ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2020 року м. Дніпро Справа № 904/813/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Кузнецова В.О.

при секретарі судового засідання: Мудрак О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Золотарьова Я.С.) від 12.08.2020 року (дата складання повного тексту рішення - 13.08.2020р.) у справі № 904/813/20

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторгсервіс", м. Кам`янське

про зобов`язання включення грошових вимог до проміжного ліквідаційного балансу, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020р. Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторгсервіс" про зобов`язання відповідача визнати грошові вимоги позивача за договором банківського обслуговування б/н від 01.04.2011 на загальну суму 103 288,46 грн та включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу відповідача.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2020р. у справі № 904/813/20:

- позов задоволено частково;

- зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Техноторгсервіс" (51900, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Дзержинського, 13, ідентифікаційний код 25522320) в особі голови ліквідаційної комісії, визнати грошові вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; ідентифікаційний код 14360570) за договором банківського обслуговування від 01.04.2011, у загальному розмірі 28 295,35 грн, з яких: заборгованість за кредитом станом на 11.11.2019 у сумі 15 038,58 грн, заборгованість за відсотками за період з 01.04.2011 по 10.09.2014 у сумі 8 089,49 грн, пеня за період з 01.04.2011 по 10.09.2014 у сумі 3 393,92 грн, комісія (винагорода) за період з 01.04.2011 по 10.09.2014 у сумі 1773,36 грн та включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторгсервіс";

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторгсервіс" (51900, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Дзержинського, 13, ідентифікаційний код 25522320) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м.Київ, вул. Грушевського, 1Д, ідентифікаційний код 14360570) судовий збір у сумі 1 051,00 грн.;

- в іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду першої інстанції, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2020р. у справі № 904/813/20 в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог позивача в повному обсягу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує наступне:

- Господарським судом Дніпропетровської області в рішенні від 16.12.2014р. у справі № 904/9095,14 були встановлені обставини укладення між сторонами договору банківського обслуговування від 01.04.2011р. та усі істотні умови цього договору, зокрема розміри відсотків, комісій та пені, що не враховано судом першої інстанції;

- судом першої інстанції невірно встановлено період нарахування позивачем відсотків, комісії, пені та не враховано, що відповідачем здійснювалося часткове погашення заборгованості;

- судом першої інстанції не повно встановлені обставини справи та не враховані подані позивачем докази, що призвело до безпідставної відмови у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсягу.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.09.2020р. у складі: головуючий суддя - Чередко А.Є., судді - Коваль Л.А., Мороз В.Ф. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2020 року у справі № 904/813/20, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 05.11.2020р.

У зв`язку з перебуванням судді Коваль Л.А. у відпустці та неможливістю проведення судового засідання 05.11.2020р., розгляд апеляційної скарги у справі № 904/813/20 не відбувся.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.11.2020р. розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2020 року у справі № 904/813/20 призначено в судове засідання на 03.12.2020р.

У судовому засіданні по справі оголошувалась перерва з 03.12.2020р. по 24.12.2020р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2020р., на підставі розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із відпусткою судді Мороза В.Ф. та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2020р., апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2020 року у справі № 904/813/20 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Чередко А.Є., судді - Коваль Л.А., Кузнецов В.О.

Представник апелянта в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу та просив її задовольнити.

Представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим у відповідності до фактичних обставин справи та з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а апеляційну скаргу апелянта безпідставною, посилаючись при цьому на необгрунтованість розміру заборгованості, яку позивач просить суд зобов`язати відповідача визнати та включити до ліквідаційного балансу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 01.04.2011 Товариство з обмеженою відповідальністю "Техноторгсервіс" (клієнт) через систему інтернет-клієнт-банкінг приєдналося до "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.ргіvаtbаnk.uа, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 01.04.2011 року (далі-договір) та взяло на себе зобов`язання виконувати умови договору.

Відповідно до пункту 3.18.1.1 Умов, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банка та Клієнта.

Згідно пункту 3.18.1.3 Умов, кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Пунктом 3.18.1.8 Умов передбачено, що проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Відповідно до пункту 3.18.1.6 Умов, ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Відповідно до пункту 3.2.1.5.1 Умов, при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2., 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3., термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.,2.3.4., винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5., 3.2.1.4.6. Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до розділу Умов 3.18.4. яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом проценти в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню.

У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов`язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,1315% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов`язань.

Під "непогашенням кредиту", мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Відповідно до пункту 3.18.1.17 Умов, при перерахуванні Клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на будь-які рахунки або пластикові картки, власниками якого є сам власник поточного рахунку або пов`язані з ним фізичні особи (за виключенням зарахувань заробітної плати), із суми кожного проведеного за рахунок кредитного ліміту перерахувань, стягується комісійна вигода у розмірі 3% від суми перерахувань. При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

Відповідно до договору банківського обслуговування б/н від 01.04.2011 відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок НОМЕР_1 , в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг" (Умови).

Свої зобов`язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 24 000,00 грн, що підтверджується банківською випискою.

