Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/688/19

Господарський суд Рівненської області у складі головуючий суддя Торчинюк В.Г., при секретарі судового засідання Фесюка О. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до відповідача: Приватного підприємства - фірми "Торгбуд-Сервіс"

про стягнення заборгованості в сумі 501 831 грн. 38 коп.

В засіданні приймали участь:

від позивача: Бондар Р. Л. (довіреність № 2543 від 07.10.2020 р.);

від відповідача: не з`явився.

Описова частина

В вересні 2019 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного підприємства-фірми "Торгбуд-сервіс" в якому позивач зазначає про невиконання зобов`язань відповідачем, щодо оплати за договором оренди та користування відповідачем майном без відповідного договору, а тому просить суд стягнути з відповідача 501 831 грн. 38 коп. боргу.

Ухвалою суду від 30 вересня 2019 року прийнято позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" до розгляду та відкрито провадження у справі №918/688/19, визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 22 жовтня 2019 року.

21 жовтня 2019 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній наголошує на безпідставності позову просить суд в його задоволенні відмовити, зазначає про сплив спеціального строку позовної давності для стягнення неустойки, також зазначає про безпідставність звернення позивача з даним позовом, оскільки майно яке є підставою позову для останнього не належить, вказує про те, що майно не орендує з 30 червня 2018 року.

22 жовтня 2019 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду відповідачем подано клопотання, в якому останній просить суд відкласти розгляд справи у зв`язку із зайнятістю у іншому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2019 року розгляд справи було відкладено на 19 листопада 2019 року.

25 жовтня 2019 року через відділ канцелярії позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву, в якому наголошує на безпідставності тверджень зазначених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 19 листопада 2019 року оголошено перерву по справі до 03 грудня 2019 року, також продовжено строк підготовчого провадження по справі №918/688/19 на 30 днів до 30 грудня 2019 року.

28 листопада 2019 року через відділ канцелярії позивачем подано клопотання, в якому останній просить суд відкласти розгляд справи призначений на 03 грудня 2019 року у зв`язку із закінченням терміну дії довіреності на уповноваженого представника.

03 грудня 2019 року через відділ канцелярії відповідачем подано клопотання, в якому останній просить суд зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням Верховного суду за наслідками касаційного розгляду справи № 918/792/18, в ході розгляду справи, судом було відмовлено в задоволенні даного клопотання, оскільки рішення на яке покликається відповідач набрало законної сили, відтак підстави зупинення провадження у справі відсутні.

Ухвалою суду від 03 грудня 2019 року розгляд справи відкладено на 17 грудня 2019 року.

10 грудня 2019 року та 16 грудня 2019 року через відділ канцелярії відповідачем подано клопотання, якими долучено до матеріалів справи докази.

13 грудня 2019 року через відділ канцелярії позивачем подано письмові пояснення, в яких останній просить суд відмовити в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

17 грудня 2019 року через відділ канцелярії відповідачем подано клопотання, про залучення до участі в розгляді справи співпозивача.

Своє клопотання відповідач обґрунтовує тим, що договір оренди майна який є підставою позову, укладався з Регіональним відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, також вказує на те, що право власності за позивачем АТ "Укрзалізниця" було зареєстроване лише 07.03.2019 року, а період стягнення заборгованості за договором становить від липня 2018 року (право власності зареєстроване ще не було), тому керуючись статтями 47, 48 ГПК України відповідач просить суд залучити співпозивача.

Ухвалою суду від 17 грудня 2019 року відмовлено Приватному підприємству-фірмі "Торгбуд-Сервіс" в задоволенні клопотання про залучення до участі в розгляді справи співпозивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області.

Ухвалою суду від 17 грудня 2019 року розгляд справи відкладено на 24 грудня 2019 року.

20 грудня 2019 року відповідачем була подана апеляційна скарга на ухвалу суду від 17 грудня 2019 року, відтак матеріали справи 918/688/19 були направлені до Північно-західного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою суду від 24 грудня 2019 року провадження у справі зупинено до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного чи касаційного провадження та повернення матеріалів справи №918/688/19.

