УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Київ

31.12.2020Справа № 910/20912/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівон А.М., розглянувши матеріали

заяви Компанії ELLIS TRADE&FINANCE INC. (Британські Віргінські Острови, 16122 м.Род-Таун, вул. Трайдент Чемберс А/С 146, номер компанії 271346)

про забезпечення позову до подання позову

у справі № 910/20912/20

Інші особи, які можуть отримати статус учасника справи:

відповідач: 1. Приватне підприємство "Глобал - Інвест" (57120, Миколаївська область, Миколаївський р-н, село Трихати, ВУЛИЦЯ ВАЛІ СТЕПАНОВОЇ, будинок 57)

2. Компанія Імпорт Експорт Оверсіз Лтд (Глобал Гейтвей 8, Рю Де Ла Перль, Провіденс, Має, Сейшельські острови; реєстраційний номер 222502)

3. Компанія Макском Девелопмент ЛТД (ХАУЗ ОФ ФРЕНСІЗ, офіс 303, ІЛЬ-ДЮ-ПОРТ, МАЕ, Республіка Сейшельські Острови; реєстраційний номер 224807)

третя особа: Державний реєстратор відділу державної реєстрації виконавчого комітету Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Просалова Л.М. (57160, Миколаївська обл., Миколаївський район, селище Радісний Сад, вул. Миру, буд. 5)

Представники сторін: без виклику.

Обставини справи :

Компанія ELLIS TRADE&FINANCE INC. (Британські Віргінські Острови) 29.12.2020 року звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходів забезпечення позову до ПП "Глобал -Інвест", Компанії Імпорт Експорт Оверсіз Лтд (Сейшельскі Острови) та Компанії Макском Девелопмент ЛТД (Сейшельські Острови) шляхом:

- накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно Приватного підприємства "Глобал - Інвест" ();

- заборони державним реєстраторам будь - яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь - яких відомостей та/або змін з будь - яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань приймати рішення про державну реєстрацію змін, здійснювати державну реєстрацію змін, здійснювати та (або) проводити реєстраційні дії та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідні записи, що стосуються зміни розміру статутного капіталу; зміни та перерозподілу часток учасників (засновників); зміни складу учасників (засновників); виключення учасників Приватного підприємства "Глобал - Інвест" ().

Заява про забезпечення позову б/н від 28.12.2020 року підписана від імені заявника - Компанії ELLIS TRADE&FINANCE INC. (Британські Віргінські Острови) представником Дадика І.В., на підтвердження повноважень якої на представництво інтересів компанії заявником надано копії довіреності від 15.09.2019 року, виданої від імені компанії ELLIS TRADE&FINANCE INC. директором останньої Джіною Сандрою Еспарон ( Gina Sandra Esparon ), засвідченої нотаріусом Сейшельських островів Дж.Каміль (J.Camille) та апостильованої.

При цьому заявник зазначає про намір звернення до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ПП "Глобал -Інвест", Компанії Імпорт Експорт Оверсіз Лтд (Сейшельскі Острови) та Компанії Макском Девелопмент ЛТД (Сейшельські Острови), третя особа Державний реєстратор відділу державної реєстрації виконавчого комітету Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Просалова Л.М. про:

- визнання недійсною довіреність Компанії ELLIS TRADE&FINANCE INC., підписану Керівником компанії ELLIS TRADE&FINANCE INC. Пані Джіна Сандра Еспарон 15 вересня 2019 р., якою уповноважено ОСОБА_5 здійснювати представництво Компанії та діяти від її імені;

- визнання недійсним Договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі приватного підприємства "Глобал-Інвест" від 16.11.2020 р. та передавальний акт до Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі приватного підприємства "Глобал-Інвест" від 16.11.2020 р., на підставі яких було здійснено продаж та передачу 100% частки у статутному капіталі Приватного підприємства "Глобал-Інвест" () від Компанії ELLIS TRADE&FINANCE INC. (Британські Віргінські Острови) до Компанії Імпорт Експорт Оверсіз Лтд (Сейшельські острови).;

