника; натомість, Фізичною особою-підприємцем Кочиною Володимиром Федоровичем до позовної заяви не надано жодного проекту, який знаходиться на стадії розробки або вже розроблений, внаслідок чого посилання на понесення позивачем витрат не підтверджуються належними та допустимими доказами.

У відповіді б/н від 23.07.2020р. на відзив відповідача 1 Фізична особа-підприємець Кочина Володимир Федорович проти викладених у відзиві Маріупольської міської ради обставин заперечував з посилання на вже зазначені твердження, які наводились заявником позову у відповіді б/н від 16.07.2020р.

Крім того, позивач вказував, що саме бездіяльність міської ради, яка полягала у не вжитті своєчасних заходів щодо припинення права оренди за померлим ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0195 га кадастровий номер :01:014:0294 по АДРЕСА_3 (договір оренди від 06.03.2014р.) та не виключення відомостей з Державного реєстрі про реєстрацію речових прав запису про інше речове право №8500380 від 21.01.2015р. перешкоджало оперативній розробці проекту землеустрою на запитувану земельну ділянку орієнтовною площею 0,1087 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (будівництво нежитлової будівлі магазину) по АДРЕСА_3

20.08.2020р. позивач звернувся до суду із клопотанням, за змістом якого просив суд долучити до матеріалів справи проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальної громади м.Маріуполя в особі Маріупольської міської ради для передачі в оренду Фізичній особі-підприємцю Кочину Володимиру Федоровичу для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (будівництво нежитлової будівлі магазину) по АДРЕСА_3 , розробленого Приватним підприємством «Пале» (у копії).

16.09.2020р. на електронну адресу суду надійшло клопотання без номеру та без дати (вх.04-18/4288 від 16.09.2020р.) Фізичної особи-підприємця Кочини Володимира Федоровича, за змістом якого представник позивача просив суд долучити до матеріалів справи довідку №420 від 11.09.2020р. Приватного підприємства «Пале» (скріплено ЕЦП).

У поясненнях б/н від 17.09.2020р. відповідач 2 наголошував на відсутності порушень прав та інтересів позивача з боку відповідачів, обґрунтовуючи власні твердження наступним:

- дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є правовстановлюючим документом на землю та не є підставою для виникнення права власності чи іншого речового права, в тому числі, права оренди земельної ділянки; так, міською радою із прийняттям рішення №7/46-4513 від 23.10.2019р. не надавалось жодних гарантій позивачу щодо подальшого надання земельної ділянки в оренду;

- зважаючи на те, що позивач не набув жодного права на спірну земельну ділянку (права власності/права користування), його права не можуть вважатись порушеними;

- отримання земельної ділянки в оренду більшої площі ніж була у попереднього власника нерухомості можлива лише за дотримання процедури, передбаченої ст.134 Земельного кодексу України.

У поясненнях б/н від 16.10.2020р. позивач наполягав на правомірності своєї правової позиції по справі.

Ухвалою суду від 05.11.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.11.2020р.

Представники сторін у судове засідання 26.11.2020р. з розгляду справи по суті не з`явились.

16.11.2020р. від представника відповідача 2 адвоката Ботман О.О. надійшло клопотання б/н від 12.11.2020р. про відкладення розгляду справи на іншу дату, у задоволенні якого суд відмовляє, з огляду на наступне:

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми ст.43 цього кодексу зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 216 зазначеного кодексу України передбачено право господарського суду оголосити перерву або відкласти розгляд справи по суті. При цьому, це є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З урахуванням змісту наведених норм процесуального законодавства, зважаючи на те, що відповідач 2 був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, клопотання б/н від 12.11.2020р. представника Фізичної особи-підприємця Прилипка Германа Вікторовича про відкладення розгляду справи залишається судом без задоволення.

Таким чином, враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а відсутність сторін не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Як свідчать матеріали справи, 22.12.2018р. між Петровою Л.В. (продавець) та Кочиним В.Ф. (покупець) був укладений договір купівлі-продажу, за змістом п.п.1, 2 якого, продавець передав у власність покупцю незавершене будівництво (магазин), що знаходиться на земельній ділянці Маріупольської міської ради, площею 0,0195 га (цільове призначення: для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, кадастровий номер: :01:014:0294) за адресою: АДРЕСА_3 , а покупець прийняв вказане незавершене будівництво (магазин) і сплачує за нього зазначену в договорі грошову суму. На земельній ділянці (реєстраційний номер земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 3) знаходиться: магазин (готовність 60%) літ.А-1; підвал (готовність 70%) літ. А/п, загальною площею 194,2 кв. м.