11 січня 2020 року матеріали справи повернулися із Північно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 23 січня 2020 року поновлено провадження у справі № 918/688/19 та призначено розгляд справи на 04 лютого 2020 року.

28 січня 2020 року через відділ канцелярії відповідачем подано зустрічну позовну заяву в якій останній просить суд визнати Додатковий договір від 29.01.2016 року до договору оренди нерухомого майна від 07.02.2013 року №1069-2013 недійсним.

Ухвалою суду від 29 січня 2020 року зустрічну позовну заяву Приватного підприємства-фірми "Торгбуд-сервіс" до відповідача Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" про визнання Додаткового договору від 29.01.2016 року до договору оренди нерухомого майна від 07.02.2013 року №1069-2013 недійсним - повернуто заявнику.

30 січня 2020 року від Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов лист-запит щодо направлення матеріалів справи №918/688/19 до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою суду від 04 лютого 2020 року провадження у справі зупинено до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного чи касаційного провадження та повернення матеріалів справи №918/688/19.

28 травня 2020 року матеріали справи повернулися із Північно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 05 червня 2020 року поновлено провадження у справі № 918/688/19 з 23 червня 2020 року. Розгляд справи призначено у підготовчому засіданні на 23 червня 2020 року.

17 червня 2020 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду позивачем подано клопотання в якому просить суд відкласти розгляд справи у зв`язку із карантином.

19 червня 2020 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду відповідачем подано додаткові письмові пояснення, в яких долучає до матеріалів справи докази, зокрема акт державного виконавця та постанову державного виконавця.

23 червня 2020 року на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання в якому останній просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

23 червня 2020 року у судовому засіданні сторони не забезпечили явку уповноважених представників, хоча про місце дату та час судового засіданні були повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 23 червня 2020 року відкладено підготовче засідання на 04 серпня 2020 року.

У судовому засіданні 04 серпня 2020 року розгляд справи відкладено на 25 серпня 2020 року.

21 серпня 2020 року через відділ канцелярії відповідач подав додаткові письмові пояснення, в яких зазначає, що майно розташоване на спірній земельній ділянці для відповідача не належить, а тому останній не міг користуватися зазначеною ділянкою, відтак позов безпідставний.

Підготовче засідання призначене на 25 серпня 2020 р. на 14:10 год. не відбулось у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Торчинюк В. Г., про що було складено відповідну довідку, яка долучена до матеріалів справи та опублікована на офіційному веб-сайті Господарського суду Рівненської області.

Ухвалою суду від 15 вересня 2020 року призначено підготовче засідання 29 вересня 2020 року.

Після призначення справи до розгляду у судовому засіданні на 29 вересня 2020 року, до суду надійшла ухвала Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 10 серпня 2020 року, щодо витребування усіх матеріалів справи №918/688/19 за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного підприємства - фірма "Торгбуд-Сервіс" про стягнення заборгованості в сумі 501 831 грн. 38 коп.

Ухвалою суду від 21 вересня 2020 року провадження у справі зупинено до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного чи касаційного провадження та повернення матеріалів справи №918/688/19.

09 листопада 2020 року матеріали справи повернулися із Касаційного господарського суду у складі Верховного суду.

Ухвалою суду від 17 листопада 2020 року поновлено провадження у справі з 08 грудня 2020 року.

Ухвалою суду від 08 грудня 2020 року закрито підготовче провадження у справі № 918/688/19 з 29 грудня 2020 року. Призначено справу до судового розгляду по суті на 29 грудня 2020 року.

У судовому засіданні 29 грудня 2020 року позивач наполягав на задоволенні позову з підстав наведених у позовній заяві, в свою чергу відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника, хоча про місце дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Мотивувальна частина

07 лютого 2013 року між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області (надалі - Орендодавець) та Приватним підприємством-фірмою "Торгбуд-Сервіс" (надалі - Орендар) було укладено договір оренди державного майна № 1069-2013 від 07.02.2013 р. (далі - Договір, а.с. 30 - 32).

