номер провадження справи 12/160/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2020 Справа № 908/2021/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Лісовик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 908/2021/20

за позовом: Фізичної особи-підприємця Тюменцева Олександра Ігоровича ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Баклан Ірини Олександрівни ( АДРЕСА_2 )

про стягнення 37 827,89 грн.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Згідно зі ст. 222 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу «Акорд».

СУТЬ СПОРУ: Фізична особа-підприємець Тюменцев Олександр Ігорович звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 06.08.2020 Фізичної особи-підприємця Баклан Ірини Олександрівни про стягнення заборгованості за орендну плату, витрати на утримання приміщення та спожиті комунальні послуги в сумі 37 827,89 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2020 позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 11.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2021/20, присвоєно справі номер провадження 12/160/20, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. В даній ухвалі суду зазначалось, що розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі № 908/2021/20 та також запропоновано відповідачу відповідно до ст. 165 ГПК України подати не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 26.10.2020 визначено розгляд справи № 908/2021/20 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, підготовче засідання призначено на 16.11.2020 о 14:15.

Відповідач в судове засідання 16.11.2020 не з`явився. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, поштове відправлення, яке направлялось Фізичній особі-підприємцю Баклан Ірині Олександрівні на адресу: АДРЕСА_2 , ухвала суду від 26.10.2020, повернулася на адресу суду із позначкою пошти "Адресат відсутній за вказаною адресою".

Ухвалою суду від 16.11.2020 відкладено підготовче засідання на 03.12.2020 о 16:00.

Відповідач в судове засідання 03.12.2020 не з`явився. Як вбачається з інформації з офіційного сайту Українського державного підприємства "Укрпошта" http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku щодо відстеження пересилання поштових відправлень за штрихкодовим ідентифікатором 980, поштове відправлення, яке направлялось Фізичній особі-підприємцю Баклан Ірині Олександрівні на адресу: АДРЕСА_2 , ухвала суду від 16.11.2020, знаходиться у м. Запоріжжя із зазначенням "Відправлення не вручене під час доставки".

Ухвалою суду від 03.12.2020 закрито підготовче провадження у справі № 908/2021/20 та призначеноо справу до судового розгляду по суті на 21.12.2020 о 15 год. 30 хв.

21.12.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, відповідно до якої позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Представники сторін в судове засідання 21.12.2020 не з`явились. Як вбачається з інформації з офіційного сайту Українського державного підприємства "Укрпошта" http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku щодо відстеження пересилання поштових відправлень за штрихкодовим ідентифікатором 420, поштове відправлення, яке направлялось Фізичній особі-підприємцю Баклан Ірині Олександрівні на адресу: АДРЕСА_2 , ухвала суду від 03.12.2020, знаходиться у м. Запоріжжя із зазначенням "Відправлення не вручене під час доставки:інші причини".

Так, місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 755-IV від 15.05.2003).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань згідно з безкоштовний запитом з офіційного сайту вбачається, що відповідно до запису від 26.11.2020 діяльність Фізичної особи-підприємця Баклан Ірині Олександрівні припинено на підставі власного рішення. Місце реєстрації відповідача відповідає адресі, на яку направлялись ухвали господарським судом у даній справі, а саме: 69065, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд.120, кв.95.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 242 ГПК України копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

Частиною 6 (пунктами 4, 5) ст. 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є, зокрема:

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідача було належним чином повідомлено про розгляд справи № 908/2021/20, а судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом відповідно до ст. ст. 7, 8, 13 ГПК України.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник позивача належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Неявка в судове засідання 21.12.2020 представників сторін, належним чином повідомлених про дату та час розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті без їх участі.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що між Фізичною особою підприємцем Тюменцевим Олександром Ігоровичем, як Суборендодавцем, та Фiзичнoю особою підприємцем Баклан Іриною Олександрівною, як Суборендарем, укладено Договір суборенди нежитлового приміщення № 01041 від 01 квітня 2020 року, далі Договір, відповідно до п. 1.1. якого Суборендодавець зобов`язується передати, а Суборендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування приміщення, що визначене у даному договорі, своєчасно оплачувати орендну плату, а після припинення дії цього Договору повернути Приміщення Суборендодавцю в належному стані.