Незавершене будівництво (магазин), що відчужується, належить продавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14.12.2018р., Верченко Т.І., приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області за реєстровим №1085, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.12.2018р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Верченко Т.І., приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області за №29465007 (витяг №149675293), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 123.

Право оренди належною Маріупольській міській раді земельною ділянкою площею 0,0195 га, кадастровий номер: :01:014:0294, яка знаходиться за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, просп.Будівельників, 32 оформлено договором від 06.03.2014р., який укладено між Маріупольською міською радою (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Петровим Віктором Трифоновичем (орендар) та зареєстровано 21.01.2015р. за №18864046 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

18.02.2019р. Фізична особа-підприємець Кочин Володимир Федорович звернувся до Маріупольської міської ради із заявою (реєстраційний номер №012-01.01-01341 від 18.02.2019р.), у якій просив дозволити розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її в оренду для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (будівництво нежитлової будівлі магазину) площею 0,1087 га, яка розташована по просп.Будівельників, 32.

Рішенням №7/46-4513 від 23.10.2019р. Маріупольської міської ради надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1087 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (будівництво нежитлової будівлі магазину) по просп.Будівельників, 32 в Приморському районі міста Фізичній особі-підприємцю Кочину В.Ф.; термін дії цього рішення спливає через 12 місяців з дати його прийняття (п.2); усі витрати, що пов`язані із розробкою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки до прийняття рішення міською радою про надання земельної ділянки, є комерційним ризиком замовника (п.3).

З прийняттям міською радою зазначеного вище рішення, між позивачем та Фізичною особою-підприємцем Ігнатенко В.П. було укладено договір №918 від 01.11.2019р., предметом якого є розробка проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (в паперовому вигляді); отримання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель і розподілу їх по власниках землі, землекористувачах і угіддях (за даними форми 6-зем); виготовлення документів в електронному вигляді (обмінний файл в форматі ХМL на компакт-диску) для внесення відомостей (змін до відомостей) про земельну ділянку до Державного земельного кадастру; отримання висновків по проекту землеустрою згідно зі ст.186-1 Земельного кодексу України (підп.1.1.1 1.1.4 п.1.1).

У подальшому, листом №6683/165-19 від 27.12.2019р. Відділу у місті Маріуполі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області повідомлено позивача, що надання запитуваної Фізичною особою-підприємцем Кочиним Володимиром Федоровичем довідки з державної статистичної звітності (6-зем) на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 є неможливим, оскільки в межах земельної ділянки, яку передбачено відвести, знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером :01:014:0294, яка надана у користування іншій особі на умовах оренди.

Зазначені обставини зумовили звернення позивача до міської ради із вимогами про припинення права оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:014:0294 площею 0,0195 га за померлим громадянином ОСОБА_1 та скасування державної реєстрації речового права у Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень.

Із аналогічною за змістом заявою до міської ради звернулась також дружина померлого ОСОБА_1 (відчужувач об`єкта нерухомого майна, який розташований на спірній земельній ділянці).

З огляду на те, що звернення позивача як власника нерухомості, яка розташована на орендованій померлою особою земельній ділянці з вимогами про припинення такого права залишено міською радою без задоволення, Фізична особа-підприємець Кочин Володимир Федорович звернувся до суду із вимогами, зокрема, про зобов`язання Маріупольської міської ради вжити заходів щодо припинення права оренди за померлим ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_3 , кадастровий номер :01:014:0294 площею 0,0195 га за договором оренди від 06.03.2014р. та виключення відомостей з державного реєстру про реєстрацію речових прав (запис про інше речове право №8500380 від 21.01.2015р.).

У відповідності до ст.377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Статтею 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ст.141 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою припиняється, зокрема, набуттям іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

За змістом ч.3 ст.7 Закону України «Про оренду землі» (у відповідній редакції) до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

У розумінні наведених положень законодавства при виникненні в іншої особи права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки. Відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди (має місце заміна сторони у зобов`язанні).

