ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.08.2020р. м. Харків Справа №905/1040/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу №905/1040/20

за позовом Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Горлівськтепломережа»

про стягнення 156 712,11 грн.,

без повідомлення (виклику) сторін,

Суть спору: ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» звернулось до господарського суду Донецької області із позовною заявою до ПрАТ «Горлівськтепломережа» про стягнення 156 712,11 грн., з яких 114 792,24 грн. інфляційні втрати, 41 919,87 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на несплату відповідачем платежів за мировою угодою, затвердженою ухвалою господарського суду Донецької області від 27.06.2012р. у справі №7/65.

09.06.2020р. господарським судом постановлено ухвалу, якою прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам строки для подання до суду заяв по суті справи.

Позивач про розгляд даної справи повідомлявся належним чином шляхом направлення копії ухвали суду від 09.06.2020р. на його юридичну адресу: 04116, м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Шолуденка, буд. 1, що зазначена у позові та витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Копія ухвали суду від 09.06.2020р. одержана позивачем 15.06.2020р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №220.

Відповідач про розгляд даної справи повідомлявся належним чином шляхом направлення копії ухвали суду від 09.06.2020р. на його юридичну адресу: 84453, Донецька обл., м. Лиман, с. Щурове, вул. Соборна, буд. 139, що зазначена у позові та витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Копія ухвали суду від 09.06.2020р. повернута до суду органом поштового зв`язку з довідкою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

Також, ухвала суду від 09.06.2020р. розміщена у ЄДРСР, який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відзив на позов у встановлений строк, який продовжувався відповідно до п.4 розд. Х «Прикінцеві положення» ГПК України в редакції ЗУ №540-ХІ від 30.03.2020р. та закінчився 06.08.2020р. відповідно до п. 2 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ №731-IX від 18.06.2020р., відповідачем до суду не подано.

Враховуючи, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для забезпечення реалізації відповідачем права на судовий захист своїх прав та інтересів, приймаючи до уваги, що подання відзиву на позов є правом відповідача, а не його обов`язком, з огляду на закінчення строку розгляду справи, відповідно до приписів ч.9 ст.165 ГПК України справа вирішена за наявними у ній матеріалами.

14.08.2020р. судом складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.07.2011р. у справі №7/65, яке у встановленому порядку набрало законної сили, позовні вимоги ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» в особі Донецької філії ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» до ЗАТ «Горлівськтепломережа» (на т.ч. ПрАТ «Горлівськтепломережа») задоволено частково. Стягнуто з ЗАТ «Горлівськтепломережа» (на т.ч. ПрАТ «Горлівськтепломережа») на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» в особі Донецької філії ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» заборгованість у розмірі 1 932 582,76 грн., 3% річних у розмірі 53 347,69 грн., інфляційні у розмірі 205 637,91 грн., пеню у розмірі 220 503,74 грн., державне мито у розмірі 24 457,51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 226,35 грн. Припинено провадження у справі в частині вимог про стягнення 3 531 991,18 грн. суми основного боргу. У задоволенні вимог в залишковій частині відмовлено.

Вказаним рішенням суду встановлено обставини щодо укладення між ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» в особі Донецької філії ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» та ЗАТ «Горлівськтепломережа» (на т.ч. ПрАТ «Горлівськтепломережа») договору про закупівлю природного газу за державні кошти №10-141(10)Б від 14.10.2010р., щодо поставки ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» в особі Донецької філії ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» природного газу у жовтні - грудні 2010р. та щодо невиконання ЗАТ «Горлівськтепломережа» (на т.ч. ПрАТ «Горлівськтепломережа») зобов`язань з його оплати, внаслідок чого у нього утворився борг перед ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» в особі Донецької філії ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України». Нарахування 3% річних, інфляційних втрат, пені у даній справі здійснено за період з 20.01.2011р. по 24.06.2011р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.06.2012р. у справі №7/65, яка у встановленому порядку набрала законної сили, затверджено мирову угоду від 02.12.2010р., укладену між ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» в особі Донецької філії ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» та ЗАТ «Горлівськтепломережа» (на т.ч. ПрАТ «Горлівськтепломережа»), щодо основного боргу, який стягнуто рішенням господарського суду Донецької області від 12.07.2011р. у справі №7/65 та на момент підписання цієї мирової угоди складав 833 776,24 грн., відповідно до графіку погашення заборгованості: червень 2012р. 6 947,58 грн., липень 2012р. - травень 2022р. рівними частинами по 6 948,14 грн. щомісячно.

Зі змісту ухвали господарського суду Донецької області від 27.06.2012р. у справі №7/65 вбачається, що на момент підписання цієї мирової угоди ЗАТ «Горлівськтепломережа» (на т.ч. ПрАТ «Горлівськтепломережа») повністю погашено пеню, інфляційні втрати, 3% річних, витрати зі сплати державного мита та інформаційно технічного забезпечення судового процесу, які стягнуто рішенням господарського суду Донецької області від 12.07.2011р. у справі №7/65.

На виконання умов мирової угоди від 02.12.2010р., затвердженої ухвалою господарського суду Донецької області від 27.06.2012р. у справі №7/65, ЗАТ «Горлівськтепломережа» (на т.ч. ПрАТ «Горлівськтепломережа») сплачено на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» в особі Донецької філії ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» платежі за період червень 2012р. по липень 2014р. у загальному розмірі 180 651,08 грн.