- визнання недійсними рішення учасників Приватного підприємства "Глобал-Інвест" (), прийняті в період з 01.11.2020 по 22.12.2020 рр.;

- застосування заходів відновлення порушених прав позивача шляхом скасування реєстраційних дій, проведених державним реєстратором відділу державної реєстрації виконавчого комітету Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Просаловою Людмилою Михайлівною в період з 17.12.2020 по 22.12.2020 рр. та скасування відповідних реєстраційних записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також через канцелярію суду 30.12.2020 року надійшла заява Компанії ELLIS TRADE&FINANCE INC. (Британські Віргінські Острови) б/н від 30.12.2020 року, в якій заявник просить суд відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі до подання позову Компанії ELLIS TRADE&FINANCE INC. (Британські Віргінські Острови), за підписом представника компанії адвоката Продан І.О., повноваження якої підтверджуються копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2569 від 24.01.2019 року, ордером на надання правничої допомоги серії ВІ № 1028838 від 30.12.2020 року та копією договору про надання правової допомоги від 30.12.2020 року, укладеного адвокатом з Компанією ELLIS TRADE&FINANCE INC. (Британські Віргінські Острови) в особі Овасафяна Айказа Вардгесовича, який діє на підставі свідоцтва про повноваження.

Заявник посилається на те, що належним представником (директором) Компанії ELLIS TRADE&FINANCE INC. (Британські Віргінські Острови) заява про забезпечення позову до подання позову не підписувалась, повноваження на звернення до суду з даною заявою не надавалися та довіреність будь - яким особам не видавалась, а також договір про надання правової допомоги з метою звернення із заявою про забезпечення позову не укладався.

Окрім цього заявник стверджує, що за результатом злочинних дій 18.12.2020 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань без будь - яких законних підстав внесені зміни учасника (власника) ПП "Глобал - Інвест", а саме власником визначено підприємство - нерезидент Компанія Макском Девелопмент ЛТД (Сейшельські Острови), та внесено зміни щодо відомостей про директора ПП "Глобал - Інвест", яким з 18.12.2020 року визначено ОСОБА_3 .

Дослідивши подану заявником заяву про забезпечення позову до подання позову суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 136 ГПК України Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Як визначено ст.139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів (ч. 4 ст. 139 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд наголошує, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011р. №4-рп/2011), сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого ст.55 Конституції України (Рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011р. №5-рп/2011).

Отже, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Рішенням Конституційного Суду України у справі №3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до ст.17 Закону України ,,Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та ст. 11 ГПК України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини як джерело права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

За приписами ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною 3 статті 2 ГПК України передбачено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, диспозитивність та пропорційність.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, забезпечення права кожному на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Отже, вирішуючи питання щодо забезпечення позову суд зобов`язаний виходити із інтересів позивача і вимог Конституції України щодо обов`язковості виконання рішень суду та вживати всі необхідні дії для забезпечення виконання рішення.

При цьому вирішуючи питання забезпечення позову до відкриття провадження у справі суд, не вдаючись до оцінки підставності позову та вірогідності його задоволення, має лише керуватися власним уявленням про те, чи може невжиття відповідних заходів забезпечення позову утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду, у разі задоволення позову.

Згідно пункту 87 рішення Європейського суду з прав людини від 06.09.2005 р. у справі "Салов проти України" принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу (див. Ruiz-Mateos v. Spain, рішення від 23.06.1993, серія A, N 262, с. 25, § 63). Більш того, принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (див. Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands, рішення від 27.10.1993, серія A, N 274, с. 19, § 33 та Ankerl v. Switzerland, рішення від 23.10.1996, Reports 1996-V, стор. 1567-68, § 38). Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (див. рішення у справі Ruiz-Mateos, наведене вище, с. 25, § 63).

Так, відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд зазначає, що у відповідності до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Тобто, забезпечення позову не може ґрунтуватись лише на припущеннях заявника щодо дій відповідача у майбутньому щодо дій відповідача у майбутньому або припущення щодо настання несприятливих для позивача наслідків.