Пунктами 1.2., 1.4. Договору визначено, що Приміщення, що передається в оренду, знаходиться за адресою м. Зaпopiжжя, вул. Незалежної України, буд. 49, нежитлове приміщення XVII, загальною площею 207, 6 кв.м. та орендується з метою розташування офісу Суборендаря.

Передача приміщення оформлюється шляхом підписання сторонами Акту прийому-передачіё в якому зазначається технічний стан приміщення, усіх систем та інженерного устаткування на момент передачі в суборенду та показники лічильників холодної, гарячої води та електроенергії, що визначено у п. 2.1. Договору.

Права та обов`язки сторін Договору визначено Розділом 3 Договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору сторони погодили, що Суборендар за користування Приміщенням сплачує Суборендодавцю орендну плату, яка становить:

- за квітень 2020 року 35000,00 грн. на місяць;

- за травень 2020 року 40000,00 грн. на місяць;

- за червень 2020 року та всі наступні місяці до кінця строку дії договору 45000,00 грн. на місяць.

Орендна плата починає нараховуватися з моменту підписання акту прийому-передачі та сплачується незалежно від результатів господарської діяльності Суборендаря безготівковим розрахунком на поточний рахунок Суборендодавця щомісячно до 10 (десятого) числа поточного місяця, на підставі виставлених Суборендодавцем рахунків. Рахунки виставляються Суборендодавцем не пізніше ніж 25 число місяця, що передує розрахунковому. Орендна плата за перший місяць сплачується Суборендарем до 10 квітня 2020 включно у розмірі 80000 (вісімдесят) тисяч гривень (п. п. 4.2., 4.3. Договору).

Відповідно до пункту 4.4. Договору компенсація витрат на утримання Приміщення та спожиті комунальні послуги, а саме: опалення, електропостачання, воду, каналізацію, а також послуги зв`язку та утилізацію твердих побутових відходів, пожежної, охоронної сигналізації, утримання в належному стані зеленої зони та чистоти навколо приміщення Суборендар повинен компенсувати Суборендодавцю на підставі наданих рахунків протягом п`яти календарних днів з моменту отримання рахунку.

Якщо Суборендодавець прострочить виставлення будь-якого рахунку на оплату згідно Договору, строк оплати такого рахунку Суборендарем продовжується на кількість днів прострочення виставленого рахунку (п. 4.5. Договору).

До 5-го числа місяця, наступного за місяцем, в якому надавались послуги з оренди, Суборендодавець надсилає Суборендарю Акт виконаних робіт (наданих послуг) за відповідний місяць. Суборендар протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання вказаного акту, підписує зазначений акт та повертає один примірник підписаного акту Суборендодавцю. Акт виконаних робіт (наданих послуг) на компенсацію всіх витрат на утримання Приміщення та спожиті комунальні послуги згідно пункту 4.4 даного Договору Суборендодавець надсилає Суборендарю до 30 числа місяця наступного за місяцем, в якому надавались послуги. Суборендар протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання вказаного акту, підписує зазначений акт та повертає один примірник підписаного акту Суборендодавцю (п. 4.6.).

Підстави припинення дії Договору визначені у розділі 6 Договору. Так, пунктами 6.4 та 6.5 Договору визначено, що при припиненні дії Договору Суборендар зобов`язується не пізніше ніж протягом 3-х днів з дати припинення Договору, в т. ч. одностороннього розірвання, повернути Суборендодавцю Приміщення у належному стані. Про передачу Приміщення складається Акт-прийому передачі, який підписується представниками Сторін. Якщо останній день такого строку припадає на вихідний або святковий останнім днем вважається найближчий робочий день напередодні.

