ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2020м. ДніпроСправа № 904/4764/20

за позовом PRIMECAP SECURITIES LTD (ПРАЙМКЕП СЕКЬЮРІТІС ЛТД), м.Лімассаол, Кіпр

до Акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в розмірі 95886220,48 грн.

Суддя Панна С.П.

Секретар судового засідання Савенко О.О.

Представники:

від позивача: Земляний О.Ю.

від відповідача: Гурська О.В.

СУТЬ СПОРУ:

PRIMECAP SECURITIES LTD (ПРАЙМКЕП СЕКЬЮРІТІС ЛТД) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" про стягнення заборгованості в розмірі 95886220,48 грн., з яких: заборгованість із виплати дивідендів з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з лютого по червень 2020 року включно в розмірі 94 411 592,92 грн.; три проценти річних за період з 20.01.2020 року по 31.07.2020 р включно в розмірі 1 474 627,56 грн., а також стягнення судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач станом на 19.07.2019 володів 20 680 000 штук акцій відповідача. Із загальнодоступних джерел позивачу стало відомо, що позачерговими загальними зборами відповідача прийнято рішення по шостому питанню: частину нерозподіленого прибутку товариства за 2018 рік в сумі 7 133 259 678,11 грн. направити на виплату дивідендів за простими акціями товариства. По сьомому питанню: здійснити виплату дивідендів акціонерам товариства за 2018 рік із розрахунку 4,484251 грн. за одну просту акцію. Визначено, що дату складання переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок та строк їх виплати встановлює Наглядова рада товариства та встановлено, що виплата дивідендів щодо всього випуску акцій товариства повинна здійснюватися безпосередньо акціонерам товариства. Позивач зазначає, що в установлений законом шестимісячний строк дивіденди не отримав.

31.08.2020р., разом із позовною заявою, позивачем подано клопотання про витребування у Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" документів, а саме:

- належним чином засвідчену копію протоколу загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", які відбулися 19.07.2019;

- належним чином засвідчену копію протоколу засідання Наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", на якому встановлено дату складання переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок та строк виплати дивідендів, рішення про виплату яких прийнято на загальних зборах акціонерів Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", які відбулися 19.07.2019;

- витяг з переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, рішення про виплату яких прийнято на загальних зборах акціонерів Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", які відбулися 19.07.2019, в частині PRIMECAP SECURITIES LTD (ПРАЙМКЕП СЕКЬЮРІТІС ЛТД)".

15.09.2020р. надійшло клопотання від відповідача про зупинення провадження у справі до повного виконання обов`язку АТ "ПІВДГЗК" щодо обов`язкового викупу акцій, посилаючись на те, що відповідно до ст. 66 Закону України "Про акціонерні товариства" акціонери які проголосували проти ухвалення рішення з питання про зміну типу товариства мають право вимагати обов`язкового викупу товириством належних їм простих іменних акцій АТ "ПІВДГЗК".

У зв`язку з наявністю у АТ "ПІВДГЗК" вимог акціонерів про обов`язковий викуп належних їм акцій АТ "ПІВДГЗК" відповідно ст. 31 Закону України "Про акціонерні товариства" тимчасово призупинило виплату дивідендів на користь акціонерів АТ "ПІВДГЗК" та викуп акцій у акціонерів які мають намір реалізувати своє право відповідно до положень ЗУ "Про акціонерні товариства" не відбувся.

Одна із підстав на яку посилається відповідач для відмови у виплаті дивідендів згідно зі ст. 31 Закону України "Про акціонерні товариства" є те, що товариство має забов`язання про викуп акцій на вимогу акціонерів (а.с. 117 т.1)

Позивач проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на п.5 ч.1 ст. 227 ГПК України.

Відповідач, посилаючись п.5 ч.1 ст. 227 ГПК України, просить зупинити провадження у справі до повного виконання обов`язку щодо обов`язкового викупу акцій.

Протокольною ухвалою від 03.12.2020р. у задоволенні клопотання судом відмовлено, оскільки суд має право зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто якщо за відсутності рішення, яке набрало законної сили у іншій судовій справі, суд позбавлений можливості вирішити спір по суті, чого не вбачається в даному випадку.

