ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.08.2020р. м. Харків Справа № 905/726/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу №905/726/20

за позовом Приватного підприємства «Ентальпія Плюс»

до відповідача Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ»

про стягнення 73 269,96 грн.,

без повідомлення (виклику) сторін,

Суть спору: ПП «Ентальпія Плюс» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» 73 269,96 грн., з яких: 64 880 грн. - основний борг, 639,07 грн. - інфляційні втрати, 865,01 грн. - 3% річних, 6 885,88 грн. - пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг №716-ЦД-ДЦ від 29.05.2019р. в частині оплати наданих послуг.

27.04.2020р. господарським судом постановлено ухвалу, якою прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/726/20 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

10.08.2020р. за вх. №14812/20 господарський суд одержав заяву позивача, згідно з якою останній просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу за відсутністю предмету спору з посиланням на погашення відповідачем під час розгляду справи заборгованості у розмірі 64 880 грн.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином шляхом направлення на його юридичну адресу копії ухвали від 27.04.2020р., яка отримана ним 12.05.2020р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 790.

Відзив на позов відповідачем до суду не подано. При цьому, строк для подання відзиву, який продовжувався на строк дії карантину відповідно до п.4 розд. Х «Прикінцеві положення» ГПК України в редакції ЗУ №540-ХІ від 30.03.2020р., закінчився 06.08.2020р. відповідно до п. 2 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ №731-IX від 18.06.2020р.

Приймаючи до уваги те, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для забезпечення реалізації сторонами права на судовий захист своїх прав та інтересів, закінчення строку розгляду справи 06.08.2020р. (з урахуванням п. 2 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ №731-IX від 18.06.2020р.), справа вирішена за наявними у ній матеріалами.

14.08.2020р. судом складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

29.05.2019р. між ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (замовник, відповідач) та ПП «Ентальпія Плюс» (виконавець, позивач) укладено договір про надання послуг №716-ЦД-ДЦ, за умовами п. 1.1. якого виконавець зобов`язується у 2019р. надати замовнику послуги, зазначені в п.1.2 цього договору, а замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Найменування послуг (код ДКПП 71.12.13-00.00): послуги інженерні з енергетичних об`єктів (налагодження тепломереж та калориферних установок). Місце надання послуг: ПАТ «ДТЕК Добропілля ЦЗФ», яка знаходиться за адресою: 85000, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Київська, буд. 1 (п.п. 1.2, 1.3. р. 1 договору).

Сума цього договору становить 74 880 грн., у тому числі ПДВ 20% - 12 480,00 грн. Сума цього договору не підлягає індексації у зв`язку з інфляцією (п. п. 3.1, 3.4 р. 3 договору).

Розрахунки проводяться шляхом оплати замовником наданих виконавцем замовнику послуг протягом 5 робочих днів з 30 календарного дня після підписання сторонами акту прийому передачі наданих послуг, пред`явлення виконавцем рахунку на оплату послуг та за умови надання виконавцем належним чином оформленої податкової накладної. Якщо останній день строку для оплати, що встановлений цим договором, припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, днем закінчення такого строку є перший за ним робочий день (п. 4.1. р. 4 договору).

Строк (термін) надання послуг липень - листопад 2019р. Кількість/обсяг послуг зазначені в додатку №1 Технічне завдання до цього договору та підтверджуються специфікацією №1 (додаток №2 до цього договору). Надані виконавцем послуги згідно з цим договором оформлюються актами прийому - передачі наданих послуг із зазначенням коду згідно ДКПП, які виконавець надає до 01 числа місяця, наступного за звітним. В акті прийому-передачі наданих послуг повинен бути відображений фактичний обсяг наданих послуг протягом звітного місяця (періоду) (п.п. 5.1.,5.2.,5.4., 5.5. р. 5 договору).

Виконавець зобов`язаний забезпечити надання послуг у строки, встановлені цим договором, а замовник своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги (р. 6 договору).

У разі невиконання (повного або часткового) та/або несвоєчасного виконання зобов`язань, а саме порушення замовником строків сплати за послуги, передбачених цим договором, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу (п.7.9 р.7 договору в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 14.06.2019р. до договору про надання послуг №716-ЦД-ДЦ від 29.05.2019р.).

Цей договір набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2019р., а в частині проведення розрахунків до повного виконання сторонами своїх грошових зобов`язань (п. 10.1 р. 10 договору).