Відповідач, отримавши кредитні кошти за договором, у передбачений строк їх не повернув.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2014 по справі № 904/9095/14 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторгсервіс" на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" 16 420,43 грн - заборгованість із простроченого кредиту, 8 089,49 грн - простроченої заборгованості із сплати відсотків, 1 773,36 грн - заборгованості із сплати комісії, 3 393,92 грн - пеню, 1 827,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Отже, вищенаведене рішення має преюдиціальне значення для даної справи щодо обставин укладення між сторонами договору банківського обслуговування б/н від 01.04.2011 та його умов, а також виконання сторонами цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2014 по справі № 904/9095/14 в повному обсязі не виконав, а позивач зазначає про те, що сума основного боргу зменшилась з 16 420,43грн. до 15 038,58грн.

Так, позивач стверджує, що станом на 11.11.2019 у відповідача наявна заборгованість у розмірі 103 288,46 грн, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 15 038,58 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 42 384,16 грн., заборгованість по комісії у розмірі 2 512,26 грн, штрафні санкції (пеня) у розмірі 43 353,46 грн.

Відповідач відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб підприємців та громадських формувань перебуває у стані припинення, при цьому строк для пред`явлення кредиторських вимог визначений - 11.12.2019.

Частиною 1 статті 110 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа ліквідується, зокрема за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами; за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, за позовом учасника юридичної особи або відповідного органу державної влади; за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи в інших випадках, встановлених законом, - за позовом відповідного органу державної влади.

Відповідно до частини 4 статті 105 Цивільного кодексу України, до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної, комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Згідно частини 6 статті 105 Цивільного кодексу України, кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

За приписами частини 8 статті 111 Цивільного кодексу України, ліквідаційна комісія після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, який містить відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог, а також про результати їх розгляду.

Матеріали справи свідчать, що позивачем на адресу голови ліквідаційної комісії ТОВ "Техноторгсервіс" було направлено 18.11.2019 заяву з вищенаведеними вимогами та розрахунком заборгованості, який оформлений станом на 11.11.2019 (арк.с. 69).

Відповідач отримав заяву з вимогами 13.01.2020, що підтверджується відомостями з сайту УкрПошти (арк.с. 73), втім відповіді на вимогу позивача не надав, тобто кредиторські вимоги позивача до відповідача залишились не розглянутими ліквідаційною комісією відповідача, що і є причиною виникнення спору та підставою для пред`явлення позивачем даного позову в господарському суді у відповідності до частини 3 статті 112 Цивільного кодексу України.

Частково задовольняючи позовні вимоги позивача, місцевий господарський суд виходив з того, що належним чином підтвердженим є лише розмір заборгованості відповідача за договором банківського обслуговування б/н від 01.04.2011 року, який встановлений у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2014 по справі № 904/9095/14, з урахуванням часткової оплати відповідачем після ухвалення цього рішення, як вказує позивач, заборгованості із простроченого кредиту у сумі 1 381,85грн., з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, частиною 1 статті 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до частини 1 статті 1067 Цивільного кодексу України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Згідно частин 1 та 2 статті 1069 Цивільного кодексу України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 Глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Разом з цим, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин правовий висновок, викладений, у постанові від 28.03.2018р. у справі № 444/9519/12, за яким Велика Палата Верховного Суду для забезпечення прогнозованості правозастосовної практики відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 2 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15, який уможливив стягнення процентів за кредитом і пені за процентами у межах позовної давності, обчисленої за три роки (для процентів) й один рік (для пені) до дня звернення до суду, зокрема зазначивши наступне.

За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається, що позивач вже реалізував своє право на звернення до суду з вимогою до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту, відсотків, пені та комісії у відповідності до договору банківського обслуговування б/н від 01.04.2011 року.

Відтак, після пред`явлення банком відповідної вимоги за вищенаведеним договором шляхом звернення з позовом до господарськогог суду, АТ КБ «Приватбанк» втратило право нарахування відсотків за наданим кредитом, а тому нараховані відсотки за період після ухвалення рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2014 по справі № 904/9095/14, як і нарахована на них пеня та комісії є безпідставними, що виключає задоволення позовних вимог в цій частині.

Окрім цього, апеляційний суд враховує, що згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Між тим, позивач після ухвалення рішення у справі № 904/9095/14 продовжив нараховувати відповідачу пеню, в т.ч. і на тіло кредиту, без застосування ч. 6 ст. 232 ГК України, а з наявних у справі доказів не вбачається, що умови договору банківського обслуговування б/н від 01.04.2011 року містять погоджений сторонами інший період нарахування пені.

Таким чином, позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача визнати грошові вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" за договором банківського обслуговування від 01.04.2011 та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу в частині відсотків за користування кредитом у розмірі 34 294,67 грн, комісії у розмірі 738,90 грн та пені у розмірі 39 959,54 грн. є безпідставними та не підлягають задоволенню.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскаржуване рішення господарського суду про часткове задоволення позовних вимог позивача є вірним, тому достатні підстави для його скасування відсутні.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 3153,00грн. слід покласти на останнього.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2020 року у справі № 904/813/20 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2020 року у справі № 904/813/20 - залишити без змін.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 11.01.2021 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя В.О. Кузнецов