Договір набирає чинності з моменту підписання Сторонами та діє протягом 11 місяців з дати підписання Сторонами, про що сторони диспозитивно домовились у п. 7.1. Договору.

Додатковою угодою від 13.05.2020 до Договору сторони дійшли згоди змінити п.4.1 Договору виклавши його у такій редакції: « 4.1. Суборендар за користування Приміщенням сплачує Суборендодавцю орендну плату, яка становить:

за період 22.05.2020р. - 31.05.2020р. - 11 290 гривень, із розрахунку 35 000 гривень за повний місяць ;

за червень 2020р. - 40 000 гривень на місяць;

за липень 2020р. та вci наступні місяці до кінця строку дії договору - 45 000 гривень на місяць.».

Разом з тим, сторони дійшли згоди змінити п. 4.3 Договору виклавши його у такій редакції: « 4.3. Орендна плата сплачується незалежно від результатів господарської діяльності Суборендаря безготівковим розрахунком на поточний рахунок Суборендодавця щомісячно до 10 (десятого) числа поточного місяця, на підставі виставлених рахунків Суборендодавцем. Рахунки виставляються Суборендодавцем не пізніше ніж 25 число місяця, що передує розрахунковому.

Орендна плата за перший місяць сплачується Суборендарем до 31 травня 2020р. включно у poзмірі 11 290 гривень. Орендна плата за останній місяць оренди по договору сплачується частинами до 15 червня 2020р. включно в сумі 22 500 гривень та 22500 гривень до 15 липня 2020р. включно.».

Позивач в позові вказує, що погоджені Договором та Додатковою угодою умови відповідачем належним чином не виконано, а за весь період користування орендованим приміщенням останнім сплачено 04.06.2020 одноразово 20000, 00 грн.

Разом з тим зазначає, що 03.07.2020 відповідачем було надано гарантійний лист, відповідно до якого було взято зобов`язання щодо сплати боргу за оренду Приміщення у розмірі 37827, 89 грн. до 30.07.2020.

Однак вказані кошти відповідачем в порушення умов Договору не сплачені, а тому позивач просить їх стягнути в судовому порядку.

Судом дана належна правова оцінка правовідносинам сторін. Так, за своєю правовою природою між сторонами укладено договір оренди. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили орендну плату, порядок здійснення розрахунків, строк дії договору, порядок передання приміщення в оренду та його повернення, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 759 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Частина перша статті 759 ЦК України, як загальна норма права визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Стаття 283 ГК України передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 ЦК України). Статтею 286 ГК України унормовано, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 ГК України). Орендна плата встановлюється в грошовій формі (ч. 3 ст. 286 ГК України). Строки внесення орендної плати визначаються в договорі, про що сторони диспозитивно домовилися у розділі 5 Договору.

Відповідно до ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Як вбачається з матеріалів справи, за актом прийому-передачі від 01.04.2020 року, відповідно до умов Договору, Суборендодавець передає, а Суборендар приймає у строкове платне користування Приміщення площею 207,6 кв.м., розташоване за адресою: м. 3апоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 49, нежиле приміщення XVII. Приміщення знаходиться у стані, придатному для його використання за цільовим призначенням та претензії щодо технічного стану приміщення у Суборендаря відсутні.

Доказів розірвання Договору а також повернення Суборендарем Приміщення на адресу Суборендодавця матеріали справи не містять.

Факт надання послуг з боку позивача за спірним договором підтверджується наявними в матеріалах справи актами надання послуг № 30062002 від 30.06.2020 на суму 4826, 98 грн. на компенсацію наданих послуг за період з квітня 2020 по червень 2020, № 30062001 від 30.06.2020 на суму 40000, 00 грн. на орендну плату за червень 2020, № 29052002 від 29.05.2020 на суму 1710, 91 грн. на компенсацію наданих послуг за квітень 2020, № 29052001 від 29.05.2020 на суму 11290, 00 на орендну плату за період з 22.05.2020 по 31.05.2020, які підписані сторонами за Договором без зауважень та заперечень.

