ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30 листопада 2020 року м. ТернопільСправа № 921/557/22
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М. розглянув заяву Дочірнього підприємства Тернопільський облавтодор Акціонерного товариства Державна Акціонерна Компанія Автомобільні дороги України №06-2/702 від 29.11.2022 (вх. №8029 від 29.11.2022) про забезпечення позову в справі №921/557/22

за позовом: Дочірнього підприємства Тернопільський облавтодор Акціонерного товариства Державна Акціонерна Компанія Автомобільні дороги України, вул. О. Кульчицької, 8, м. Тернопіль, 46001

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю БМБУД, вул. Плебанівка, 712/9, с. Настасів, Тернопільський район, Тернопільська область, 47734

про стягнення 122 090,46 грн. заборгованості та зобов`язання повернення орендованого майна.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Тернопільської облсті знаходиться справа №921/557/22 за позовом Дочірнього підприємства Тернопільський облавтодор Акціонерного товариства Державна Акціонерна Компанія Автомобільні дороги України до Товариства з обмеженою відповідальністю БМБУД про стягнення 122 090,46 грн. заборгованості та зобов`язання повернення орендованого майна.

29.11.2022 Дочірнє підприємство Тернопільський облавтодор Акціонерного товариства Державна Акціонерна Компанія Автомобільні дороги України звернулося до Госпоарського суду Тернопільської області з заявою №06-2/702 від 29.11.2022 (вх. №8029 від 29.11.2022) про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті ТОВ «БМБУД» у розмірі ціни позову 122 090, 46 грн. та судового збору 4 962,00 грн. які обліковуються на розрахункових рахунках даного товариства (), а саме:

- розрахунковий рахунок в АТ «РВС БАНК» № НОМЕР_1 , МФО 339072;

- розрахунковий рахунок в Тернопільська філія АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у м. Тернополі № НОМЕР_2 , МФО 338783.

В обґрунтування підстав поданої заяви позивач посилається на те, що :

- відповідач ухиляється від виконання взятих на себе обов`язків передбачених Договором оренди рухомого майна № 7-РМ від 29.04.2021, термін дії якого закінчився 28.04.2022;

- не виконання Товариством з обмеженою відповідальністю БМБУД обов`язків по даному договору з сплати заборгованості та з повернення орендованого майна після закінчення терміну дії даного договору, унеможливлює здійснення господарської діяльності позивачем належним чином та призводить до ще більш складної фінансової ситуації, щодо виплати заборгованості по заробітній платі перед працівниками підприємства та виплатами до бюджету;

- зазначає також, що відповідач протягом 2022 року отримував кошти за проведенні роботи від Великоберезовицької селищної ради, КП «Благоустрій» ЧМР та інших організацій, що свідчить про здійснення ТОВ БМБУД господарської діяльності та отримання за виконані роботи грошові кошти.

З огляду на вказані обставини заявник вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах ціни позову - 122 090, 46 грн. та судового збору 4 962,00 грн., забезпечить реальне та ефективне виконання судового рішення, в тому числі запобігатиме потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Суд, розглянувши заяву Дочірнього підприємства Тернопільський облавтодор Акціонерного товариства Державна Акціонерна Компанія Автомобільні дороги України №06-2/702 від 29.11.2022 (вх. №8029 від 29.11.2022) про забезпечення позову у справі №921/557/22 , дійшов висновку, що її слід відхилити з огляду на таке:

- відповідно до приписів статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

- згідно з положеннями частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

За приписами ч.1 ст.140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи положення ст.ст.13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Також постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» (чинна станом на даний час) роз`яснено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник та наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Таким чином, зі змісту вищенаведених норм законодавства вбачається, що необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення.

Згідно з частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною третьою статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що посилань на належні та допустимі докази, в розумінні приписів ст. ст. 76-77 ГПК України, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності невідкладного забезпечення позову, заявником не зроблено та не долучено до матеріалів справи, а тому саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у даній справі з огляду на відкрите щодо відповідача виконавче провадження та наявні судові справи, без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 136-140, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Дочірнього підприємства Тернопільський облавтодор Акціонерного товариства Державна Акціонерна Компанія Автомобільні дороги України №06-2/702 від 29.11.2022 (вх. №8029 від 29.11.2022) про забезпечення позову у справі №921/557/22 - відмовити.

2. Ухвалу надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про те, що вони можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади у мережі Інтернет за адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повний текст ухвали складено та підписано 30.11.2022.

Суддя Н.М. Бурда