На виконання умов договору позивачем виконано, а відповідачем прийнято роботи на суму 74 880 грн., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в від 22.07.2019р. №1 за липень 2019р., від 02.12.2019р. №2 та №3 за грудень 2019р., довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 від 22.07.2019р. за липень 2019р. та від 02.12.2019р. за грудень 2019р., які підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

08.08.2019р. та 27.12.2019р. позивачем зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №3 від 22.07.2019р. реєстровий №, №1 від 02.12.2019р. реєстровий №, №2 від 02.12.2019р. реєстровий №, що підтверджується квитанціями про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 08.08.2019р. та від 27.12.2019р.

Також позивачем виставлено відповідачу рахунки на оплату робіт №1 від 22.07.2019р. на суму 40 583,81 грн., який оплачений відповідачем 24.10.2019р. у розмірі 10 000 грн., №2 від 02.12.2019р. на суму 6 954,49 грн, №3 від 02.12.2019р. на суму 27 341,70 грн.

28.02.2020р. та 02.03.2020р. позивач звернувся до відповідача з листами №145/ПР від та №156/ПР, в яких просив вирішити питання щодо наявної заборгованості в т.ч. за договором № 716-ЦД-ДЦ від 29.05.2019р. у розмірі 64 880 грн.

Відповідь на листи відповідач не надав та заборгованість не погасив, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 73 269,96 грн., з яких: 64 880 грн. - основний борг, 639,07 грн. - інфляційні втрати, 865,01 грн. - 3% річних, 6 885,88 грн. - пеня.

Під час розгляду справи у суді відповідачем здійснена оплата виконаних позивачем будівельних робіт у розмірі 64 880 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1659270 від 31.07.2020р. на суму 6 954,49 грн., №1659271 від 31.07.2020р. на суму 27 341,70 грн., №1659272 від 31.07.2020р. на суму 30 583,81 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази, та надавши їм правову оцінку, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовник), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результатів замовникові.

За приписами ч.1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладено договір про надання послуг №716-ЦД-ДЦ від 29.05.2019р., який за своєю правовою природою є договором підряду, та на підставі якого у відповідача виникло зобов`язання щодо оплати виконаних позивачем робіт протягом 5 робочих днів з 30 календарного дня після підписання акту приймання-передачі наданих послуг (п. 4.1 договору).

З огляду на погоджений сторонами у п. 4.1 договору порядок розрахунків, приймаючи до уваги положення ч. 5 ст. 254 ЦК України, строк оплати виконаних позивачем робіт настав: за актом приймання виконаних будівельних робіт №1 від 22.07.2019р. за липень 2019р. 29.08.2019р., за актами приймання виконаних будівельних робіт №2, №3 від 02.12.2019р. за грудень 2019р. 10.01.2020р.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 ГК України.

Між тим, оплата робіт, які виконані позивачем на загальну суму 74 880 грн., здійснена відповідачем частково у розмірі 10 000 грн. (за актом № 1 від 22.07.2019р.), внаслідок чого на момент подання до суду даного позову у відповідача утворився борг у розмірі 64 880 грн.

Під час розгляду справи у суді відповідачем наявний борг у розмірі 64 880 грн. сплачений відповідачем, що підтверджується платіжними дорученнями №1659270 від 31.07.2020р. на суму 6 954,49 грн., №1659271 від 31.07.2020р. на суму 27 341,70 грн., №1659272 від 31.07.2020р. на суму 30 583,81 грн. та свідчить про відсутність предмету спору в цій частині.

За таких обставин, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача боргу у розмірі 64 880 грн. на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України, згідно з яким господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У ч. 2 ст.551 ЦК України встановлено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В силу положень ст. ст. 1, 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У п.7.9 договору в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 14.06.2019р. зазначено, що у разі невиконання (повного або часткового) та/або несвоєчасного виконання зобов`язань, а саме порушення замовником строків сплати за послуги, передбачених цим договором, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Водночас, в силу вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, положення п. 3.4. договору, згідно яким сума цього договору не підлягає індексації у зв`язку з інфляцією, стосується вартості виконаних позивачем робіт, які не можуть бути збільшені/зменшені внаслідок впливу інфляційних процесів, а не нарахування інфляційних втрат в порядку ст. 625 ЦК України, як особливої міри відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання.

З огляду на те, що зобов`язання з оплати виконаних позивачем робіт мали бути виконані відповідачем за актом приймання виконаних будівельних робіт №1 від 22.07.2019р. за липень 2019р. 29.08.2019р., за актами приймання виконаних будівельних робіт №2, №3 від 02.12.2019р. за грудень 2019р. 10.01.2020р., прострочення відповідача почалось з 30.08.2019р., з 11.01.2020р. відповідно.

