ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.12.2020 Справа№ 5/79

Господарський суд Львівської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у справі № 5/79:

за позовом: Фермерського господарства «Рисовський», с. Зубра Пустомитівського району Львівської області

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, м. Львів

про: зобов`язання вчинити дії

Суддя В.М. Артимович,

секретар судового засідання Н.Р. Когут

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів): не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) подано заяву про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання дублікату наказу № 5/79, виданого 13.10.1994 Господарським судом Львівської області, в якій просить замінити сторону боржника у виконавчому провадженні Головне управління Держгеокадастру у Львівській області на Солонківську сільську раду Пустомитівського району Львівської області.

Ухвалою суду від 21.07.2020 прийнято заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі № 5/79 до розгляду, розгляд заяви призначено на 29.07.2020.

Розгляд заяви відкладався з підстав, викладених у відповідних ухвалах суду, з врахуванням принципів рівності всіх учасників судового процесу перед законом та судом та змагальності сторін, беручи до уваги постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», прийнятої відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», якою установлено на усій території України карантин, який неодноразово продовжувався, для надання можливості учасникам провадження виконати вимоги ухвали суду та надати письмові пояснення та докази в обґрунтування своєї позиції.

28.07.2020 від ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надійшло клопотання, до якого долучено докази направлення вказаної заяви з додатками Солонківській сільській раді.

29.07.2020 на розгляд суду Рисовський І.Г. подав письмові пояснення у даній справі.

01.09.2020 від Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на розгляд суду надійшли пояснення, в яких підтримує повністю заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання дублікату наказу № 5/79, виданого 13.10.1994 Господарським судом Львівської області. До вказаних пояснень відповідачем долучено належним чином завірені копії наказів Головного управління Держгеокадастру у Львівській області щодо передачі земельних ділянок державної власності у комунальну власність Солонківській сільській раді (Солонківській територіальній громаді), що свідчить, на переконання відповідача, про те, що розпорядження спірною земельною ділянкою належить до повноважень Солонківської сільської ради (Солонківської територіальної громади).

02.09.2020 від Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області надійшли пояснення на заяву про заміну сторони виконавчого провадження, в яких заперечує щодо задоволення такої заяви. Зокрема, у поясненнях зазначено, що твердження, наведені у заяві про те, що ряд земельних ділянок були передані боржником Солонківській сільській раді в порядку ст. 117 Земельного кодексу України, не встановлює того факту, що розпорядження всіма землями сільськогосподарського призначення поза межами населених пунктів Солонківської сільської ради перейшли до компетенції сільської ради. Сільська рада стверджує, що внаслідок такої передачі боржник лише передав з державної в комунальну власність ряд конкретних сформованих земельних ділянок з визначеними кадастровими номерами, площами і межами, а не всі землі сільськогосподарського призначення поза межами населених пунктів на території сільської ради. Солонківська сільська рада вважає, що в заяві не встановлено жодного зв`язку між конкретними переданими ділянками і землями, за рахунок яких має бути надано стягувачу земельну ділянку 4 га згідно з наказом Господарського суду Львівської області. Також наголошує, що жодна із переданих боржником земельних ділянок із державної в комунальну власність Солонківської сільської ради, про які йдеться в заяві, не є сформованою та ніколи не належала до ділянки 17 га землі, яку додатково відведено Зубрянській сільській раді в запас земель з заготхудобовідгодівельного господарства «Львівське». Додатково наголошує, що Солонківська сільська рада як юридична особа не є правонаступником теперішнього боржника у справі № 5/79 Головного управління Держгеокадастру у Львівській області.

15.12.2020 від Головного управління Держгеокадастру у Львівській області надійшли пояснення, в яких зазначено, що спірна земельна ділянка згідно дублікату наказу Господарського суду Львівської області від 13.10.1994 № 5/79 перебуває у комунальній власності Солонківської сільської ради Пустомитівського району. Вказує, що Солонківською сільською радою не надано доказів протилежного. Головне управління Держгеокадастру у Львівській області стверджує, що, як вбачається із плану землекористування радгоспу Львівський с. Зубра Пустомитівського району Львівської області, спірна земельна ділянка знаходиться у межах села Зубра. Зазначає, що рішенням Пустомитівської районної ради Львівської області від 26.07.2019 № 709 затверджено проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж с. Зубра Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, та включено в межі с. Зубра землі площею 348,2058 га. Тому, відповідно до положень чинного законодавства, землі, включені в межі населеного пункту, переходять у власність територіальної громади, в тому числі спірна земельна ділянка.

Ухвалою суду від 04.12.2020 розгляд заяви відкладено на 17.12.2020.

В судове засідання 17.12.2020 учасники справи участі уповноважених представників не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Розглянувши заяву про заміну сторони виконавчого провадження, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд зазначає таке.

Обґрунтовуючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження державних виконавець стверджує, що при проведенні виконавчих дій встановлено наступне.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарські призначення державної власності у комунальну власність територіальних громад» Державній службі України з питань геодезії, картографії та кадастру з 1 лютого 2018 року доручено здійснити передачу земель сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну відповідних об`єднаних територіальних громад.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 05.06.2018 № 13-3101/16-18-СГ здійснено передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність, а саме: передано Солонківській сільській раді (Солонківська громада) у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 128,5660 га, які розташовані на території Солонківської сільської ради (Зубрянська, Раковецька, Поршнянська сільські ради) Пустомитівського району згідно з актом приймання-передачі. Згідно з актом приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 06.06.2018 року Головне управління Держгеокадастру у Львівській області передає із державної власності, а Солонківська сільська рада (Солонківська сільська об`єднана територіальна громада) приймає у комунальну власність Солонківської сільської ради (Солонківської сільської об`єднаної територіальної громади) земельні ділянки згідно з додатком.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 31.08.2018 № 13-4524/16-18-СГ передано Солонківській сільській раді (Солонківська територіальна громада) у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 8,5160 га, які розташовані на території Солонківської сільської ради (Солонківська, Зубрянська, Поршнянська сільські ради) Пустомитівського району згідно з актом приймання-передачі.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 18.09.2018 № 13-4733/16-18-СГ передано Солонківській сільській раді (Солонківська територіальна громада) у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1,0774 га, які розташовані на території Солонківської сільської ради (колишні Солонківська та Зубрянська сільські ради) Пустомитівського району згідно з актом приймання-передачі.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 06.03.2019 № 13-1035/16-19-СГ передано Солонківській сільській раді (Солонківській сільській територіальній громаді) у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 0,1960 га (кадастровий номер :04:000:0471 та :06:000:0139), які розташовані на території Солонківської сільської ради Пустомитівського району згідно з актом приймання-передачі. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 11.04.2019 року № 13-1826/16-19-0 передано Солонківській сільській раді (Солонківській сільській територіальній громаді) у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 0,2500 га (кадастровий номер :05:000:0281 площею 0,0600 га, кадастровий номер :05:000:0264 площею 0,0900 га та кадастровий номер :05:000:0249 площею 0,1000 га), які розташовані на території Солонківської сільської ради Пустомитівського району згідно з актом приймання-передачі.

Як встановлено судом, Арбітражним судом Львівської області 10.03.1994 у справі № 5/79 за позовом Фермерського господарства Рисовський до Виконавчого комітету Зубрянської сільської ради та Пустомитівської районної державної адміністрації про примусове виділення 4 га землі позов задоволено в частині позовних вимог до Виконавчого комітету Зубрянської сільської ради та зобов`язано Зубрянську сільську раду до 10.04.1994 виділити позивачеві 4 га землі із 55 га вільних земель запасу.

Арбітражним судом Львівської області 04.09.1996 у справі № 5/79 винесено ухвалу, якою уточнено п. 2 резолютивної частини рішення від 10.03.1994, а саме: зобов`язано Зубрянську сільську раду народних депутатів до 13.11.1994 виділити Фермерському господарству Рисовський 4 га землі із ділянки 17 га землі, яку додатково відведено Зубрянській сільській раді в запас земель із заготхудобовідгодівельного господарства Львівське.

Господарським судом Львівської області 17.12.2010 у даній справі винесено ухвалу про видачу дублікату наказу від 13.10.1994 на примусове виконання рішення арбітражного суду Львівської області від 10.03.1994 з урахуванням ухвали арбітражного суду Львівської області від 04.09.1996 у справі № 5/79.

Як встановлено судом, ухвалою від 09.04.2013 Господарським судом Львівської області здійснено заміну сторони відповідача-1 Пустомитівської районної державної адміністрації її правонаступником у спірних правовідносинах Головним управлінням Держземагентства у Львівській області.

Ухвалою суду від 17.08.2016 замінено боржника Головне управління Держземагенства у Львівській області на його правонаступника Головне управління Держгеокадастру у Львівській області у виконавчому провадженні щодо примусового виконання дублікату наказу від 13.10.1994 у справі № 5/79.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває дублікат наказу № 5/79, виданого 13.10.1994 Господарським судом Львівської області про зобов`язання Зубрянської сільської ради народних депутатів до 13.11.1994 виділити Фермерському господарству «Рисовський» 4 га землі із ділянки 17 га, яку додатково відведено Зубрянській сільській раді в запас земель з заготвідгодівельного господарства «Львівське».

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив (ч. 1 та ч. 5 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження).

Заявник зазначає про необхідність заміни сторони боржника Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на Солонківську сільську раду Пустомитівського району Львівської області, в розпорядженні якої знаходяться спірні землі сільськогосподарського призначення.