Як вже зазначалось вище, на підставі рішення №6/31-3926 від 26.11.2013р. Маріупольської міської ради між відповідачем 1 та Фізичною особо-підприємцем Петровим Віктором Трифоновичем був укладений договір оренди земельної ділянки від 06.03.2014р., за змістом розділу 2 якого об`єктом оренди за цим правочином є земельна ділянка площею 0,0195 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий номер :01:014:0294).

Строк дії цього договору становить 10 років (з 26.11.2013р. до 26.11.2023р.) (п.3.1 договору оренди від 06.03.2014р.).

Право оренди земельної ділянки зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 21.01.2015р. за №8500380.

В подальшому, у зв`язку з відчуженням належної спадкоємцю ОСОБА_1 нерухомості, яка розташована на орендованій земельній ділянці ОСОБА_3 , 22.12.2018р. за позивачем зареєстровано право власності на нерухоме майно об`єкт незавершеного будівництва (магазин) (готовність 60%) літ.А-1; підвал (готовність 70%) літ. А/п, загальною площею 194,2 кв. м за адресою АДРЕСА_3 на земельній ділянці міської ради (кадастровий номер :01:014:0294).

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (про реєстрацію права власності) 22.12.2018р. було внесено відповідний запис про право власності ОСОБА_3 на вищевказане нерухоме майно, що підтверджується наявною у матеріалах справи інформаційною довідкою з реєстру №150826325.

Зважаючи на вищевикладене, а також положення ст.120 Земельного кодексу України, ст.377 Цивільного кодексу України та ч.3 ст.7 Закону України «Про оренду землі», договір оренди земельної ділянки від 06.03.2014р. є припиненим стосовно колишнього власника нерухомості та орендаря землі ОСОБА_1 , у зв`язку з набуттям іншою особою (позивачем) права власності на нерухоме майно, яке розташоване на цій земельній ділянці.

Таким чином, зважаючи на наявність у Державному реєстрі відомостей щодо орендаря особи колишнього власника об`єкта незавершеного будівництва, позивач правомірно звернувся до міської ради із заявою, у якій просив припинити право оренди земельної ділянки по АДРЕСА_3 (кадастровий номер :01:014:0294) загальною площею 0,0195 га за колишнім власником нерухомості та орендарем землі та внести до реєстру відповідні зміни.

Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення (ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян»).

Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення (ст.19 Закону України «Про звернення громадян»).

Відповідно до ст.20 зазначеного вище нормативно-правового акту України звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Одночасно, за приписами ч.2 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Як вказувалось вище, 04.06.2020р. позивач звернувся до міської ради із заявою, у якій просив припинити право оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:014:0294, площею 0,0195 га за померлим громадянином ОСОБА_1 та вжити заходів щодо скасування державної реєстрації речового права у Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень. Заява була підписана особисто Кочиним В.Ф., отримана радою 05.06.2020р.).

Водночас, у письмових поясненнях б/н від 30.06.2020р., які представлені позивачем 02.07.2020р., останній повідомив суд, що після відкриття провадження у справі №905/1081/20 Маріупольською міською радою вжито заходів щодо припинення права оренди за померлою особою ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер :01:014:0294 по АДРЕСА_3 .

До своєї заяви Фізична особа-підприємець Кочин Володимир Федорович додав, в тому числі, листи-відповіді №26.6.5-16509-26.7.7 від 17.06.2020р. Управління земельних відносин (землеустрою) Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради, №26.4-16523-26.1 від 17.06.2020р. Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради на запити №08/39 від 09.06.2020р., №08/40 від 09.06.2020р. адвоката Затворницької О.М. (представника позивача), у яких уповноваженими особами повідомлено заявника про вжиття заходів щодо припинення державної реєстрації іншого речового права на земельну ділянку кадастровий номер :01:014:0294 площею 0,0195 га по АДРЕСА_3 , яка перебувала в оренді ОСОБА_1 .

Вчинення зазначених дій також слідує з інформаційної довідки №216504568 від 16.07.2020р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (інше речове право припинено 16.06.2020р.

Позивач зазначав, що і раніше звертався до міської ради з заявами про припинення права оренди спірної земельної ділянки за ОСОБА_1 . Проте, матеріали справи доказів таких звернень не містять.

За таких обставин, з огляду на наявні у матеріалах справи докази, суд виходить з того, що припинення права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:014:0294, площею 0,0195 га за померлим громадянином ОСОБА_1 та вжиття заходів щодо скасування державної реєстрації речового права у Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень було вчинено міською радою в межах строків, які встановлені Законами України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», «Про звернення громадян».

