номер провадження справи 34/107/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
28.12.2020 Справа № 908/1729/20
м.Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О.,
при секретарі судового засідання Коцар А.О., розглянувши матеріали заяви Каховського міжрайонного управління водного господарства про винесення додаткового рішення у справі № 908/1729/20
про стягнення 72 334,00 грн.
за участі уповноважених представників сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: Полянчук В.Б., довіреність б/н від 20.07.2020
Господарським судом Запорізької області розглядалась справа № 908/1729/20 за позовом Каховського міжрайонного управління водного господарства до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Гідротех-16 про стягнення 72 334,00 грн.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 01.12.2020 (підписане 09.12.2020) у справі № 908/1729/20 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Гідротех-16 на користь Каховського міжрайонного управління водного господарства збитки у розмірі 72 334 грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 2 102 грн. 00 коп.

15.12.2020 на електронну адресу суду від позивача у справі надійшла заява з ЕЦП від 14.12.2020 про ухвалення додаткового рішення у даній справі щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 908/1729/20 у розмірі 12400 грн 00 коп. та витрат на проведення незалежної оцінки вартості майна у сумі 4500 грн. 00 коп.

Заяву подано на підставі ст. 244 Господарського процесуального кодексу України.

До заяви додано докази в підтвердження заяви.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.12.2020 заяву визначено для розгляду судді Науменку А.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.12.2020 № 908/1729/20 прийнято заяву до розгляду, розгляд заяви призначено у судовому засіданні 28.12.2020 об 11 год. 00 хв.

В судовому засіданні 28.12.2020 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою комплексу Акорд.

Суд відкрив судове засідання з розгляду заяви Каховського міжрайонного управління водного господарства про винесення додаткового рішення у справі № 908/1729/20. Перевірив явку представників сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви та заяви про ухвалення додаткового рішення позивач просить стягнути з відповідача витрати на надання правничої допомоги у розмірі 12 400,00 грн. та 4500,00 грн. витрат на проведення незалежної оцінки вартості майна. У позовній заяві позивач зазначав, що попередній розрахунок судових витрат складає приблизно 20 000,00 грн.

Представник відповідача проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення заперечив в повному обсязі. Проте, письмовий відзив суду не надав. В судовому засіданні 28.12.2020 суду надано наступні усні пояснення. Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Пунктом 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені, відсутність документального підтвердження є підставою для відмови у задоволенні стягнення таких витрат. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі 199/3939/18-ц. При визначенні розміру суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат встановлення їхньої дійсності та необхідності, а також критерію їх розумності, враховуючи із конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Вказані критерії також застосовуються у рішення ЄСПЛ, зокрема, від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії», від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України" та інших. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» в редакції на момент укладання договору, договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і вч порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Також, представник відповідача посилався на ст.ст. 26, 27 вказаного Закону. Договір про надання правової допомоги № Б-255/20 від 17.04.2020 не містить детального опису послуг, порядок обчислення гонорару (погодинна оплата за відповідною ставкою) та його сплати, Додаток № 1 до договору не надано. Також, послався на правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, від 18.12.2019 у справі № 512/17845/15-ц. Договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється відповідною главою ЦК України, зокрема ст. ст. 901, 903 ЦК України. Гонорар має бути розумним та виходити із витраченого часу на ведення справи, представник позивача був присутній лише у одному судовому засіданні із шести проведених. Додаток до договору укладено до укладення договору. Сума договору № Б-255/20 від 17.04.2020 складає 121 550,00 грн. є незрозумілою. З договору про надання правової допомоги № Б-255/20 від 17.04.2020 вбачається, що він укладений із застосуванням положень Закону України «Про публічні закупівлі». Проте, позивачем в порушення норм Закону України «Про публічні закупівлі» не опубліковано Звіт про договір про закупівлю. Акт звірки взаєморозрахунків по судовій справі № 908/1729/20 від 30.11.2020 не є належним доказом понесення судових витрат. Суми, сплачені за платіжними дорученнями № 1534 від 10.09.2020 та № 2145 від 27.11.2020, містять посилання на Акти № 3 від 09.09.2020 та № 5 від 27.11.2020. Вказані Акти позивачем не надано, які були виконані послуги не відомо. Крім того, вказані платіжні доручення сформовані із порушенням вимог Інструкції про безготівкові розрахунки в України в національній валюті. На зворотній стороні відсутня відмітка про проведення банком платежу (підпис та печатка особи). Фактично вказані платіжні доручення не були сплачені. Щодо витрат на проведення незалежної оцінки майна у розмірі 4500,00 грн. ОСОБА_1 відсутній у реєстрі судових експертів. Вказані витрати не входять до судових витрат взагалі, оскільки він не є ані спеціалістом, ані судовим експертом. Оцінка, як окрема думка спеціаліста, не підлягає оплаті. Просив суд залишити заяву про винесення додаткового рішення без розгляду, оскільки витрати на надання правової допомоги не підтверджено належними доказами, а витрати на проведення незалежної оцінка вартості майна взагалі не підлягають відшкодуванню, оскільки не є судовими витратами.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За приписами пункту 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 244 ГПК України).