Розрахунок пені, який здійснений позивачем, та згідно з яким загальний розмір нарахованої відповідачу пені за період з 29.08.2019р. по 10.04.2020р. за зобов`язанням липня 2019р., грудня 2019р. становить 6 885,88 грн., перевірено судом та встановлено, що позивачем невірно визначено початкову дату нарахування пені за зобов`язанням липня 2019р.

Тому, господарським судом самостійно, із врахуванням із врахуванням вірно визначеного періоду нарахування за зобов`язанням липня 2019р., не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання зобов`язання, здійснено розрахунок пені та встановлено, що розмір пені за період з 30.08.2019р. по 10.04.2020р. становить 6 848,07 грн., з яких:

- за актом №1 від 22.07.2019р. за липень 2019р.:

- 2 025,85 грн., які нараховані за період з 30.08.2019р. по 23.10.2019р. на суму 40 583,81 грн.;

- 2 957,48 грн., які нараховані за період з 24.10.2019р. по 29.02.2020р. на суму 30 583,81 грн.;

- за актами №2 та №3 від 02.12.2019р.за грудень 2019р. - 1 864,74, які нараховані за період з 13.01.2020р по 10.04.2020р. на суму 34 296,19 грн.

Розрахунок 3% річних, який здійснений позивачем, та згідно з яким загальний розмір нарахованих відповідачу 3% річних за загальний період з 29.08.2019р. по 10.04.2020р. зобов`язанням липня 2019р., грудня 2019р. становить 865,01 грн., перевірений господарським судом та встановлено, що позивачем невірно визначено початкову дату нарахування 3% річних за зобов`язанням липня 2019р., а також не враховано, що 2020 рік, є високосним та складається з 366 днів.

Тому, господарським судом самостійно, із врахуванням вірно визначеного періоду нарахування за зобов`язанням липня 2019р., а також того, що 2020 рік, є високосним та складається з 366 днів, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання зобов`язання, здійснено розрахунок 3% річних та встановлено, що 3% річних за період з 30.08.2019р. по 10.04.2020р. становлять 860,29 грн., з яких:

- 183,46 грн., які нараховані за період з 30.08.2019р. по 23.10.2019р. на суму 40 583,81 грн.;

- 203,53 грн., які нараховані за період з 24.10.2019р. по 12.10.2020р. на суму 30 583,81 грн.;

- 473,30 грн., які нараховані за період з 13.01.2020р. по 10.04.2020р. на суму 64 880 грн.

Розрахунок інфляційних втрат, який здійснений позивачем, та згідно з яким загальний розмір нарахованих відповідачу інфляційних втрат за загальний період з 01.09.2019р. по 31.03.2020р. зобов`язанням липня 2019р., грудня 2019р. становить 639,07 грн., перевірений господарським судом та встановлено, що він є арифметично вірним та відповідає обставинам справи щодо прострочення відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 6 848,07 грн., 3% річних у розмірі 860,29 грн. та інфляційних втрат у розмірі 639,07 грн., а отже і про їх задоволення в цих частинах.

Щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

У позові позивачем заявлено про стягнення з відповідача судових витрат, розмір яких згідно з попереднім розрахунком судових витрат, складає 7 102 грн., з яких: 2 102 грн. - судовий збір, 5 000 грн. - витрати на правничу допомогу адвоката.

При цьому, 07.07.2020р. за вх.№12575/20 від позивача до господарського суду надійшла заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, якою просить стягнути з відповідача на користь відповідача загальну суму винагороди за надання правової допомоги у розмірі 3 000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно з п.1 ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконані договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги №01/04/20 від 01.04.2020р., додаткову угоду №3 від 27.04.2020р. до договору про надання з правової допомоги №01/04/20 від 01.04.2020р., акт №3 від 01.04.2020р. приймання-передачі наданих послуг згідно договору про надання з правової допомоги №01/04/20 від 01.04.2020р. на суму 3 000 грн., платіжне доручення №12216 від 08.04.2020р. на суму 3 000 грн.

У п. 1.1. договору про надання правової допомоги №01/04/20 від 01.04.2020р., який укладений між АБ «Пшець Олександр» (бюро) та ПП «Ентальпія Плюс» (клієнт) передбачено, що бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання щодо надати клієнту правову допомогу щодо, зокрема, складання (з правом підпису від імені клієнта) процесуальних документів (позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства).