При цьому, матеріли справи містять двосторонній акт звірки, який підписано з боку позивача та відповідача за період з 01.04.2020 по 03.07.2020, відповідно до якого сторони погодили, що за відповідачем рахується кредиторська заборгованість перед позивачем за Договором оренди № 01041 від 01.04.2020 у сумі 37827, 89 грн.

Проте, судом враховано, що акт звірки взаєморозрахунків не є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарських операцій між сторонами в розумінні приписи ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а лише відображує рух коштів на підприємстві та є суто бухгалтерським документом, за яким бухгалтерії підприємств-учасників певних господарських операцій звіряють бухгалтерський облік цих операцій (у контексті визначення дебіторської або кредиторської заборгованості), а наявність чи відсутність будь-яких зобов`язань сторін підтверджується первинними документами договором, накладними, рахунками тощо.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься Гарантійний лист від 03.07.2020, відповідно до якого відповідач бере на себе зобов`язання та гарантує у строк до 30.07.2020 погасити борг по Договору Суборенди нежитлового приміщення № 01041 від 01.04.2020 по оплаті за оренду та компенсацію витрат комунальних послуг у сумі 37827, 89 грн.

Із наданої до матеріалів справи копії виписки по банківському рахунку від 04.06.2020 року вбачається, що відповідачем на користь позивача сплачено 20000, 00 грн. за оренду приміщення. Інших доказів оплати до матеріалів справи не надано.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач довів суду факт невиконання в повному обсязі з боку відповідача своїх зобов`язань за Договором на суму 37827, 89 грн. за актами надання послуг № 30062002 від 30.06.2020, № 30062001 від 30.06.2020 на суму 40000, 00 грн., № 29052002 від 29.05.2020, № 29052001 від 29.05.2020, а тому беручі до уваги наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця Баклан Ірини Олександрівни про стягнення заборгованості за орендну плату, витрати на утримання приміщення та спожиті комунальні послуги в сумі 37 827,89 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору в сумі 2102,00 грн. покладаються на відповідача у справі Фізичну особу-підприємця Баклан Ірину Олександрівну відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Як вбачається із позовної заяви, позивач зазначає, що окрім судового збору очікує понести витрати н адвоката орієнтовно 10000,00 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3, 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому судом враховано, що поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність № 5076-VI від 05.07.2012 року, де зазначено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною 4 статті 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

За змістом статті 126 та частини 4 ст. 129 ГПК України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 6-рп/2013 у справі № 1-4/2013.

Приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Втім, позивачем не надано до матеріалів справи докази, які підтверджують понесення ним витрат на адвоката, як то актів приймання передачі робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, їх опис, здійснення витрат, необхідних для надання правничої допомоги, платіжне доручення або інший документ, який підтверджує сплату відповідних послуг адвокату, докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Враховуючи викладене у господарського суду відсутні підстави для покладення на відповідача витрат на послуги адвоката у розмірі 10000,00 грн.

Під час розгляду справи судом враховано правові позиції, викладені у постановах Великої палати Верховного суду від 25 червня 2019 року у справі № 904/1083/18, від 9 жовтня 2019 року у справі № 127/23144/18 та те, що спір виник під час виконання відповідачем своєї господарської діяльності, що підтверджується матеріалами справи та п. 1.4 Договору суборенди нежитлового приміщення № 01041 від 01 квітня 2020 року.

У судовому засіданні, яке відбулося 21.12.2020, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 126, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Тюменцева Олександра Ігоровича до Фізичної особи-підприємця Баклан Ірини Олександрівни про стягнення 37 827,89 грн. задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Баклан Ірини Олександрівни, АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , на користь:

- Фізичної особи-підприємця Тюменцева Олександра Ігоровича, АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , заборгованість з орендної плати та витрат на комунальні послуги в сумі 37 827 (тридцять сім тисяч) грн. 89 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп., видавши наказ.

Повне рішення складено 29.12.2020 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.