Відповідно до п. 1.1 Договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно (далі - Майно): будівлю пункту обігріву, площею 41,2 кв. м. та площадку великотоннажних контейнерів площею 4500 кв. м., розташованих у м. Рівне вул. Біла 18-В.

07 лютого 2013 року між сторонами на виконання умов договору оренди складено акт прийому - передачі майна в оренду, згідно якого для Приватного підприємства-фірми "Торгбуд-Сервіс" було передано в оренду будівлю пункту обігріву, площею 41,2 кв. м. та площадку великотоннажних контейнерів площею 4500 кв. м.

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області від 27 січня 2016 року за № 29 "Про зняття з обліку договорів оренди майна, що увійшло до статутного капіталу ПАТ "Українська залізниця", знято з обліку договори оренди майна, що увійшло до статутного капіталу ПАТ "Українська залізниця".

Згідно п. 3 зазначеного наказу, по договорах оренди майна, що увійшло до статутного капіталу ПАТ "Укрзалізниця" припинено нарахування орендної плати за користування майном з 01.12.2015 року, в тому числі і згідно Договору оренди державного майна № 1069-2013 від 07.02.2013 року.

Відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", "Питання публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" від 02.09.2015 року № 735 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 року № 52), наказу № 362 від 22.05. 2017 року "Про деякі питання діяльності ПАТ "Укрзалізниця", наказу № 7 від 20.06.2017 року "Про введення в дію положення про виробничий підрозділ "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" виробничий структурний підрозділ "Рівненське управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд" регіональної Філії "Львівська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" з 01.07.2017 року реорганізовано шляхом приєднання у виробничий підрозділ "Рівненсько - Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" у складі юридичної особи - публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

В подальшому між сторонами укладалися додаткові угоди (а.с. 35 - 52) якими вносилися зміни в договір оренди, зокрема щодо терміну дії, сторін та інше.

Так, додатковим договором від 29 січня 2016 року (а.с. 40) до договору оренди державного майна від 7 лютого 2013 року № 1069-2013 було внесено зміни, згідно яких орендодавцем майна, визначеного договором оренди від 7 лютого 2013 року № 1069-2013, було визначено ПАТ "Укрзалізниця", а в тексті цього договору найменування "Відокремлений підрозділ "Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 3" ДТГО "Львівська залізниця" було замінено на "Виробничий структурний підрозділ "Рівненське управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд" регіональної філії "Львівська залізниця" публічного акціонерного товариств "Українська залізниця".

Слід також зазначити, що вказаним додатковим договором також було внесено зміни, зокрема, до пунктів 3.1, 3.6, та викладено їх у новій редакції, згідно якої орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 року № 786 за базовий місяць розрахунку - листопад 2015 року становить 13 781 грн. 10 коп. без ПДВ. Орендна плата за перший місяць оренди - грудень 2015 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс(и) інфляції за наступний місяць. Орендна плата 100% не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, перераховується на розрахунковий рахунок орендодавця. Одержувач коштів - підрозділ Рівненське управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд, регіональна філія "Львівська залізниця", ПАТ "Укрзалізниця", код ЄДРПОУ одержувача: 40081195, банк одержувача - АТ "ОЩАДБАНК", МФО: 333368, № рахунку - НОМЕР_1 .

Згідно умов додаткового договору від 17 листопада 2016 року (а.с. 43) до договору оренди нерухомого майна від 7 лютого 2013 року № 1069-2013, абзац 2 пункту 3.1 розділу 3 цього договору було викладено у новій редакції, згідно якої орендна плата, визначена за домовленістю сторін, з 01 жовтня 2016 року становить 14 573 грн. 00 коп. без ПДВ.