08.10.2020р. від відповідача надійшла заява про залучення у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача наступних акціонерів АТ "ПІВДГЗК":

- ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_1 виданий Центрально-Міським РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпр, обл. 08.12.2000 року, ІПН НОМЕР_2 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 ).

- ОСОБА_2 (паспорт серія НОМЕР_3 виданий Інгулецьким РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпр, обл. 07.02.2002 року, ІПН НОМЕР_4 , який зареєстрований: АДРЕСА_2 ) ОСОБА_3 (паспорт серія НОМЕР_5 виданий Центрально-Міським РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпр, обл. 06.04.2000 року, ІПН НОМЕР_6 , який зареєстрований: АДРЕСА_3 ).

- ОСОБА_4 (паспорт серія НОМЕР_7 виданий Дзержинським РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпр, обл. 11.04.1997 року, ІПН НОМЕР_8 , який зареєстрований, АДРЕСА_4 ). ОСОБА_5 (паспорт серія НОМЕР_9 виданий Баглійським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України у Дніпр, обл. 07.04.1998 року, ІПН НОМЕР_10 , який зареєстрований, АДРЕСА_5 ).

-LANEBROOK LIMITED ( АДРЕСА_6 , Реєстраційний номер: НЕ 173839).

- ОСОБА_6 (паспорт серія НОМЕР_11 виданий Довгинцівським РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпр, обл. 04.03.2002 року, ІПН НОМЕР_12 , який зареєстрований, АДРЕСА_7 ).

- ОСОБА_7 (паспорт серія НОМЕР_13 виданий Інгулецьким РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпр, обл. 22.08.1996 року, ІПН НОМЕР_14 , який зареєстрований, АДРЕСА_8 ).

- ОСОБА_8 (паспорт серія НОМЕР_15 виданий Інгулецьким РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпр, обл. 20.05.1999 року, ІПН НОМЕР_16 , який зареєстрований, АДРЕСА_9 ).

ОСОБА_9 (паспорт серія НОМЕР_17 виданий Інгулецьким РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпр, обл. 20.01.2001 року ІПН НОМЕР_18 , якирй зареєстрований АДРЕСА_10 ).

Клопотання обґрунтоване тим, що рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки вказаних осіб, оскільки вказані особи мають намір реалізувати своє право щодо обов`язкового викупу акцій акціонерним товариством, який станом на день подання цього клопотання ще не відбувся, з причин, що не залежать від відповідача. Відповідач зазначає, що у разі задоволення позову у даній справі, наслідком буде порушення АТ "Південний ГЗК" ст. 31 Закону України "Про акціонерні товариства", що в свою чергу порушить права акціонерів.

26.11.2020р. від позивача надійшло заперечення проти заяви АТ "ПІВДГЗК" про залучення у справу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору.

Протокольною ухвалою від 03.12.2020р. в задоволенні клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб відмовлено, оскільки у клопотанні відповідачем не обґрунтовано, яким чином рішення у даній справі вплине на права та обов`язки вказаних осіб.

15.09.2020 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що підставою для виплати грошових коштів стало те, що загальними зборами АТ "ПІВДГЗК", які відбулися 19.07.2019 прийнято рішення про виплату дивідендів акціонерам за 2018 рік. Проте, на адресу відповідача надійшли вимоги стосовно реалізації права наданого ст.ст.68,69 Закону України "Про акціонерні товариства"щодо викупу належних простих іменних акцій від акціонерів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .. У відповідністю зіст. 31 Закону України "Про акціонерні товариства"однією з підстав для відмови у виплаті дивідендів після прийняття рішення про їх виплату є, зокрема, наявність у товариства зобов`язання про викуп акцій на вимогу акціонерів. Отже, акціонерне товариство при наявності підстав, які виникли після прийняття відповідного рішення може відмовити у виплаті дивідендів. Також відповідач посилається на рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/5230/19, яке набрало законної сили та в якому судом встановлено про неможливість виплати дивідендів з боку Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" та відсутність протиправної поведінки у діях АТ "ПІВДГЗК" щодо невиплати дивідендів. З урахуванням викладеного відповідач вважає відсутніми правові підстави для виплати дивідендів.

Крім того відповідач у своєму відзиві зазначив, що як вбачається з наведених норм ГК України та Закону України «Про акціонерні товариства» між сторонами виникли не грошові договірні зобов`язання, за неналежне виконання яких до відповідача може бути застосована відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, а організаційно-господарські, які виникли між суб`єктом господарювання та суб`єктом організаційно-господарських повноважень, і відповідно до таких зобов`язань не підлягає застосуванню ч.2 ст.625 ЦК України.

08.10.2020р. надійшло від відповідача заява про поновлення строку для надання доказів. Клопотання задоволено судом.

09.10.2020р. від позивача надійшло клопотання про визнання поважними причини неподання позивачем доказів у встановлений законом строк та встановлення додаткового строку для подання вказаних доказів зокрема, виписки про стан рахунку в цінних паперах на 03.08.2019р.по емітенту ПАТ "ПІВДЗГК". Клопотання задоволено судом.

У судове засідання від 13.10.2020р. представники сторін не з`явились, вимоги ухвали господарського суду від 04.09.2020р. позивачем не виконані. Дослідивши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку про доцільність відкладення підготовчого засідання на іншу дату в межах розумних строків.

15.10.2020 р. від позивача надійшла відповідь на відзив в якій позивач надав доводи незгоди з позицією відповідача та, зокрема, зазначив про те, що відповідачем не доведено з наданням належних та допустимих доказів того, що особи які звернулися до нього з вимогами про викуп акцій: 1) дійсно були акціонерами станом на дату проведення загальних зборів 18.10.2019 р., 2) були належним чином зареєстровані для участі в загальних зборах зборах акціонерів 18.10.2019 р., 3) голосували проти прийняття загальними зборами рішення про зміну типу акціонерного товариства. Також позивач послався на те, що єдиними документами якими відповідач обґрунтовує свою відмову у виконанні власних зобов`язань з виплати дивідендів є надані відповідачем копії вимоги акціонерів про викуп акцій. При цьому позивач звертає увагу, що право позивача на отримання дивідендів виникло набагато раніше ніж відповідач отримав вимоги про обов`язковий викуп акцій. Таким чином з відзиву відповідача можна дійти висновку, що внаслідок невчинення акціонерами протягом 30 денного строку всіх необхідних дій щодо реалізації свого права на викуп акцій відповідача у відповідача відсутній обов`язок із такого викупу, а отже заборона на виплату дивідендів не розповсюджується. При цьому позивач вважає, що необхідно врахувати, що приймаючи рішення про направлення прибутку відповідача на виплату дивідендів, яке мало місце набагато раніше загальних зборів 18.10.2019 р., на яких приймалося рішення про зміну типу товариства, відповідач мав забезпечити необхідні грошові ресурси для виплати дивідендів всім акціонерам, a не лише тим які мають визначальний вплив на формування керівних органів товариства. Відповідно немає жодних ризиків того, що в результаті реалізації рішення відповідача про виплату дивідендів, враховуючи також і майновий стан товариства відповідача, інтереси акціонерів які вимагають викупу акцій можуть постраждати.

04.11.2020 р. від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив в якому відповідач не погоджується з аргументами викладеними позивачами у відповіді на відзив та зазначає наступне. Так по-перше позивач відповіді на відзив зазначив що «Проте відповідачем не доведено з наданням належних та допустимих доказів того, що особи які звернулися до нього з вимогами про викуп акцій: 1) дійсно були акціонерами станом на дату проведення загальних зборів 18.10.2019 р., 2) були належним чином зареєстровані для участі в загальних зборах зборах акціонерів 18.10.2019 р., 3) голосували проти прийняття загальними зборами рішення про зміну типу акціонерного товариства. Відповідач зазначає, що більше того, на думку позивача, відповідачем не надано суду доказів дотримання процедури реалізації акціонерами права обов`язкового викупу акціонерним товариством належних акцій яка прописана в статті 69 Закону України «Про акціонерні товариства». По-друге відповідач зазначає, що позивач у відповіді на відзив вказує «Отже, з відзиву відповідача можна дійти висновку, що внаслідок невчинення акціонерами протягом встановленого 30 денного строку всіх необхідних дій щодо реалізації свого права на викуп акцій АТ «ПІВДГЗК» відсутній обов`язок із такого викупу, а отже заборона на виплату дивідендів встановлена пунктом 1 частини 2 статті 31 Закону України «Про акціонерні товариства» на АТ«ПІВДГЗК» не розповсюджується, адже стаття 69 Закону України «Про акціонерні товариства» не передбачає продовження або зупинення строків викупу акцій.Такий висновок позивача, на думку відповідача, не відповідає дійсним обставинам справи та жодним чином не кореспондується із положеннями Закону України «Про акціонерні товариства».У статті 31 Закону України «Про акціонерні товариства» визначено умови, підстави за яких товариство відмовляє у виплаті дивідендів. Причому залежно від моменту прийняття рішення про їх виплату цієї підстави за законом поділяють на два види:підстави які існують на момент прийняття рішення про виплату дивідендів підстави, які виникли після прийняття рішення про виплату дивідендів. Відповідач також зазначає, що другий вид підстав для відмови у виплаті дивідендів має місце у тих випадках коли рішення про виплату дивідендів було прийнято, однак після його прийняття склалися обставини які унеможливлюють виплату дивідендів за простими акціями, зокрема, акціонерне товариство не має права виплачувати дивіденди за простими акціями у разі якщо:1) товариство має зобов`язання про викуп акцій на вимогу акціонерів; 2) поточні дивіденди за привілейованими акціями не виплачено повністю. Отже акціонерне товариство при наявності підстав які виникли після прийняття відповідного рішення може відмовити у виплаті дивідендів лише з тих підстав. Разом з тим відповідач зазначає, що господарським судом Дніпропетровської області 23.01.2020 винесено рішення по справі 904/5230/19 за позовом акціонера АТ «ПІВДГЗК» Мамій О.Ю. до АТ «ПІВДГЗК» про стягнення заборгованості по виплаті дивідендів в розмірі 6708,44 грн., яким у задоволенні позову було відмовлено. При цьому відповідач звертає увагу, що предмет спору по справі номер 904/5232/19 та по даній справі є абсолютно ідентичними, а саме стягнення заборгованості по виплаті дивідендів. Господарський суд Дніпропетровської області, ухвалюючи рішення по справі 904/5230/19, яке набрало законної сили, встановив неможливість виплати дивідендів збоку АТ «ПІВДГЗК», відповідність дій АТ «ПІВДГЗК» щодо невиплати дивідендів відсутність протиправної поведінки в діях АТ «ПІВДГЗК» щодо невиплати дивідендів. При цьому відповідач зазначає, що судове рішення по справі 904/5230/19 є абсолютно законним та обґрунтованим, навіть на думку позивача по даній справі, про що свідчить не звернення останнім до суду апеляційної інстанції з відповідною апеляційною скаргою. Враховуючи вищезазначене відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У судовому засіданні 09.11.2020р. клопотання позивача від 31.08.2020р. про витребування доказів задоволено ухвалою від 09.11.2020р.

У судове засідання від 03.12.2020р. з`явились представники позивача та відповідача. Також, у судовому засіданні було надано документи від відповідача на виконання ухвали суду від 09.11.2020р.

03.12.2020 від відповідача до суду надійшов лист, яким ним надано документи, витребувані ухвалою суду від 09.11.2020 р..

Ухвалою суду від 03.12.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.12.2020 р. о 12:30год.

Однак, судове засідання 17.12.2020р. не відбулось, у зв`язку з тим, що суддя Панна С.П. була на лікарняному (листки непрацездатності АDЮ № 627772 з 09.12.2020 по 22.12.2020р., АDЮ № 627846 з 23.12.2020р. по 28.12.2020р.).

У судовому засіданні 30.12.2020р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.07.2019р. відбулись позачергові загальні збори акціонерів Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

Згідно з витягу з протоколу позачергових загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" від 19.07.2019 на вказаних зборах, зокрема, прийнято рішення:

1) По шостому питанню порядку денного "Про прийняття рішення про розподіл прибутку товариства" вирішили: частину нерозподіленого прибутку товариства з 2018 рік в сумі 7 133 259 678,11 грн. направити на виплату дивідендів за простими акціями товариства. Рішення набирає чинності з моменту складання протоколу про підсумки голосування на позачергових загальних зборах;

2) По сьомому питанню порядку денного "Прийняття рішення про виплату дивідендів акціонерам товариства за 2018 рік, затвердження розміру дивідендів за простими акціями товариства, а також визначення строку, порядку та способу виплати дивідендів", вирішили:

- здійснити виплату дивідендів акціонерам товариства за 2018 рік із розрахунку 4,484251 грн. за одну просту акцію,

- визначити, що дату складання переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок та строк їх виплати встановлює Наглядова рада товариства,

- встановити, що виплата дивідендів щодо всього випуску акцій товариства повинна здійснюватись безпосередньо акціонерам товариства.

Рішення набирає чинності з моменту складання протоколу про підсумки голосування на позачергових загальних зборах.

Відповідно до витягу з протоколу №150/29-1 засідання Наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яке відбулося 19.07.2019 вирішили:

- встановити дату складання переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів - 03 серпня 2019 року;

- встановити, що датою початку виплати дивідендів є 06.08.2019, а виплата дивідендів повинна бути у строк, що не перевищує 6 місяців з дня прийняття загальними зборами акціонерів товариства рішення про виплату дивідендів;

- затвердити наступний порядок виплати дивідендів акціонерам: дивіденди виплачуються в грошовій формі шляхом направлення дивідендів у повному обсязі безпосередньо акціонерам згідно з переліком осіб, які мають право на отримання дивідендів, складеним станом на 03.08.2019, відповідно до кількості належних їм акцій на дату складання переліку. З метою захисту прав акціонерів та уникнення неефективних витрат товариства в процесі вплати дивідендів здійснювати їх виплату шляхом переказу відповідних сум коштів усім акціонерам, зазначеним у переліку, які мають право на отримання дивідендів на грошові рахунки акціонерів та/або шляхом поточних переказів на адреси акціонерів після актуалізації (уточнення) необхідної інформації особами, які мають право на отримання дивідендів, протягом строку, що встановлений Наглядовою радою товариства для виплати дивідендів. Уточнення інформації щодо грошових рахунків та/або поштових адрес акціонерами відбувається шляхом надання на адресу товариства заяви із зазначенням реквізитів для виплати дивідендів.

Станом на дату проведення позачергових Загальних зборів акціонерів АТ "ПІВДГЗК" та на дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів від АТ " ПІВДГЗК", PRIMECAP SECURITIES LTD (ПРАЙМКЕП СЕКЬЮРІТІС ЛТД) є акціонером товариства витяг з реєстру власників іменних цінних паперів АТ "ПІВДГЗК" від 20.08.2019 міститься в матеріалах справи.

24.12.2019 PRIMECAPSECURITIESLTD (ПРАЙМКЕП СЕКЬЮРІТІС ЛТД) звернулося із заявою (№2/231219/19 від 23.12.2019 р.) про виплату дивідендів. В заяві позивачем зазначені реквізити для виплати. До заяви додано:

1)заяву про виплату дивідендів (до заяви були додані оригінал виписки з рахунку в цінних паперах станом на 19.07.2019 року, нотаріально засвідчені копії апостильованих документів: довіреності на представника, довідки банку зреквізитами рахунку компанії, податкового сертифікату, сертифікату про реєстрацію компанії, сертифікату про адресу компанії, сертифікату про директората секретаря компанії, сертифікату про акціонерів компанії, сертифікату про капітал компанії, сертифікату про правовий статус та фінансове положення компанії, сертифікату про відсутність ліквідації компанії, установчого договору та статуту компанії);

2)вимогу про надання копії протоколу Загальних зборів акціонерів ПАТ «ПІВДГЗК» від 19.07.2019 року; копії протоколу засідання Наглядової Ради ПАТ «ПІВДГЗК», на якому встановлено дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок та строк виплати дивідендів; витягу з переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів; повідомлення, що надсилається особам, які мають право на отримання дивідендів, із зазначенням інформації про дату, розмір, порядок та строк їх виплати, щодо виплати дивідендів на користь РRIMECАР SECURITIES LТD (до вимоги були додані оригінал виписки з рахунку в цінних паперах станом на 23.12.2019 року та інші документи).

Відповіді на заяву про перерахування нарахованих дивідендів на рахунок позивача матеріали справи не містять.

Відповідач в установлений рішенням загальних зборів акціонерів акціонерного товариства "ПІВДГЗК" та Наглядової ради від 19.07.2019 строк дивіденди PRIMECAP SECURITIES LTD (ПРАЙМКЕП СЕКЬЮРІТІС ЛТД) не виплатив.

Предметом спору у даній справі є вимога PRIMECAP SECURITIES LTD (ПРАЙМКЕП СЕКЬЮРІТІС ЛТД) про стягнення з Акціонерного товариства "Південний ГЗК" заборгованості з виплати дивідендів у розмірі 92734310,68 грн.; 3% річних у розмірі 1474627,56 грн. за період з 20.01.2020 р. по 31.07.2020 р. та інфляційних втрат за період з лютого 2020 р. по червень 2020 р. у розмірі 1677282,24грн..

Відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди) (п. 2 ч. 1ст. 88 ГК України, п. 2 ч. 1ст. 116 ЦК України).

Статтею 6 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" визначено, що акція це іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств.

Згідно з ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства", дивіденд - частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів. Товариство виплачує дивіденди виключно грошовими коштами. Виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів. Рішення про виплату дивідендів та їх розмір за простими акціями приймається загальними зборами акціонерного товариства.

Отже, у разі прийняття загальними зборами товариства рішення про виплату дивідендів у такого товариства виникає обов`язок сплатити учаснику товариства відповідну суму коштів у строк, визначений статутом чи загальними зборами.

Рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Як установлено судом, рішення про виплату дивідендів було прийнято 19.07.2019. З урахуванням вищенаведеного (що виплата дивідендів здійснюється на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів), зобов`язання з виплати дивідендів є таким, строк виконання якого настав.

Між тим, в установлений строк, відповідач свої зобов`язання не виконав, доказів виплати дивідендів позивачу у розмірі 92734310,68 грн. (20 680 000 шт. акцій 4,484251 грн. (за 1 акцію)) суду не надав, доводів, наведених в обґрунтування позову, не спростував.

Відповідно дост. 13 Цивільного кодексу України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Згідно зст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що згідно з принципами, які закріплені у його практиці (див., між іншим, "Пудас проти Швеції", рішення від 27.10.1987), спір щодо "права", про яке можна стверджувати - принаймні на підставах, котрі можна довести, - що воно визнається в національному праві, а також є реальним і важливим. Спір може стосуватись як фактичного існування права, так і обсягів та способу його реалізації. Зрештою, результат провадження повинен безпосередньо впливати на можливість реалізації права, про яке йдеться у справі. Крім того, чи буде право розглядатись як право цивільного характеру в світлі відповідних положень Конвенції має визначатися не тільки за юридичною галузевою кваліфікацією, а й за його матеріально-правовим змістом та наслідками реалізації цього права у межах національної правової системи (див. "Кьоніг проти Німеччини", рішення від 28.06.1978).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах "Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії" від 23.10.1991, "Федоренко проти України" від 01.06.2006 зазначив, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У межах вироблених ЄСПЛ підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування щодо ефективного здійснення свого "права власності".

Статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосовувати для захисту "правомірних (законних) очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Отже, сплата учаснику дивідендів, щодо виплати яких було прийнято рішення загальними зборами відповідача, надає такому учаснику, на користь якого таке рішення прийняте, "законне очікування", що йому будуть такі дивіденди виплачені. Невиплата товариством таких дивідендів учаснику прирівнюється до порушення права останнього на мирне володіння майном (рішення ЄСПЛ у справах "Брумареску проти Румунії" (п. 74), "Пономарьов проти України" (п. 43), "Агрокомплекс проти України" (п. 166).

Відповідачем доказів виплати позивачу дивідендів за 2018 рік не надано.

При цьому, ні вст. 117 Цивільного кодексу України, ні вст. 11 Закону України "Про господарські товариства", ні вст. 29 Закону України "Про акціонерні товариства" не закріплено такого обов`язку акціонера як висувати до емітента письмову вимогу в разі наявності бажання отримати нараховані дивіденди. Більше того, з моменту прийняття рішення загальними зборами, виплата дивідендів акціонеру стає обов`язком цього товариства, належне виконання якого покладається саме на це товариство і не залежить від будь-яких дій акціонера.