Згідно з частинами 3-5 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши в порядку статті 244 Господарського процесуального кодексу України заяву Каховського міжрайонного управління водного господарства щодо витрат на професійну правничу допомогу та витрат на проведення незалежної оцінки вартості майна, заслухавши представника відповідача, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Позивач просить стягнути з позивача судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 400, 00 грн. та 4500,00 грн. витрат на проведення незалежної оцінки вартості майна.

Судом встановлено, що під час прийняття рішення у справі № 908/1729/20 не було вирішено питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу з відповідача на користь позивача, у зв`язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, та 4500,00 грн. витрат на проведення незалежної оцінки вартості майна.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.04.2020 Адвокатським об`єднанням «Склярський та партнери» (далі бюро, виконавець) та Каховським міжрайонним управлінням водного господарства (далі клієнт, замовник) укладено договір № Б-255/20 про надання правової допомоги (далі - договір), відповідно до якого бюро приймає усні та письмові доручення клієнта, бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу (код КД 021:15 79110000-8 Послуги з юридичного консультування та юридичного представництва) щодо: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру, складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства). Представництво та захист клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах державної виконавчої служби, органах Національної поліції України, прокуратури, органах Державної фіскальної служби України, Державному бюро розслідувань, НАБУ, та усіх інших правоохоронних органах, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України тощо з будь-яких питань (п. 1.1. договору).

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2., 3.5., 3.7., 3.8. договору загальна ціна (вартість послуг за договором) договору встановлюється у розмірі 121550,00 грн. та може бути змінена за погодженням сторін.

Кінцева ціна договору (вартість послуг) по договору розраховується виходячи з умов додатку № 1 від 17.01.2020 до цього договору, який є його невід`ємною частиною. Сума, що підлягає сплаті за договором, розраховується виходячи із розрахунку послуг і часу, витраченого адвокатом.

Датою виконання робіт є дата оформлення акту виконаних робіт (наданих послуг).

Оплата за роботи виконавця проводиться замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

Оплата здійснюється замовником протягом 15 банківських днів з моменту підписання замовником актів наданих послуг (виконаних робіт). Рахунки можуть бути передані по електронній пошті або по факсу. Дата отримання замовником рахунків по електронній пошті або по факсу є дата їх відправлення.

Строк дії договору складає до 31.12.2020 (п. 4.2. договору).

На підтвердження факту надання послуг за договором, позивачем надано Акт звірки взаєморозрахунків по судовій справі № 908/1729/20 від 30.11.2020, підписаний обома сторонами, відповідно до якого адвокатом надані, а клієнтом отримані наступні послуги (роботи):

1. Опрацювання позовної заяви № 01-19/12-780, кількість годин 1 год. 30 хв., загальна вартість 1200,00 грн. Оплачено згідно із платіжним дорученням № 1534 від 10.09.2020.

2. Супроводження судової справи № 908/1729/20 (прийняття участі у справі, подання заяв, клопотань, інше), кількість годин 14 год. 00 хв. Оплачено згідно із платіжним дорученням № 2145 від 27.11.2020.

Адвокатським бюро роботи надано належним чином відповідно до умов договору про надання правової допомоги № Б-255/20 від 17.04.2020 (п. 2 Акту).

Клієнт здійснив повну оплату за виконану роботу відповідно до умов договору про надання правової допомоги № Б-255/20 від 17.04.2020.

Вказаний Акт звірки взаєморозрахунків по судовій справі підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками.

Також, в матеріалах справи міститься Ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВТ № 1004741 від 11.08.2020.

Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно з підпунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частинами 3 та 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Таких доказів або обґрунтувань, в тому числі розрахунків, які б свідчили про неправильність розрахунку витрат або неналежність послуг адвоката до справи, позивач не надав. Між тим, суд дослідив додані до заяви про стягнення фактичних витрат на професійну правничу допомогу докази (рахунки, детальний опис виконаних робіт, акти виконаних робіт) та не встановив недотримання відповідачем (його представником) вимог частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.