У додатковому договорі від 22 грудня 2017 року (а.с. 47) до договору оренди нерухомого майна від 7 лютого 2013 року № 1069-2013 його сторони погодили, що у зв`язку з реорганізацією підприємств залізничного транспорту на підставі витягу з протоколу засідання правління ПАТ "Укрзалізниця" від 1 березня 2017 року № Ц-57/16 Ком.т., зареєстрованого 10 березня 2017 року № Ц-59/155-2017 ПАТ "Укрзалізниця" та наказу ПАТ "Укрзалізниця" від 12 травня 2017 року № 302 "Про деякі питання діяльності ПАТ "Укрзалізниця" створено Філію, на підставі чого у тексті договору оренди нерухомого майна від 7 лютого 2013 року № 1069-2013 найменування "Виробничий структурний підрозділ "Рівненське управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд" регіональної філії "Львівська залізниця" публічного акціонерного товариств "Українська залізниця" було замінено на Підрозділ.

Разом з тим вказаним додатковим договором також було внесено зміни, зокрема, до пунктів 3.1, 3.6, та викладено їх у новій редакції, згідно якої орендна плата, визначена за домовленістю сторін, з 1 вересня 2017 року становить 17 479 грн. 14 коп. без ПДВ. Орендна плата 100% у термін не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, перераховується на розрахунковий рахунок орендодавця. Одержувач коштів - Підрозділ Філії Залізниці, код ЄДРПОУ одержувача: 41149437, банк одержувача - АТ "ОЩАДБАНК", МФО: 333368, № рахунку - НОМЕР_2 .

Відповідно до пункту 10.1 цього договору, з урахуванням додаткових угод до нього від 13 березня 2013 року, від 2 грудня 2013 року, від 30 червня 2014 року, від 29 грудня 2014 року, від 29 січня 2016 року, від 31 березня 2016 року, від 30 червня 2016 року, від 1 серпня 2016 року, від 17 листопада 2016 року, від 7 квітня 2017 року, від 5 жовтня 2017 року, від 22 грудня 2017 року та від 5 травня 2018 року, останній діє до 30 червня 2018 року включно.

Вищезазначені договори оренди та додаткові угоди підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відтисками печаток останніх, на момент розгляду справи доказів недійсності останніх, відповідних судових рішень, до матеріалів справи не долучено.

За таких обставин судом, договір оренди та додаткові угоди до нього, приймаються до уваги при встановлені обставин справи, як належні та допустимі докази.

Відповідно до п. 2.1 Розділу 2 "Юридичний статус підрозділу" "Положення про виробничий структурний підрозділ "Рівненсько - Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Положення), затвердженого наказом філії "БМЕС" АТ "Укрзалізниця" від 19.07.2019 року за № 167, виробничий структурний підрозділ "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "БМЕС" АТ "Укрзалізниця" є виробничим структурним підрозділом філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Філія) входить до її складу, знаходиться у виробничому та адміністративному підпорядкуванні Філії та функціонального структурного підрозділу "Львівська дирекція" філії та діє від імені Товариства. Підрозділ не має статусу юридичної особи або відокремленого підрозділу Товариства, не підлягає державній реєстрації та здійснює делеговані Товариством, Філією та Дирекцією повноваження відповідно до мети, завдань та предмету діяльності Філії.

Згідно з п. 7.1.4. Положення про виробничий структурний підрозділ "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "БМЕС" АТ "Укрзалізниця", підрозділ має право в інтересах Товариства, за дорученням Філії та Дирекції, в межах наданих Товариством та Філією повноважень, встановлених цим Положенням, Положенням про Філію, Положенням про Дирекцію, Статутом Товариства, рішеннями органів Товариства відповідно до встановленого у Товаристві порядку вчиняти дії, необхідні для здійснення Підрозділом фінансово-господарської діяльності, а саме:

представляти інтереси Товариства, філії та усіх без виключення її структурних (функціональних та виробничих) підрозділів у судах усіх інстанцій та юрисдикцій, в тому числі в судах загальної юрисдикції, господарських та адміністративних судах, вести претензійно-позовну роботу, пов`язану з виконанням судових рішень та інших виконавчих документів.

Пунктом 2 Статуту ПАТ "Укрзалізниця", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року № 735 зазначено, що Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2018 року № 938 "Деякі питання діяльності акціонерного товариства "Українська залізниця", затверджено нову редакцію статуту товариства.

27 листопада 2018 року державним реєстратором проведено реєстрацію змін до статуту Укрзалізниці, зокрема, в частині зміни найменування товариства на Акціонерне товариство "Українська залізниця", скорочено - АТ "Укрзалізниця".

Судом встановлено, на момент подання позовної заяви майно (предмет договору оренди) перебуває на балансі виробничого структурного підрозділу "Рівненсько - Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

З матеріалів справи судом встановлено, термін дії договору оренди закінчився 30.06.2018 року у відповідності до додаткової угоди від 05.05.2018 року, однак акт приймання - передачі до Договору оренди нерухомого майна від 31.07.2009 р. за № 562 з боку відповідача на адресу Орендодавця - АТ "Укрзалізниця", надано не було.

Матеріалами справи стверджено, не повернення майна згідно договору оренди Приватним підприємством-фірмою "Торгбуд-Сервіс", стало підставою для звернення до Господарського суду Рівненської області АТ "Укрзалізниця" в особі філії "БМЕС" АТ "Укрзалізниця" з приводу усунення перешкод в користуванні майном.

Вбачається, Рішенням Господарського суду Рівненської області від 09.04.2019 року по справі № 918/792/18 за позовом АТ "Укрзалізниця" в особі філії "БМЕС" АТ "Укрзалізниця" до ППФ "Торгбуд - Сервіс" про усунення перешкод в користуванні майном шляхом його звільнення, позов задоволено, зобов`язано відповідача по справі усунути перешкоди в користуванні ВП "Рівненсько - Тернопільське територіальне управління" філії "БМЕС" АТ "Укрзалізниця" будівлею пункту обігріву площею 41,2 м. кв. та площадкою великотоннажних контейнерів площею 4 500 м. кв., розташованих у місті Рівному по вул. Білій 18-В шляхом звільнення цього майна та передачі, а також підписанням акту приймання-передачі.

27.08.2019 року Північно-західним апеляційним господарським судом в складі головуючого судді Саврій В.А. по справі № 918/792/18 за позовом AT "Укрзалізниця" в особі філії "БМЕС" AT "Укрзалізниця" до ППФ "Торгбуд - Сервіс" про усунення перешкод в користуванні майном шляхом його звільнення апеляційну скаргу ППФ "Торгбуд-Сервіс" залишено без задоволення.

У відповідності до частин 1 - 2 статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Отже, судом з`ясовано, що Рішення Господарського суду Рівненської області від 09.04.2019 року по справі № 918/792/18 набрало законної сили 27.08.2019 року.

Відповідно до пункту 4 статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішення Господарського суду Рівненської області від 09.04.2019 року по справі № 918/792/18 яке набрало законної сили 27.08.2019 року зокрема встановлено: "На час звернення позивача з позовом до суду договір оренди нерухомого майна від 7 лютого 2013 року № 1069-2013 припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку. Отже, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факт припинення договірних відносин між сторонами за вказаним договором оренди. Відповідачем також не надано суду доказів внесення змін до цього договору у порядку, передбаченому статтею 188 ГК України. Крім того суд зазначає, що сторонами не надано суду відповідної додаткової угоди, якою б було продовжено строк дії цього правочину. Таким чином, виходячи з умов, передбачених у пунктах 5.10, 10.1, 10.9 договору, а також наведених вище норм права, відповідач був зобов`язаний повернути позивачеві об`єкт оренди за актом приймання-передачі у термін до 30 червня 2018 року включно. Однак, доказів належного виконання відповідачем вказаних зобов`язань матеріали справи не містять."

Суд наголошує, відповідно до пункту 10.9 цього договору, майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта прийому - передачі. Обов`язок щодо складання акта прийому - передачі про повернення майна покладається на орендаря.

На момент розгляду справи 918/688/19 ППФ "Торгбуд - Сервіс" не надано суду доказів повернення майна переданого для останнього згідно договору оренди.

Судом з`ясовано та матеріалами справи стверджено, що ППФ "Торгбуд - Сервіс" продовжило користуватися майном після закінчення строку дії договору оренди, а саме 30 червня 2018 року.