Клієнт надає бюро наступні повноваження: бути представником клієнта у судах України будь-якої ланки з усіма необхідними для того повноваженнями, які надано законом позивачу, відповідачу, третій особі, заявнику, зацікавленій особі, потерпілому, підозрюваному, обвинуваченому, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, з питань, пов`язаних із захистом прав, у тому числі право: пред`являти від імені клієнта та у його інтересах відповідний позов (п.2.1 договору №01/04/20 від 01.04.2020р.).

Безпосереднє представництво інтересів клієнта від імені бюро за цим договором здійснює адвокат Пшець Олександр Вікторович (свідоцтво на зайняття адвокатською діяльністю №460 від 02.02.2004р.) (п. 2.2 договору №01/04/20 від 01.04.2020р.).

Розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня підписання уповноваженими представниками сторін (п. 3.1 договору №01/04/20 від 01.04.2020р.).

Надання правової допомоги за цим договором оформлюється двосторонніми актами прийому-передачі виконаних робіт, які складаються виконавцем та мають бути підписані замовником не пізніше 5 днів з дня їх отримання (п.3.2 договору №01/04/20 від 01.04.2020р.).

Цей договір діє з моменту погодження сторонами усіх істотних умов та підписання сторонами тексту договору та додатків (додаткових угод) до нього. Дія договору припиняється через один рік з дня його укладення (п.п. 4.1, 4.2 договору №01/04/20 від 01.04.2020р.).

Додатковою угодою №3 від 27.04.2020р. до договору до договору про надання з правової допомоги №01/04/20 від 01.04.2020р. визначено порядок оплати юридичних послуг ПП «Ентальпія Плюс» за надання правової допомоги у справі №905/726/20, яка включає: складання позовної заяви (з урахуванням кількості опрацьованих документів) - 3 000 грн., підготовка відповіді на відзив 2 000 грн.

Гонорар перераховується протягом 3-х днів з моменту підписання сторонами акту прийому передачі виконаних робіт на банківський рахунок бюро або готівкою на підтвердження якої складається розрахунковий документ (прибутковий касовий ордер) на підставі виставлених рахунків.

З акту приймання-передачі наданих послуг №3 від 01.04.2020р. вбачається, що на виконання договору про надання послуг з правової допомоги №01/04/20 від 01.04.2020р. АБ «Пшець Олександр» надано позивачу наступні послуги: підготовка позовної заяви від ПП «Ентальпія Плюс» до ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» про стягнення заборгованості за договором №716-ЦД-ДЦ про надання послуг від 29.05.2019р. вартістю 3 000 грн.

За платіжним дорученням №12216 від 08.04.2020р. на підставі рахунку № 3 від 01.04.2020р. позивачем сплачено АБ «Пшець Олександр» 3 000 грн. за надання послуг за договором №01/04/20 від 01.04.2020р

ОСОБА_1 , яким складено та подано до суду позовну заяву, має право на заняття адвокатською діяльністю згідно із свідоцтвом на зайняття адвокатською діяльністю №460 від 02.02.2004р., діє у суді на підставі ордеру серії ЗП №68089 від 10.04.2020р.

Отже, суд вважає, що обсяг наданої позивачу АБ «Пшець Олександр» правової допомоги у формі підготовки позовної заяви, вартість такої правничої допомоги у розмірі 3 000 грн. та понесення відповідних витрат позивачем є підтвердженим.

Одночасно, за платіжним дорученням № 12220 від 08.04.2020р. позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 120 грн.

На підставі ст. 129 ГПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, судові витрати підлягають розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам, з віднесенням у частині, в якій провадження у справі закрито, на відповідача. При цьому, суд виходить з того, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, і лише після відкриття провадження у справі відповідачем вчинені дії щодо погашення суми основного боргу.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов Приватного підприємства «Ентальпія Плюс» задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (85000, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Київська, буд. 1; ідент. код ЄДР 00176472) на користь Приватного підприємства «Ентальпія Плюс» (69114, Запорізька обл., м.Запоріжжя, Хортицький р-н, пр-т Преображенського інженера, буд. 19, кв.101; ідент. код ЄДР 34868910) пеню у розмірі 6 848 (шість тисяч вісімсот сорок вісім) грн. 07 коп., 3% річних у розмірі 860 (вісімсот шістдесят) грн. 29 коп., інфляційні втрати у розмірі 639 (шістсот тридцять дев`ять) грн. 07 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 2 998 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто вісім) грн. 25 коп., судовий збір у розмірі 2 100 (дві тисячі сто) грн. 78 коп.

3. Провадження у справі №905/726/20 в частині стягнення основного боргу у розмірі 64 880 грн. закрити.

4. В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 19.08.2020р.

Суддя Л.В. Ніколаєва