Зокрема, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд наголошує на те, що предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматись від їх вчинення.

Як рішення суду про задоволення позову, так і рішення про задоволення заяви про забезпечення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем/заявником докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача/заявника.

Тобто, враховуючи вимоги чинного законодавства щодо звернення із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову заявник повинен зазначити в поданій заяві як передумови права на пред`явлення майбутнього позову, а саме обставини, з наявністю або відсутністю яких процесуальний закон пов`язує можливість пред`явлення позову в суді, так і обставини, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову та які входять до предмета доказування в даному випадку, оскільки вибір способу забезпечення залежить від суті позовної вимоги, застосування заходів забезпечення позову, які не пов`язані із заявленими вимогами, не допускається.

Наразі, в обґрунтування заяви про забезпечення позову до подання позову заявник посилається на факт вчинення з 17.12.2020 по 18.12.2020 рр. державним реєстратором відділу державної реєстрації виконавчого комітету Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Просаловою Л.М. державної реєстрації змін відомостей щодо особи-власника частки у статутному капіталі ПП "Глобал- Інвест", а саме зміни власника 100% частки у статутному капіталі ПП "Глобал-Інвест" з Компанії ELLIS TRADE&FINANCE INC. (Британські Віргінські Острови) на Компанію Імпорт Експорт Оверсіз Лтд (Сейшельські острови) на підставі Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ПП "Глобал-Інвест" від 16.11.2020 р., укладеного між Компанією ELLIS TRADE&FINANCE INC. (Британські Віргінські Острови), від імені якої діяв Едуард ОСОБА_5, на підставі довіреності, підписаної 15 вересня 2019 р. Керівником компанії Пані Джіна Сандра Еспарон, та Компанією Імпорт Експорт Оверсіз Лтд (Сейшельські острови) і передавального акту до нього.

При цьому заявник заперечує факт укладення вказаного Договору купівлі - продажу частки та надання гр. ОСОБА_5 повноважень на представництво інтересів компанії згідно довіреності.

Додатково заявник зазначає про протиправне здійснення тим же державним реєстратором державної реєстрації змін відомостей про керівника ПП "Глобал-Інвест" з директора ОСОБА_6 на ОСОБА_4 , змін відомостей про місцезнаходження відповідача та реєстрацію з 18.12.2020 по 21.12.2020 рр. державним реєстратором відділу державної реєстрації виконавчого комітету Радсадівської сільської ради Миколаївського району Просаловою Л.М. змін до відомостей щодо особи-власника частки у статутному капіталі ПП "Глобал-Інвест" з Компанії Імпорт Експорт Оверсіз Лтд (Сейшельські Острови) на Компанію Макском Девелопмент ЛТД (Сейшельські Острови).

Отже, заявник зазначає про вчинення вказаних дій з метою приховування незаконно проведених реєстраційних дій, незаконність дій ОСОБА_5 та отримання відповідачами 2 та 3 права на частку у статутному капіталі ПП "Глобал-Інвест" у розмірі 100%, та наголошує на наявності у відповідача 3 та інших осіб приймати рішення від імені ПП «Глобал - Інвест» щодо діяльності останнього та вчиняти протиправні дії щодо майна підприємства, зокрема, шляхом розкрадання.

Окремо заявник звертає увагу на ризик відчуження відповідачем 3 частки в статутному капіталі підприємства, що складає 100%, що в подальшому унеможливить відновлення порушених прав заявника.

Проте, жодних доказів на підтвердження викладених в заяві про забезпечення позову до подання позову обставин, на які заявник посилається в обґрунтування підстав необхідності вжиття заходів забезпечення позову, окрім витягу з інтернет - сторінки https://opendatabot.ua з інформацією щодо Компанії ELLIS TRADE&FINANCE INC. (Британські Віргінські Острови) та витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо реєстрації кримінального провадження № 0003270 від 25.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення згідно ст. 206 ч. 1 КК України, заявником суду не надано, що позбавляє суд можливості дослідити обставини, на які посилається як на підставу для вжиття заходів забезпечення майбутнього позову заявник, та правовідношення, що скалились між сторонами, в тому числі з позиції необхідності вжиття заявлених заходів, з якими закон пов`язує забезпечення позову та які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову як таких, що забезпечать майбутньому ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваний прав або інтересів позивача, за захистом яких від має звернутися до суду.