Відповідно до п. 10.10 Договору від 07.02.2013 р. за № 1069-2013, якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення Майна, Орендодавець має право вимагати в Орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування Майном за час прострочення.

Згідно із статтею 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Таким чином неустойка, стягнення якої передбачено ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних відносин і для притягнення наймача, який порушив зобов`язання, відповідно до вимог ст. 614 Цивільного кодексу України.

Як свідчать матеріали справи Листами від 27.04.2018 за № Ф/БМЕС-01/248 (заява про припинення дії договору оренди, а.с. 65), від 25.07.2018 за № 1774 (а.с. 62), від 27.12.2018 за № 2881 (а.с. 60) відповідача по справі було попереджено про те, що термін дії договору закінчився 30.06.2018 року і у випадку не повернення майна балансоутримувачу, відповідно до п. 10.10. Договору AT "Укрзалізниця" буде застосовано право щодо стягнення неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за час прострочення.

На підставі п.10.10 Договору, п. 2 ст. 785 ЦК України, позивач нарахував відповідачу по справі орендну плату (в подвійному розмірі) та виставив рахунки: № 7 від 24.09.2018 на суму 89 675,24 грн., № 63 від 30.09.2018 на суму 45 689,53 грн., № 97 від 31.10.2018 на суму 46 466,25 грн., № 130 від 30.11.2018 на суму 47 116,78 грн., № 160 від 30.12.2018 на суму 47 493,71 грн., № 25 від 31.01.2019 на суму 47 968,65 грн., № 56 від 28.02.2019 на суму 48 238,49 грн., № 87 від 31.03.2019 на суму 48 642,37 грн., № 118 від 26.04.2019 на суму 49 128,79 грн., № 149 від 31.05.2019 року на суму 49 472,69 грн., № 180 від 27.06.2019 на суму 49 225,33 грн. (а.с. 67, 79 - 99).

Враховуючи встановлений вище факт користування відповідачем орендованим майном без належної правової підстави, суд вбачає, що визначений позивачем період нарахування заборгованості з серпня 2018 року по червень 2019 року є вірним та правомірним.

На адресу відповідача по справі надсилалися претензії від 07.11.2018 за № БМЕСУ-18/49/Ю (а.с. 58), від 06.02.2019 за № 270 (а.с. 55), які відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Судом з`ясовано та матеріалами справи стверджено, сума заборгованості ППФ "Торгбуд - Сервіс" перед AT "Укрзалізниця" становить 501 831 грн. 38 коп.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України вказано, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків.

Враховуючи усе зазначене вище, судом встановлено, заборгованість ППФ "Торгбуд - Сервіс" перед Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" складає 501 831 грн. 38 коп.

Отже, позов підлягає до задоволення, як доведений та відповідачем не спростований.

Крім того, приймаючи рішення у даній справі, судом були взяті до уваги твердження відповідача, щодо безпідставності позову, зокрема.

Відповідач покликався на те, що до нарахованої позивачем заборгованості, яка за своєю суттю є неустойкою, слід застосувати спеціальну позовну давність в 1 рік, визначену законодавством та відмовити в задоволенні позову.

Суд не погоджується з такими твердженнями відповідача з огляду на наступне, згідно з пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штраф), пені).

Водночас, застосовуючи приписи статті 785 ЦК України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов`язань з повернення об`єкта оренди, суд звертає увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.

Ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою пунктом 1 частини другої статті 258 ГK України, оскільки, на відміну від приписів статті 549 ЦК України її обчислення не здійснюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобов`язання (штраф), а також у відсотках від суми несвоєчасно виконаною грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (пеня).

Таким чином, застосування до відповідних позовів спеціальної позовної давності, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України, є неправильним. Крім того, слід враховувати, що передбачені статтею 785 ЦК України наслідки пов`язані з моментом припинення договору оренди (найму). Підстави припинення даного виду договорів визначені в частині другій статті 291 ГК України, згідно з якою договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Частиною другою статті 785 ЦК України передбачено право наймодавця вимагати від наймача сплати неустойки в разі невиконання останнім обов`язку щодо повернення речі.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 909/62/18 від 20.09.2018 року встановлено, що господарським судам необхідно маги на увазі, що відповідна неустойка є самостійним заходом майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, що визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення, і тому щодо неї застосовується загальна, а не спеціальна позовна давність.

