ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м. Черкаси справа № 925/1206/20

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., за участі представників сторін: позивача Чернявського А.Л. за довіреністю, відповідача не з`явились, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом Черкаської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю Хлібний Дім-Україна про стягнення 40119 грн. 19 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Черкаська міська рада звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Хлібний Дім-Україна (далі відповідач) про стягнення, на підставі договору № 722 від 16.02.2016 року щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою, 39106 грн. 97 коп. боргу, 1012 грн. 22 коп. пені, що разом становить 40119 грн. 19 коп., та відшкодування судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем умов договору № 722 від 16.02.2016 року в частині порядку і строків оплати пайової участі в утриманні об`єктів благоустрою, розташованих на розі вул. Пастерівської та вул. Капітана Пилипенка, в комплексі із зупинкою громадського транспорту, площею 64 кв.м., на території якого розташовано торговий павільйон № 1 площею 30 кв.м., та по вул. Героїв Сталінграду, в комплексі із зупинкою громадського транспорту «Черемушки», площею 66,5 кв.м., на території якого розташовано торговий павільйон № 1 площею 30 кв.м, з лютого 2017 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 23.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/1206/20 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено справу до судового розгляду по суті на 10.11.2020 року.

В судовому засіданні представник позивача позов, з підстав і в розмірі, викладених у позовній заяві, підтримав і просив суд задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, явку свого представника не забезпечив, причини неявки не повідомив. Ухвала господарського суду від 23.09.2020 року, адресована відповідачу у визначеному ч. 5 ст. 176 ГПК України порядку, відділенням Укрпошти повернена суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні; відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 3, у разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, суд продемонстрував достатню старанність, щоб дозволити відповідачу, який повинен був знати про правила, що застосовуються до надіслання судових повідомлень учасникам справи, визначитися з провадженням проти нього та скористатись правами і обов`язками, передбаченими статтями 42, 46 ГПК України і вважає його повідомленим належним чином. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, письмовий відзив на позовну заяву не подав, проти позову не заперечував, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними для спрощеного провадження.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 статті 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ст.ст. 233, 240 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

16.02.2016 року між позивачем Черкаською міською радою, як виконавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю Хлібний Дім-Україна, як замовником, укладено договір щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою № 722 (далі Договір, а.с. 9-10). За умовами п. 1.1. договору, замовник зобов`язується оплатити пайову участь в утриманні об`єкта благоустрою, розташованого на розі вул. Пастерівської та вул. Капітана Пилипенка, в комплексі із зупинкою громадського транспорту, площею 64 кв.м. (далі об`єкт благоустрою) на території якого розташовано торговий павільйон № 1 площею 30 кв.м. та по вул. Героїв Сталінграду, в комплексі із зупинкою громадського транспорту «Черемушки», площею 66,5 кв.м. (далі об`єкт благоустрою) на території якого розташовано торговий павільйон № 1 площею 30 кв.м, (тимчасова споруда), власником якого є замовник, а виконавець зобов`язується забезпечити належне утримання прилеглої до зазначеної споруди території.

Сторони погодили усі істотні умови договору, зокрема, домовилися про таке:

п. 1.2. замовник сплачує пайову участь в утриманні об`єкта благоустрою у розмірі:

P=S*K1*K2*K3

А) на розі вул. Пастерівської та вул. Капітана Пилипенка в комплексі із зупинкою громадського транспорту, площею 64 кв.м.

P=64*1,75*1*0,13=14, 56 грн. ;

б) по вул. Героїв Сталінграду, в комплексі із зупинкою громадського транспорту «Черемушки» площею 66,5 кв.м.

P=66,5*2,12*1*0,13=18,33 грн.

обсяги пайової участі в утриманні об`єкту благоустрою визначені згідно з рішенням Черкаської міської ради від 09.07.2010 року №5-821 Про затвердження Порядку укладання договорів про пайову участь в утриманні об`єктів благоустрою міста відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 10 Закону України Про благоустрій населених пунктів.

п. 1.3. замовник здійснює оплату пайової участі у розмірі, установленому в п. 1.2. цього договору, до 10 числа місяця, наступного за звітним на розрахунковий рахунок 0002, код 24060300, банк отримувача: ГУДКС України у м. Черкасах Черкаської області, МФО 854018, , призначення платежу: плата за пайову участь в утриманні об`єктів благоустрою міста;

п. 3.3. за несвоєчасне внесення плати стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу;

п. 6.1. договір набирає чинності з дати його укладення та діє 5 років до 16.02.2021 року;

п. 6.2. закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Договір підписаний його сторонами та скріплений їхніми печатками.

За період з 16.02.2016 року по 31.07.2020 року відповідачу нараховано 53544 грн. 92 коп. плати за пайову участь в утриманні об`єктів благоустрою, яка відповідачем в порушення умов Договору сплачена частково у розмірі 14437 грн. 95 коп. Борг відповідача зі сплати пайової участі в утриманні об`єктів благоустрою, що розташовані на розі вул. Пастерівської та вул. Капітана Пилипенка, в комплексі із зупинкою громадського транспорту, площею 64 кв.м. на території якого розташовано торговий павільйон № 1 площею 30 кв.м. та по вул. Героїв Сталінграду, в комплексі із зупинкою громадського транспорту «Черемушки» площею 66,5 кв.м. на території якого розташовано торговий павільйон № 1 площею 30 кв.м., становить 39106 грн. 97 коп. (53544 грн. 92 коп. - 14437 грн. 95 коп.).

18.05.2017 року, 27.09.2017 року, 24.11.2017 року, 12.02.2018 року, 20.07.2018 року, 26.11.2018 року, 26.03.2019 року, 19.07.2019 року, 21.12.2019 року, 24.02.2020 року, 28.05.2020 року, 30.06.2020 року Департамент фінансової політики Черкаської міської ради направляв відповідачу повідомлення № 830-01-20, № 3844-01-20, № 4799-01-20, № 569-01-20, № 4200-01-20, № 6443-01-20, № 1156-01-20, № 2827-01-20, № 5171-01-20, № 857-01-20, № 1887-01-20, № 2339-01-20 у яких пропонував сплатити заборгованість та нараховану пеню за несвоєчасну сплату пайової участі (а.с. 11-22). Відповідач відповідь на повідомлення позивача не надав, борг за Договором не погасив.

За розрахунком позивача, станом на дату звернення до суду, заборгованість відповідача за період з 11.03.2017 року по 30.09.2019 року становить 39106 грн. 97коп. основного боргу, 1012 грн. 22 коп. пені, стягнення яких є предметом позову у справі, що розглядається.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою № 722 від 16.02.2016 року, вимоги позивача витікають із суті прав та обов`язків сторін за цими договором.

Загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України. Також, спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини є Закон України «Про благоустрій населених пунктів».

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органами місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 ст. 11 ЦК України). Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (частина 3 статті 11 ЦК України).

Відповідно до статті 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать;

Згідно з статтею 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, між позивачем та відповідачем, як власником торгових павільйонів № 1 площею 30 кв.м., які розташовані на території зупинок громадського транспорту площею 64 кв.м. та 66,5 кв.м. на розі вул. Пастерівської та вул. Капітана Пилипенка та по вул. Героїв Сталінграду, укладено договір щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою № 722 від 16.02.2016 року.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» орган державної влади або орган місцевого самоврядування за поданням підприємства чи балансоутримувача щорічно затверджує заходи з утримання та ремонту об`єкта благоустрою державної або комунальної власності на наступний рік та передбачає кошти на виконання цих заходів. Орган державної влади та орган місцевого самоврядування, підприємство та балансоутримувач несуть відповідальність за виконання затверджених заходів у повному обсязі.

Пунктом 10 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить визначення обсягів пайової участі власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення в утриманні об`єктів благоустрою.

Обсяг пайової участі в утриманні об`єкту благоустрою визначено в рішенні Черкаської міської ради від 09.07.2010 року №5-821 Про затвердження Порядку укладання договорів про пайову участь в утриманні об`єктів благоустрою міста, про що зазначено та враховано в Договорі.

Частиною ст. 23 ГК України визначено, що правові акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, є обов`язковими для виконання усіма учасниками господарських відносин, які розташовані або здійснюють свою діяльність на відповідній території.

З вищезазначеного вбачається, що розмір пайової участі відповідача в утриманні об`єктів благоустрою розташованих на розі вул. Пастерівської та вул. Капітана Пилипенка, в комплексі із зупинкою громадського транспорту, площею 64 кв.м. на території якого розташовано торговий павільйон № 1 площею 30 кв.м. та по вул. Героїв Сталінграду, в комплексі із зупинкою громадського транспорту «Черемушки» площею 66,5 кв.м. на території якого розташовано торговий павільйон № 1 площею 30 кв.м. зазначені у розрахунках позивача є такими, що відповідають вимогам п. 10 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», рішенню Черкаської міської ради від 09.07.2010 року №5-821 Про затвердження Порядку укладання договорів про пайову участь в утриманні об`єктів благоустрою міста, а також погоджені сторонами у Договорі тому обов`язкові до сплати.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 3, 509 ЦК України, принцип добросовісності є одним із фундаментальних засад цивільного права, яким визначається певна межа поведінки учасників правовідносин для сумлінного використання цивільних прав та забезпечення виконання цивільних обов`язків.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Разом з тим, суд зазначає, що вимоги позивача заявлені без урахування приписів законодавства про застосування позовної давності. Однак, згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач своїм правом на участь у судовому розгляді справи скористався на власний розсуд, в засідання суду не з`явився, жодних заяв і клопотань щодо розгляду справи, в тому числі і про застосування позовної давності, не подав.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу зі сплати пайової участі суд визнає обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі на суму 39106 грн. 97 коп.

Крім того, у зв`язку з простроченням відповідачем строків внесення сплати пайової участі, позивач також заявив вимогу про стягнення з відповідача 1012 грн. 22 коп. пені за зобов`язаннями сплати пайової участі за період з 11.08.2019 року по 10.02.2020 року.

Відповідно до п. 3.3. Договору сторони погодили, що за несвоєчасне внесення плати стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій"» встановлено, що суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності: сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території; за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

При вирішенні спору в частині стягнення спірних сум пені, суд керується приписами статей 549 - 552, 610-612, 614 ЦК України, статтями 216-218, 229 - 232, 234 ГК України, нормами Закону України «Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій», роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» N 14 від 17.12.2013 року.

З огляду на викладені обставини справи, враховуючи попередній висновок суду про задоволення позову повністю, судом перевірено обрахунки заявлених позивачем до стягнення сум пені за період прострочення, визнано їх методологічно і арифметично правильними, тому вимоги позивача і в цій частині позову як і стягнення основного боргу підлягають задоволенню.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь якій стадії судового процесу;

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, з огляду на встановлені обставини справи та викладені норми законодавства суд позов визнає обґрунтованим, доказаним і таким, що підлягає задоволенню повністю.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 185, 191, 233, 236-240, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Хлібний Дім-Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 39617824, місцезнаходження: 18005, м. Черкаси, вул. Кривалівська (Паризької Комуни), б. 111/1 на користь на користь Черкаської міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи 25212542, місцезнаходження: 18000, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36:

39106 грн. 97 коп. боргу, 1012 грн. 22 коп. пені для зарахування до міського бюджету м. Черкаси (рахунок: UA0023002; одержувач платежу: УК у м. Черкасах/Черкаси/24060300; ; Банк: Казначейство України (ЕАП); призначення платежу плата за пайову участь в утриманні об`єктів благоустрою міста);

2102 грн. судових витрат з зарахуванням на рахунок UA0086317, банк отримувача: УДКСУ у м. Черкасах, отримувач: Департамент фінансової політики Черкаської міської ради, .

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 15.01.2021 року.

Суддя В.М. Грачов