Наведене свідчить про відсутність порушеного права позивача у цій частині на момент звернення до суду з розглядуваним позовом, що зумовлює висновок суду про відсутність підстав для закриття провадження у справі та необхідність відмови у задоволенні позову у відповідній частині.

Щодо вимог позивача про визнання незаконним та скасування рішення №7/52-5310 від 27.05.2020р. Маріупольської міської ради, суд виходить з такого.

Як свідчать матеріали справи, рішенням №7/52-5310 від 27.05.2020р. Маріупольської міської ради надано згоду на укладення мирової угоди (додаток до акту органу місцевого самоврядування) із Фізичною особою-підприємцем Прилипком Германом Вікторовичем (відповідач 2) на таких умовах:

1. Фізична особа-підприємець Прилипко Герман Вікторович погоджується на розірвання договорів оренди земельних ділянок:

- по АДРЕСА_4 площею 0,0009 га (кадастровий номер :03:005:0159), зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.12.2014р. за №8301841);

- по АДРЕСА_5 площею 0,0012 га (кадастровий номер :01:007:0125), зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.01.2020 за №35278976;

- по АДРЕСА_6 площею 0,0012 га (кадастровий номер :02:009:0459), зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.12.2019 за №34811305;

- по АДРЕСА_7 площею 0,0009 га (кадастровий номер :01:006:00514), зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.03.2015 за №9009886.

2. Після прийняття Маріупольською міською радою рішення про затвердження умов мирової угоди, Фізична особа-підприємець Прилипко Герман Вікторович зобов`язується звільнити земельні ділянки по АДРЕСА_4 (кадастровий номер :03:005:0159), АДРЕСА_5 (кадастровий номер :01:007:0125), АДРЕСА_6 (кадастровий номер :02:009:0459), АДРЕСА_7 (кадастровий номер :01:006:00514) від торгівельних об`єктів.

3. Маріупольська міська рада надає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (будівництво магазину непродовольчих товарів) орієнтовною площею 0,0402 га по просп.Будівельників, 32 в Приморському районі міста Фізичній особі-підприємцю Прилипку Герману Вікторовичу.

4. У разі розроблення Фізичною особою-підприємцем Прилипком Германом Вікторовичем проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_3 та погодження його у встановленому законом порядку, Маріупольська міська рада зобов`язується розглянути вказаний проект землеустрою на сесії Маріупольської міської ради.

На думку заявника позову, вказаний акт органу місцевого самоврядування є протиправним, необґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм чинного законодавства України, оскільки земля, на розробку проекту землеустрою якої надано дозвіл Фізичній особі-підприємцю Прилипку Г.В. (0,0402 га) становить частину земельної ділянки, яку виділено Фізичній особі-підприємцю Кочину Володимиру Федоровичу на підставі рішення №7/46-4513 від 23.10.2019р. Маріупольської міської ради.

Відтак, на переконання позивача, з огляду на викладені вище обставини, рішення №7/52-5310 від 27.05.2020р. міської ради підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Згідно із ч.1 ст.79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. При цьому, частиною четвертою цієї статті передбачено, що земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера, а відповідно до ч.9 ст.79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Положеннями ст.123 Земельного кодексу України (у відповідній редакції) визначено, що передача земельних ділянок відбувається шляхом прийняття рішення на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

У ст.186 зазначеного Кодексу України (у відповідній редакції) передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому цим Кодексом, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, встановлених цим Кодексом, розпоряджаються земельними ділянками або приймають рішення про зміну їх цільового призначення.

У розумінні наведених положень законодавства набуття особами права власності або користування на земельну ділянку відбувається поетапно - починаючи з отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, який оформлюється відповідним рішенням органу місцевого самоврядування або органу державної влади, погодження та затвердження такого проекту землеустрою та завершується рішенням про передачу земельної ділянки у власність або користування.

У розглядуваному спорі твердження позивача зводяться до того, що спірним рішення порушуються його права як майбутнього орендаря земельної ділянки по просп.Будівельників, 32 у Примосрькому районі міста орієнтовною площею 0,1087 га, дозвіл на відведення якої надано міською радою у відповідності до рішення №7/46-4513 від 23.10.2019р. Маріупольської міської ради.