Таким чином, за результатами аналізу матеріалів заяви про забезпечення позову суд зазначає, що вказані в останній обставини та додані докази не надають суду можливості дійти беззаперечних стверджувальних висновків щодо наявності обставин, які можуть визначатись судом як безумовна підстава для застосування забезпечення позову, позаяк подана позивачем заява про забезпечення позову за своїм змістом зводиться лише до припущень щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання судового рішення та не містить належних та допустимих доказів саме такої неможливості або істотного ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Враховуючи вищевикладені обставини та виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема, статей 136, 137 ГПК України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні поданої заяви про забезпечення позову з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися.

Також суд зазначає, що за приписами ч. 1 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Положеннями статті 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції. Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 2 вказаної статті).

Відповідно до ч. 2 ст. 29 ГПК України позови за участю кількох відповідачів можуть пред`являтися до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання одного з відповідачів.

Як встановлено судом, в заяві про забезпечення позову до подання позову в якості відповідачів визначено Приватне підприємство "Глобал - Інвест" (Україна), Компанія Імпорт Експорт Оверсіз Лтд (Глобал Гейтвей 8, Рю Де Ла Перль, Провіденс, Має, Сейшельські острови; реєстраційний номер 222502) та Компанія Макском Девелопмент ЛТД (ХАУЗ ОФ ФРЕНСІЗ, офіс 303, ІЛЬ-ДЮ-ПОРТ, МАЕ, Республіка Сейшельські Острови; реєстраційний номер 224807).

Тобто відповідачами 2 та 3 визначені юридичні особи, які створені та діють за законодавством іншої держави та є нерезидентами, які не мають свого представництва на території України, а місцем знаходженням вказаних юридичних осіб є Республіка Сейшельські Острови.

Відповідно до статті 366 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

До питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, застосовується Закону України "Про міжнародне приватне право", який є спеціальним нормативним актом, в тому числі щодо підсудності судам України справ з іноземним елементом (ст. 2 Закону України "Про міжнародне приватне право").

При цьому, в розумінні Закону України "Про міжнародне приватне право" іноземний елемент - це ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, зокрема, якщо хоча б один учасник правовідносин є іноземною юридичною особою (п. 2 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Проте, як встановлено судом, матеріали позовної заяви не містять відомостей щодо місцезнаходження відповідачів 2 та 3 чи їх представництва у місті Києві.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

В Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, відомості про місцезнаходження юридичної особи (п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Судом встановлено згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що станом на дату звернення компанії до суду із заявою про забезпечення позову до подання позову, а саме 29.12.2020 року, місцезнаходженням відповідача 1 - Приватного підприємства "Глобал - Інвест", було: 01133, м. Київ, б. Лесі Українки, 34.

Проте як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, отриманого 31.12.2020 року на запит суду, місцезнаходженням юридичної особи - Приватного підприємства "Глобал - Інвест" станом на 31.12.2020 року вказаною юридичною особою змінено місцезнаходження на: 57120, Миколаївська обл., Миколаївський р-н, село Трихати, ВУЛИЦЯ ВАЛІ СТЕПАНОВОЇ, будинок 57.

Отже, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 31 ГПК України, згідно якої справа, прийнята судом до свого провадження з дотриманням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коди в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, суд здійснював розгляд заяви про забезпечення позову виходячи з місцезнаходження відповідача в м. Києві станом на дату звернення до суду з відповідною заявою.

Згідно ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 ГПК України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Компанії ELLIS TRADE&FINANCE INC. (Британські Віргінські Острови) про забезпечення позову до подання позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 31.12.2020 року та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон