УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Київ

31.12.2020Справа № 910/20782/20

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІТО-ЛЕК»

про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІТО-ЛЕК»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «САН СІ ФА»

про стягнення грошових коштів

Суддя Данилова М.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІТО-ЛЕК» звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову, долученою до позовної заяви, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІТО-ЛЕК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «САН-СІ-ФА» про стягнення заборгованості за договором №236 від 07.07.2017 року в сумі 43 902, 14 грн. з них: основного боргу - 36 585, 12 грн. та 7 317, 02 грн. - штрафу.

Заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «САН СІ ФА» (), що знаходяться на його банківських рахунках, в тому числі, але невиключно, на поточному рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк» в межах суми заявлених позовних вимог - 43 902, 14 грн.

В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на те, що відповідач змінив найменування та адресу і місцезнаходження (як вбачається із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого 03.12.2020 року), Товариство з обмеженою відповідальністю «САН СІ ФАРМ» змінило свою назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «САН СІ ФА».

Позивач також посилається на те, що відповідачем не було повідомлено позивача про зміну його назви, зміну його місцезнаходження та не надано інформації для здійснення зв`язку з ним.

На думку Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІТО-ЛЕК» такі дії відповідача можуть бути пов`язаними з його наміром створити умови, які дозволять уникнути виконання рішення суду та обов`язку оплати боргу, у разі задоволення позовних вимог позивачу.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІТО-ЛЕК» про забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України).

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІТО-ЛЕК» про вжиття заходів до забезпечення позову, не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Посилання заявника на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «САН СІ ФА» не виконає свої зобов`язання не підтверджується жодними доказами та є лише теоретичним припущенням заявника.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Крім того, позивачем не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову, про які просить позивач, істотно ускладнить та/або унеможливить виконання рішення суду у цій справі у випадку ухвалення такого рішення на користь позивача, оскільки доводи заявника про те, що відповідач може ухилятися від виконання обов`язку з оплати боргу є лише припущеннями та не підтвердженими жодними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав і охоронюваних законом інтересів позивача, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Крім того, заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження наміру відповідача не виконувати рішення суду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість невиконання рішення суду та імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Оскільки, заявником не було надано доказів на підтвердження того, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову порушить права позивача та в подальшому утруднить чи може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІТО-ЛЕК» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя М.В. Данилова