Відповідно до ч. 2ст. 14 Цивільного кодексу Україниособа (акціонер) не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Заперечення відповідача проти позову зводяться до того, що після прийняття рішення про виплату дивідендів виникли підстави відповідно до яких товариство може відмовити у виплаті дивідендів, а саме: надійшли вимоги акціонерів щодо обов`язкового викупу простих іменних акцій.

Також відповідач на підтвердження своєї позиції посилається на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2020 у справі 904/5230/19, яке набрало законної сили 19.02.2020, яким в задоволенні такого ж позову іншого акціонера відмовлено.

Щодо заперечень відповідача суд звертає увагу на наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.09.2020 по справі № 907/29/19 звернула увагу та те, що правова оцінка, надана судом при розгляді іншої справи, не має преюдиційного значення. Відповідно до частини сьомої статті 75 ГПК Україниправова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Отже, правова оцінка, надана судом при розгляді справи №904/5230/19, не є обов`язковою при розгляді даного спору.

Щодо аргументів відповідача про наявність обов`язку здійснити обов`язковий викуп акцій як підстави для невиплати дивідендів суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.30 Закону України "Про акціонерні товариства" акціонерне товариство не має права здійснювати виплату дивідендів за простими акціями у разі, якщо товариство має зобов`язання про викуп акцій відповідно до статті 68 цього Закону.

У той же час, рішення про виплату дивідендів, прийнято 19.07.2019. Відповідно до рішення Наглядової ради датою початку строку виплати дивідендів визначено 06.08.2019. Тобто з цього часу у позивача виникло право на отримання дивідендів, а у відповідача обов`язок щодо їх виплати позивачу.

Проте, 21.10.2019 на адресу відповідача надійшли вимоги акціонерів стосовно реалізації права, наданого статтями 68,69 Закону України "Про акціонерні товариства" щодо викупу належних простих іменних акцій АТ "ПІВДГЗК".

Суд звертає увагу, що право на обов`язковий викуп акцій у акціонерів, які звернулися із відповідними вимогами виник пізніше, ніж право позивача на отримання дивідендів.

Також суд вважає за необхідне зазначити наступне. Норми права, законодавства, не існують відокремлено від інших норм. Тому при розгляді спору необхідно встановлювати системні зв`язки з іншими нормами.

Реалізація прав та обов`язків, встановлений певною нормою (у даному випадку п.1 ч.1 ст.30 Закону України "Про акціонерні товариства") повинна відбуватися через призму інших норм, що регулюють поведінку особи.

Так, зокрема, однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Верховний Суд неодноразово (зокрема, у постановах від 10.04.2019 у справі №390/34/17, від 14.05.2020 у справі № 910/7515/19, від 24.10.2019 у справі № 904/3315/18, від 02.07.2019 у справі № 916/1004/18, від 09.04.2019 у справі № 903/394/18) звертав увагу на доктрину venirecontrafactumproprium (заборони суперечливої поведінки). Дана доктрина базується ще на римській максимі - "nonconceditvenirecontrafactumproprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). Згаданий принцип римського права "venirecontrafactumproprium" є вираженням "equitableestoppel" - однієї з найважливіших доктрин загального права. В системі загального права ця доктрина ґрунтується на "principlesoffraud" та є спрямованою на недопущення ситуації, в якій одна сторона може займати іншу позицію в судовому розгляді справи, що відрізняється від її більш ранньої поведінки або заяв, якщо це ставить протилежну сторону у невигідне становище.

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Як зазначав сам відповідач, у спорах за позовами акціонерів акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" заперечує проти їх вимог про обов`язковий викуп акцій. У даній же справі акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" посилається вже на наявність його обов`язку викупу акцій як на підставу для невиплати дивідендів. Отже, поведінка відповідача є суперечливою.

Крім того, суд звертає увагу, що наявність спорів акціонерів з відповідачем про обов`язковий викуп акцій, позиція відповідача в зазначених спорах (визнання чи невизнання такого обов`язку) тощо, не має жодного значення для розгляду даної справи про виплату дивідендів.

Суд зазначає, що викуп декількох акцій акціонерів, які заявили таку вимогу, не може бути підставою для невиплати іншим акціонерам належних їм дивідендів.

Виходячи з принципу добросовісності, особа не має права заперечувати проти виконання обов`язків (виплати дивідендів позивачу) з тих підстав, що ця ж особа не виконує інші свої зобов`язання (обов`язків викуп акцій).

Крім вимоги про стягнення основної заборгованості позивач просить стягнути 3% річних у розмірі 1474627,56 грн. за період з 20.01.2020 р. по 31.07.2020 р. та інфляційних втрат за період з лютого 2020 р. по червень 2020 р. у розмірі 1677282,24грн..

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 2 цієї статті установлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання, яка полягає у тому, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесівта отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правова природа 3% річних, інфляційних втрат є такою, що вони можуть нараховуватись саме на суму основного боргу.

Заперечення відповідача стосувалися самого права на стягнення сум основного боргу та нарахувань, до розрахунку розміру дивідендів, 3% річних та індексу інфляції у відповідача зауваження відсутні.

Враховуючи наявність прострочення виконання грошового зобов`язання суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 1474627,56 грн. за період з 20.01.2020 р. по 31.07.2020 р. та інфляційних втрат за період з лютого 2020 р. по червень 2020 р. у розмірі 1677282,24грн..

Стосовно заперечень відповідача щодо відсутності між сторонами грошових зобов`язань, за неналежне виконання яких може бути застосована відповідальність, передбачена ч.2ст. 625 ЦК Українисуд зазначає наступне.

За змістом ст. ст. 524 та 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання щодо сплати коштів.

Частиною 1статті 30 Закону України "Про акціонерні товариства" визначено, що дивіденд - це частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу.

Товариство виплачує дивіденди виключно грошовими коштами.

Cтаття 625 Цивільного кодексу України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книга 5 Цивільного кодексу України, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання й поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу Українизобов`язання виникають з підстав, встановленихст. 11 Цивільного кодексу України.

В силу ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків може бути і рішення загальних зборів про виплату дивідендів.

Отже, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, й факту прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів.

Таким чином, правовідносини, в яких товариство у разі прийняття рішення загальними зборами про виплату акціонеру дивідендів, зобов`язане здійснити таку виплату, є грошовим зобов`язанням, а тому до цих правовідносин застосовуються положенняст. 625 Цивільного кодексу України.

Щодо наявності між сторонами організаційно-господарських відносин суд зазначає, щост. 176 Господарського кодексу України розкриває зміст організаційно-господарських відносин і визначає їх, як господарські зобов`язання, що виникають у процесі управління господарською діяльністю між суб`єктом господарювання та суб`єктом організаційно-господарських повноважень. Цим відносинам характерна управлінсько-господарська (організаційна) дія і такі відносини не повинні мати майнового характеру, однак відносини, які виникли між сторонами щодо виплати товариством позивачу дивідендів мають майновий характер і є грошовими.

Наведена позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.01.2018 у справі №910/11316/17.

Згідно зі ст.ст.74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Наведені позивачем докази в підтвердження обґрунтування своєї позиції є більш вірогідними ніж докази, наведені відповідачем в обґрунтування своїх заперечень.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно дост. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у розмірі 735700,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ідентифікаційний код 00191000) на користьPRIMECAPSECURITIESLTD (Праймкеп Секьюрітіс ЛТД) (адреса: Arch, Makariou ІІІ, 113, 1stfloor, 3021, Limassol, Cyprus (Арх. Макаріу ІІІ, 113, 1-й поверх, 3021, м. Лімассол, Кіпр) registrationnumber 366185 (реєстраційний номер 366185) заборгованість із виплати дивідендів в розмірі " заборгованості з виплати дивідендів у розмірі 92734310,68 грн.; 3% річних у розмірі 1474627,56 грн. за період з 20.01.2020 р. по 31.07.2020 р. та інфляційних втрат за період з лютого 2020 р. по червень 2020 р. у розмірі 1677282,24 грн., а також витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 735700,00 (шістсот сімдесят дві тисячі триста п`ятдесят)грн.00коп

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06.01.2021

Суддя С.П. Панна