Як вбачається із поданої заяви про заміну сторони виконавчого провадження підставою такої заміни є те, що спірна земельна ділянка згідно дублікату наказу Господарського суду Львівської області від 13.10.1994 № 5/79 перебуває у комунальній власності Солонківської сільської ради Пустомитівського району.

Солонківська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, заперечуючи щодо задоволення заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, стверджує, що саме спірна земельна ділянка, зазначена у дублікаті наказу № 5/79, виданого 13.10.1994 Господарським судом Львівської області, не була передана Солонківській сільській раді за вказаними вище актами приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення, оскільки такими актами приймання-передачі були передані конкретні земельні ділянки із кадастровими номерами.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні. На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60-р було вирішено питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад.

Так, на підставі цього розпорядження, Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області було видано відповідні накази від 05.06.2018 № 13-3101/16-18-СГ, від 31.08.2018 № 13-4524/16-18-СГ, від 18.09.2018 № 13-4733/16-18-СГ, від 06.03.2019 № 13-1035/16-19-СГ та від 11.04.2019 року № 13-1826/16-19-0 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність». Згідно з вказаними наказами, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області передало Солонківській сільській раді (Солонківська громада) у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які розташовані на території Солонківської сільської ради (колишні Зубрянська, Раковецька, Поршнянська сільські ради) Пустомитівського району відповідними актами приймання-передачі.

Як стверджує Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, враховуючи розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60-р та відповідні накази Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, на даний момент у його розпорядженні немає земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

Суд вважає за необхідне зазначити, що твердження Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про те, що їй не було передано у комунальну власність конкретно спірну земельну ділянку згідно дублікату наказу Господарського суду Львівської області від 13.10.1994 № 5/79, є надмірним формалізмом, адже Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області на виконання розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60-р було видано відповідні накази та передано Солонківській сільській раді (Солонківська громада) у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які розташовані на території Солонківської сільської ради (колишні Зубрянська, Раковецька, Поршнянська сільські ради) Пустомитівського району. Відповідно немає підстав вважати, що земельні ділянки, які розташовані на території Солонківської сільської ради Пустомитівського району були передані у комунальну власність вибірково чи не в повному обсязі.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 15.03.2011р. №3135-VI, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи практику ЄСПЛ, слід зазначити, що формалізм у процесі є позитивним і необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанню судового рішення та є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються.

Розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), є виконанням судових рішень як заключного етапу в процесі реалізації захисту цивільних прав. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Правовідносини з виконання судових рішень є триваючими до тих пір, поки судове рішення не буде виконане в порядку, передбаченому законом (постанова Верховного Суду від 1 липня 2020 року у справі № 488/3753/17-ц (провадження № 61-17011сво19)).

Водночас, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області у своїх поясненнях стверджує, що Солонківською сільською радою Пустомитівського району, як представницьким органом с. Зубра, який здійснює регулювання земельних відносин на території вказаного села, а також координацію діяльності місцевих органів земельних ресурсів (ч. 3 ст. 53 Закону України «Про місцеве самоврядування), не надано доказів на підтвердження того факту, що спірна земля згідно дублікату наказу Господарського суду Львівської області від 13.10.1994 № 5/79 не перебуває у комунальній власності Солонківської сільської ради Пустомитівського району.

Головне управління Держгеокадастру у Львівській у своїх поясненнях зазначає, що, як вбачається із плану землекористування радгоспу Львівський с. Зубра Пустомитівського району Львівської області, який долучений ФГ «Рисовський» до матеріалів справи № 914/1109/19 за позовом Фермерського господарства Рисовський до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання порушеним права позивача протиправною бездіяльністю відповідача щодо державної реєстрації земельної ділянки по виконанню наказу господарського суду № 5/79 від 13.10.1994 та зобов`язати поновити порушене право та здійснити Державну реєстрацію відведеної земельної ділянки по виконанню наказу господарського суду № 5/79 від 13.10.1994, спірна земельна ділянка знаходиться у межах села Зубра.

Також вказує, що рішенням Пустомитівської районної ради Львівської області від 26.07.2019 № 709 затверджено проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж с. Зубра Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та включено в межі с. Зубра землі площею 348,2058 га.

Отже, відповідно до ст. ст. 173, 174 Земельного кодексу України межі с. Зубра загальною площею 874,51 га були встановлені проектом землеустрою, який затверджений рішенням Пустомитівської районної ради Львівської області від 26.07.2019 № 709.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява №48778/99).