Оскільки відповідачем не сплачено платежі за період серпень 2014р. лютий 2020р. у загальному розмірі 465 525,38 грн. згідно мирової угоди від 02.12.2010р., затвердженої ухвалою господарського суду Донецької області від 27.06.2012р. у справі №7/65, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 156 712,11 грн., з яких 114 792,24 грн. інфляційні втрати, нараховані за період травень 2017р. березень 2020р., 41 919,87 грн. 3% річних, нараховані за період 30.05.2017р. 29.05.2020р.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних мотивів:

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин.

За приписами ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч.1 ст.692 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч. 1,7 ст.193 ГК України.

Правовідносини сторін у справі щодо поставки природного газу у жовтні - грудні 2010р. були врегульовані договором про закупівлю природного газу за державні кошти №10-141(10)Б від 14.10.2010р., внаслідок порушення умов якого рішенням господарського суду Донецької області від 12.07.2011р. у справі №7/65 стягнуто з відповідача на користь позивача в т.ч. борг за природний газ у розмірі 1 932 582,76 грн. В подальшому, щодо залишку боргу у розмірі 833 776,24 грн., який існував станом на 02.12.2010р., між сторонами у справі укладено мирову угоду, яка затверджена ухвалою господарського суду Донецької області від 27.06.2012р. у справі №7/65. Вказані судові акти набрали законної сили та обставини, які ними встановлені, не потребують доказування в силу вимог ст. 75 ГПК України.

Обставини справи свідчать, що на виконання мирової угоди від 02.12.2010р., затвердженої ухвалою господарського суду Донецької області від 27.06.2012р. у справі №7/65, згідно встановленого графіку за період червень 2012р. липень 2014р. відповідачем здійснено платежі у загальному розмірі 180 651,08 грн. Проте, починаючи з серпня 2014р. відповідачем припинено здійснення відповідних платежів, внаслідок чого у нього утворився борг у розмірі 465 525,38 грн. за період серпень 2014р. лютий 2020р. При цьому, жодних заперечень щодо таких обставин, а тим більш доказів, що їх спростовують, відповідачем до суду не надано.

В силу вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017р. у справі №918/329/16, прийнятій у зв`язку з неоднаковим застосування судами ст.625 ЦК України щодо правової природи нарахувань, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України та обчислення перебігу строку позовної давності в спорах про стягнення 3% річних та інфляційних витрат, зазначено, що правовий аналіз положень ст.ст.526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави вважати, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст.625 цього Кодексу, за час прострочення.

Вказане також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.01.2018р. у справі №906/1283/16.

За правовими висновками судів, інфляційні та річні не є додатковими вимогами в розумінні ст.266 ЦК України, внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням і право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

При цьому, мирова угода не є договором в цивільному/господарському правовому розумінні та не є новацією в розумінні ст.604 ЦК України, оскільки порядок її укладання та затвердження судом регламентовано нормами ГПК України, проте вона має на меті припинення спору на погоджених сторонами та затверджених судом умовах.

Аналогічну позицію викладено Верховним Судом в постановах від 24.04.2018р. у справі №904/8731/17, від 15.05.2018р. у справі №921/412/17-г/7, від 20.06.2018р. у справі №913/869/14.

Мировою угодою від 02.12.2010р., затвердженою ухвалою господарського суду Донецької області від 27.06.2012р. у справі №7/65, порядок розрахунків договором про закупівлю природного газу за державні кошти №10-141(10)Б від 14.10.2010р. по інфляційним втратам та 3% річних, в т. ч. по періодам, які заявлені до стягнення, сторонами врегульовано не було, зобов`язання відповідача оплатити поставлений позивачем природний газ не було замінене на будь-яке інше зобов`язання, умов про припинення зобов`язань за договором мирова угода також не містить, отже, її укладання сторонами та затвердження судом не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України.

Розрахунок інфляційних втрат, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір нарахованих відповідачу інфляційних втрат за період травень 2017р. березень 2020р. на суму боргу 465 525,38 грн. складає 114 792,24 грн., перевірений господарським судом та встановлено, що розрахунок відповідає обставинам справи щодо прострочення відповідача та є арифметично правильним.

Розрахунок 3% річних, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір нарахованих відповідачу 3% річних за період з 30.05.2017р. по 29.05.2020р. на суму боргу 465 525,38 грн. складає 41 919,87 грн., перевірений господарським судом та встановлено, що розрахунок відповідає обставинам справи щодо прострочення відповідача та є арифметично правильним.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 114 792,24 грн. та 3% річних у розмірі 41 919,87 грн., а отже і їх задоволення.

На підставі ст. 129 ГПК України витрати щодо сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 247 -252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Горлівськтепломережа» (84453, Донецька обл., м. Лиман, с. Щурове, вул. Соборна, буд. 139, ідент. код ЄДР 03337007) на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Шолуденка, буд. 1, ідент. код ЄДР 31301827) інфляційні втрати у розмірі 114 792 (сто чотирнадцять тисяч сімсот дев`яносто дві) грн. 24 коп., 3% річних у розмірі 41 919 (сорок одна тисяча дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 87 коп., судовий збір у розмірі 2 350 (дві тисячі триста п`ятдесят) грн. 68 коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 19.08.2020р.

Суддя Л.В. Ніколаєва