Щодо посилання представника відповідача на те, що позивачем не було опубліковано Звіт про договір про закупівлю.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про публічні закупівлі» в редакції на момент укладення договору, у разі здійснення закупівель товарів, робіт і послуг без використання електронної системи закупівель, за умови, що вартість предмета закупівлі дорівнює або перевищує 50 тисяч гривень та є меншою за вартість, що встановлена в абзацах другому і третьому цієї частини, замовники обов`язково оприлюднюють звіт про укладені договори в системі електронних закупівель відповідно до статті 10 цього Закону.

На веб-сайті: https://prozorro.gov.ua за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2020-04-17-003928-a, розміщено Звіт про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель UA-2020-04-17-003928-а, відповідно до якого 17.04.2020 Каховським МУВГ та Адвокатським бюро «Склярський та Партнери» укладено договір про надання юридичних послуг № Б-255/20 на загальну суму 121 550,00 грн.

Представник позивача був присутній у судовому засіданні 22.10.2020.

Також, представником позивача було підготовлено та надано наступні заяви (клопотання) у справі: позовна заява вих. № 01-19/12-780 від 30.06.2020 (вх. № 1870/08-08/20 від 07.07.2020) з додатками, клопотання про об`єднання справ в одне провадження вих. № 01-19/12-858 від 23.07.2020 (вх. № 14063/08-08/20 від 23.07.2020, № 14212/08-08/20 від 27.07.2020), № 01-19/894 від 03.08.2020 (вх. № 15172/08-08/20 від 07.08.2020), клопотання № 01-19/12 від 03.08.2020 (вх. № 15449/08-08/20), клопотання № 01-19/12-990 від 02.09.2020 (вх. № 17407/08-08/20 від 07.09.2020), № 01-19/12-1208 від 12.10.2020 (вх. № 20420/08-08/20 від 16.10.2020), заява про збільшення позовних вимог № 01-19/12-1209 від 12.10.2020 (вх. № 20421/08-08/20 від 16.10.2020), заява про відкладення слухання від 10.11.2020 (вх. № 22048/08-08/20 від 10.11.2020), заява № 25-11/2020 від 25.11.2020 (вх. № 23232/08-08/20 від 26.11.2020), заява про уточнення позовних вимог від 25.11.2020 (вх. № 23241/08-08/20 від 27.11.2020), заява про ухвалення додаткового рішення від 14.12.2020 за вх. № 24593/08-08/20 від 15.12.2020 з додатками.

Щодо посилання відповідача на те, що позивачем надано платіжні доручення про сплату витрат на надання правової допомоги, що не відповідають вимогам Інструкції з проведення безготівкових розрахунків в Україні в національній валюті.

Відповідно до Звіту про договір про закупівлю, джерелом фінансування юридичних послуг за договором № Б-255/20 від 17.04.2020 є Державний бюджет України.

Згідно із п. 11.7. Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.12.2012 № 1407 (далі - Порядок), Подані розпорядниками бюджетних коштів та одержувачами бюджетних коштів платіжні доручення перевіряються органами Казначейства щодо наявності всіх необхідних реквізитів, відповідності підписів відповідальних посадових осіб і відбитка печатки установи зразкам (якщо картка із зразками підписів та відбитка печатки містить відбиток печатки). За правильність оформлення та достовірність інформації, наведеної у платіжному дорученні, відповідає розпорядник бюджетних коштів (одержувач бюджетних коштів). У разі невідповідності дати подання даті платіжного доручення у полі "Одержано банком" платіжного доручення на всіх примірниках обов`язково проставляються дата подання та підпис казначея.

Після проведення платежу на платіжних дорученнях, за якими проведено оплату, ставиться відмітка у вигляді відбитка штампа казначея "Оплачено" (додаток 35 до цього Порядку).

Випадки неприйняття платіжного доручення до виконання перелічені у п. 11.8. Порядку.

Платіжні доручення № 1534 від 10.09.2020, №2145 від 27.11.2020 містять відбиток штампа казначея «Оплачено» через систему дистанційного обслуговування «Клієнт Казначейства Казначейство». Призначення платежу: надання правової допомоги за договором № Б-255/20 від 17.04.2020 згідно Актів № 3 від 09.09.2020 та № 5 від 27.11.2020.

Також, суд зазначає, що в судовому засіданні 28.12.2020 представником відповідача не заявлялось усне клопотання про зменшення розміру судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Представник відповідача просив залишити заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на надання правової допомоги без розгляду.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, суд вважає, що 12 400,00 грн. становлять співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у даній справі.

Щодо стягнення витрат на проведення незалежної оцінки ринкової вартості матеріальних цінностей у сумі 4500,00 грн.