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 жовтня 2011 року (набуло статусу остаточного 20 січня 2012 року) у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04), в п. п. 66, 67 зазначив: «На думку Суду, скарга заявника у цій справі складається з трьох окремих, але тісно взаємопов`язаних аспектів, які треба розглядати разом: відмови сільської ради виконати рішення суду 1994 року; скасування районною радою свого ж рішення від 1992 року та в цілому ставлення державних органів до прав заявника на земельну ділянку. Що стосується першого аспекту, то відповідно до усталеної практики Суду неспроможність державних органів надати заявнику майно, присуджене йому згідно з остаточним рішенням суду, зазвичай становить втручання, несумісне з гарантіями, закріпленими в пункті 1 статті 1 Першого протоколу (див., серед інших джерел, рішення у справах «Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia), заява № 59498/00, п. 40, ECHR 2002-III, «Ясійньєне проти Литви» (Jasiuniene v. Lithuania), заява № 41510/98, п. 45, від 6 березня 2003 року, та «Войтенко проти України» (Voytenko v. Ukraine), заява № 18966/02, пункти 53-55, від 29 червня 2004 року). Уряд не надав жодного пояснення, яке б виправдало невиконання рішення у цій справі як «законне» та дозволило б відхід від зазначених принципів.

Також суд зазначає, що в пункті 43 рішення Європейського Суду з прав людини від 20.07.2004р. у справі Шмалько проти України (заява №60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Глоба проти України від 05.07.2012 № 15729/07 пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах Півень проти України від 29.06.2004 заява № 56849/00, Горнсбі проти Греції від 19.03.1997). Існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для законного сподівання на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у зазначеній ст. 1 Першого протоколу (рішення Європейського суду з прав людини від 06.10.2011 у справі "Агрокомплекс проти України").

У рішенні від 15.10.2009 Європейський суд з прав людини у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту ст. 1 Першого протоколу. Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

У справі "Фуклев проти України" (рішення від 07.06.2005) Європейський суд з прав людини вказав, що держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Солонківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області не надано належних та обґрунтованих доказів того, що спірна земельна ділянка не знаходиться в її розпорядженні. Заперечення фактично ґрунтуються на тому, що внаслідок передачі земель сільськогосподарського призначення з державної в комунальну власність було передано сформовані земельні ділянки з визначеними кадастровими номерами, площами і межами, а не всі землі сільськогосподарського призначення по за межами населених пунктів на території сільської ради, що, на думку Солонківської сільської ради, не встановлює факту, що розпорядження всіма землями сільськогосподарського призначення поза межами населених пунктів Солонківської сільської ради перейшли до компетенції сільської ради.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Щодо твердження Солонківської сільської ради про те, що вона, як юридична особа, не є правонаступником теперішнього боржника у справі № 5/79 Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Слід зазначити, що процесуальне правонаступництво можна визначити як заміну сторони чи третьої особи у спірних або встановлених судом правовідносинах внаслідок зміни суб`єктів права або обов`язку в матеріальних правовідносинах. Тобто, спочатку має відбутися зміна у матеріальних відносинах, щодо яких розглянутий спір, а потім, як наслідок, здійснено процесуальне правонаступництво.

Отже, заміна сторони у виконавчому провадженні являє собою заміну сторони в судовій справі. А згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від права попередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

З аналізу вказаних законодавчих норм убачається, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка його завершує, та розпочинається з набранням судовим рі шенням законної сили і завершується з настанням відповідних обставин, передбачених ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». За вказаним законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна однієї сторони провадження іншою. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво.

При цьому, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником (процесуальне правонаступництво) відбувається виключно за відповідним рішенням суду.

З огляду на викладене, враховуючи наведені положення законодавства та встановлені обставини, беручи до уваги те, що спірна земельна ділянка (4 га землі із ділянки 17 га землі, яку додатково відведено Зубрянській сільській раді в запас земель з заготхудобовідгодівельного господарства «Львівське») перебуває в розпорядженні Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області (в матеріалах справи відсутні та учасниками даної справи суду не надано доказів протилежного). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заява про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання дублікату наказу № 5/79, виданого 13.10.1994 Господарським судом Львівської області підлягає задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 334 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Враховуючи наведене, оскільки учасники провадження у даній справі в судове засідання 17.12.2020 не з`явилися, ухвалу складено та підписано 31.12.2020.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 52, 233, 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання дублікату наказу № 5/79, виданого 13.10.1994 Господарським судом Львівської області задовольнити.

2. Замінити боржника Головне управління Держгеокадастру у Львівській області (79019, м. Львів, проспект В. Чорновола, буд. 4; ідентифікаційний код 39769942) на його правонаступника Солонківську сільську раду Пустомитівського району Львівської області (81131, Львівська область, Пустомитівський район, село Солонка; ідентифікаційний код 04369699) у виконавчому провадженні з примусового виконання дублікату наказу № 5/79, виданого 13.10.1994 Господарським судом Львівської області.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст. ст. 255-257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Суддя В.М. Артимович