При цьому, суд наголошує, що проект відведення земельної ділянки не визначений законом як підстава набуття права на земельну ділянку і не є правовстановлюючим документом, спрямованим на набуття, зміну або припинення прав та обов`язків сторін в орендних правовідносинах.

В той же час, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права (у розглядуваному випадку, права користування земельною ділянкою).

Відповідно до ч.1 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст.122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За змістом ч.2 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч.2, 3 ст.134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним ч.ч.2, 3 ст.134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому ст.123 цього Кодексу.

В силу норм ч.1 ст.134 зазначеного вище Кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.1, 2 ст.135 Земельного Кодексу України земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів. Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених ч.ч.2, 3 ст.134 цього Кодексу.

За приписами ч.2 ст.134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Наразі, як свідчать матеріали справи, сформованою є земельна ділянка, на якій розташована нерухомість, належна на праві власності Фізичній особі-підприємцю Кочину Володимиру Федоровичу, а саме: земельна ділянка по пр.Будівельників, 32 у м.Маріуполі, кадастровий номер :01:014:0294 площею 0,0195 га.

В той же час, з представлених суду доказів та письмових пояснень сторін слідує, що земельна ділянка щодо якої Фізичній особі-підприємцю Прилипку Герману Вікторовичу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою не перетинає та не є суміжною зі сформованою земельною ділянкою Маріупольської міської ради (кадастровий номер :01:014:0294), на якій розташований об`єкт незавершеного будівництва Фізичної особи-підприємця Кочина Володимира Федоровича та яка перебуває в оренді останнього; протилежного позивачем не доведено, а судом не встановлено.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторонами повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами.

В силу приписів ст.ст.77, 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. принципу справедливості розгляду справи судом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р. у справі №342/180/17).

Таким чином, здійснивши відповідну юридичну оцінку всіх доказів, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання рішення №7/52-5310 від 27.05.2020р. Маріупольської міської ради «Про надання згоди на укладення мирової угоди (бульв.Меотиди, 38 в Лівобережному районі міста, просп.Нахімова, 33а в Приморському районі міста, просп.Металургів, 156 в Кальміуському районі міста, вул.А.Куїнджі, 35 в Центральному районі міста)» незаконним та його скасування з визначених позивачем підстав.

З огляду на наведене, позов Фізичної особи-підприємця Кочини Володимира Федоровича до Маріупольської міської ради та Фізичної особи-підприємця Прилипка Германа Вікторовича підлягає залишенню без задоволення у повному обсязі.

Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 4204 грн, сплачений у зв`язку з поданням позовної заяви, судовий збір в сумі 1051 грн, сплачений у зв`язку з поданням заяви про забезпечення позову, а також заявлені у попередньому (орієнтовному) розрахунку витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 15776,45 грн підлягають віднесенню на позивача.

Ухвалою суду від 11.06.2020р. було задоволено частково заяву Фізичної особи-підприємця Кочина Володимира Федоровича про забезпечення позову та постановлено до набрання законної сили судовим рішенням господарського суду Донецької області за наслідками розгляду позову Фізичної особи-підприємця Кочина Володимира Федоровича до Маріупольської міської ради, Фізичної особи-підприємця Прилипка Германа Вікторовича в межах справи №905/1081/20 зупинити дію рішення №7/52-5310 від 27.05.2020р. Маріупольської міської ради «Про надання згоди на укладення мирової угоди (бульв.Меотиди, 38 в Лівобережному районі міста, просп.Нахімова, 33а в Приморському районі міста, просп.Металургів, 156 в Кальміуському районі міста, вул.А.Куїнджі, 35 в Центральному районі міста)».

В силу норм п.п.9, 10 ст.145 Господарського процесуального кодексу України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Таким чином, заходи до забезпечення позову, які були вжиті ухвалою господарського суду Донецької області від 11.06.2020р. по справі №905/1081/20 підлягають скасуванню та зберігають свою дію до набрання законної сили цим рішенням.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці на визначену згідно з процесуальним законодавством кінцеву дату складання повного тексту рішення, підписання останнього здійснено у перший робочий день після закінчення відпустки судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 145, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Скасувати заходи до забезпечення позову, які були вжиті ухвалою господарського суду Донецької області від 11.06.2020р. по справі №905/1081/20.

Вступну та резолютивну частини рішення складено 26.11.2020р.

Повний текст рішення складено 08.12.2020р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.О.Паляниця