Частина 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п. 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 128 ГПК України розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Суду надано копію договору № 17/06/19 на виконання оцінки від 18.06.2019, укладеного між Приватним підприємцем Мартиновим П.В. (експерт) та Каховським міжрайонним управлінням водного господарства (замовник), відповідно до умов якого замовник доручає, а експерт виконує експертну оцінку вартості майна: насосу ЦН 400/105 інв. № 101410707, насосу ЦН 400/105 інв. № 101410711, насосу 250 ЦВА-460-38 інв. № 101410583, що перебувають на балансі Каховського МУВГ (п. 1.1.). Сторонами досягнуто угоди, що договірна ціна на виконання роботи визначається згідно актів виконаних робіт без ПДВ у сумі 4500,00 грн. (п. 2.1.). Розрахунок проводиться згідно акту виконаних робіт після виконання оцінки замовником або третьою стороною (п. 2.2.). По звершенню робіт експерт передає замовнику звіт про оцінку, оформлений у встановленому порядку і дає необхідні пояснення за вимогою останнього. Одночасно експерт передає акт прийому-передачі виконаних робіт з оцінки (п. 4.1.). Замовник зобов`язаний у триденний термін направити експерту підписаний акт прийому-передачі робіт з оцінки та мотивоване повідомлення з його підписами (п. 4.2.). Оцінка проводиться без огляду майна на підставі документів та іншої інформації, отриманої від замовника та зібраної оцінювачем самостійно (п. 7.3.).

За результатами оцінки складено Звіт про незалежну оцінку ринкової вартості насосу ЦН 400/105 інв. № 101410707, насосу ЦН 400/105 інв. № 101410711, насосу 250 ЦВА-460-38 інв. №101410583, що перебувають на балансі Каховського МУВГ.

Також, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (в редакції з 16.01.2016 по 01.02.2020) оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Суб`єктом оціночної діяльності є суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону (ст. 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» в редакції з 16.01.2016 по 01.02.2020).

Звіт складено Фізичною особою підприємцем Мартиновим Павлом Вікторовичем. Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 905/17, виданий ФДМУ 18.09.2017. Кваліфікаційний сертифікат Фонду державного майна України, Українського товариства оцінювачів № 1330, виданий 22.05.1999, свідоцтво про підвищення кваліфікації оцінювача ФДМУ від 30.08.2018 серія МФ № 3082-ПК, Свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 3409, видане Фондом державного майна України від 04.07.2005.

Оцінка проводилась згідно наданих замовником документів, згідно з якими замовник є власником об`єкта оцінки.

Згідно із вказаним Звітом ринкова вартість насосу 250 ЦВА-460-38 інв. №101410583 складає 72 334,00 грн.

Також, суду надано копію платіжного доручення № 926 від 20.06.2019 на суму 4500,00 грн. (призначення платежу: за експертну оцінку насоса; рах.ф. № 15/07/19, акт № 1 від 18.06.19р. дог.№17/06/19 від 18.06.2019 з відміткою казначейства «Оплачено» 21.06.2019), рахунок № 15/07/19 від 18.06.2019 на суму 4500,00 грн., Акт прийому-передачі виконаних робіт з оцінки майна від 18.06.2019 на суму 4500,00 грн.

Таким чином, витрати з незалежної оцінки ринкової вартості насосу відносяться до витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, а саме дослідження питання розміру завданих збитків.

Враховуючи, що предметом розгляду справи № 908/1729/20 було стягнення збитків за втрату одного насосу - 250 ЦВА-460-38 інв. №101410583, а Звіт про незалежну оцінку складено щодо трьох насосів, два з яких не входять до предмету даного спору та розглядаються в інших судових справах, суд приходить до висновку, що вказані судові витрати підлягають задоволенню частково у розмірі 1500,00 грн. за оцінку насосу 250 ЦВА-460-38 інв. №101410583, з відмовою у стягненні 3000,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву про ухвалення додаткового рішення Каховського міжрайонного управління водного господарства задовольнити частково.

2. Ухвалити у справі № 908/1729/20 додаткове рішення.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Гідротех-16, ідентифікаційний код юридичної особи 38042639 (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Комунарів, 14) на Каховського міжрайонного управління водного господарства, ідентифікаційний код юридичної особи 04394579 (74800, Херсонська область, Південна продбаза, вул. Соборності, 32) витрати на надання правової допомоги у розмірі 12 400 (дванадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп., витрати на проведення незалежної оцінки вартості майна у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.

4. В частині стягнення витрат на проведення незалежної оцінки вартості майна у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. відмовити.

5. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 05.01.2021.

Суддя А.О. Науменко