Аналогічна правова позиція щодо застосування загальної позовної давності відображена у постанові Верховного Суду України у справі №3-13гсІ2 від 20.03.2012.

Щодо тверджень відповідача, про недійсність додаткового договору від 29.01.2016 року у зв`язку із відсутністю його погодження Регіональним відділенням Фонду Державного майна України в Рівненській області суд звертає увагу на наступне.

Частиною 4 статті 10 Закону України "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" (надалі - Закон) передбачено регламентацію Кабінетом Міністрів України порядку списання, відчуження, передачі в користування, оренду, концесію майна, зазначеного в частині першій цієї статті, розпорядження іншим майном, внесеним до статутного капіталу Товариства, та майном, набутим Товариством

10.02.2016 року Товариством видано наказ 071, пунктом 1.1 якого керівникам структурних підрозділів апарату ПАТ "Укрзалізниця", регіональних філій та філій заборонено вчиняти будь-які дії щодо списання, відчуження, передачі в оренду, концесію, лізинг, управління, спільну діяльність, заставу, безоплатне користування основних засобів та нематеріальних активів, закріплених за Товариством на праві господарського відання, внесених до статутного капіталу Товариства, та майна, набутого Товариством під час господарської діяльності до визначення відповідного порядку Кабінетом Міністрів України.

Вбачається, що регламентована вищенаведеними актами заборона, крім іншого, на передачу в оренду нерухомого майна, внесеного до статутного капіталу Товариства, стосується надання основних засобів Товариства в оренду за новоукладеними договорами.

Отже, додатковий договір від 29.01.2016 року є не новим договором, а додатковою угодою до основного договору в розумінні частини 1 статті 654 Цивільного кодексу України, а отже - на нього не розповсюджуються приписи частини 4 статті 10 Закону 4442 та наказу Товариства від 10.02.2016 року № 071.

Наведене ототожнюється з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25.04.2018 року по справі № 917/1946/16, згідно якого суди попередніх інстанцій в даному випадку дійшли правильного висновку, що в цій справі відбулось не підписання нового договору відповідно до зазначеної норми закону, а укладення додаткової угоди до вже наявного основного договору, внаслідок зміни власника, і відповідно до частини 1 статті 770 ЦК України, відбулась не зміна істотної умови договору, а заміна фактичного власника майна, що узгоджено сторонами шляхом укладення Додаткового договору.

Вбачається, додатковою угодою до договору оренди від 29.01.2016 року внесено зміни в договір оренди нерухомого майна від 07.02.2013 за № 1069-2013 та встановлено, що орендодавцем майна є ПАТ "Укрзалізниця".

Суд наголошує, дана додаткова угода підписана з боку ППФ "Торгбуд - Сервіс" без будь-яких зауважень.

Щодо твердження ППФ "Торгбуд - Сервіс" стосовно того, що АТ "Укрзалізниця", як новий власник набуло право власності на орендоване нерухоме майно лише з 12.03.2019 року та саме з цієї дати АТ "Укрзалізниця" вважається зареєстрованим власником майна та належним орендодавцем, суд зазначає наступне.

Факт затвердження Міністерством інфраструктури України передавального акта від 03.08.2015 і зведеного переліку майна ДТГО "Львівська залізниця", що вноситься до статутного капіталу ПАТ "Українська залізниця" є загальновідомим фактом, що неодноразово висвітлювався у засобах масової інформації, мережі Інтернет, офіційному веб-сайті Міністерства інфраструктури України, та встановлено постановою Верховного Суду від 05.06.2018 року по справі № 904/7825 17.

Також Верховним Судом неодноразово встановлювався факт правонаступництва позивача майнових прав та обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

Крім того, постановою Верховного Суду від 04.06.2019 року по справі № 904/4125/18, встановлено факт підписання Міністерством інфраструктури України 18.08.2015 року передавального акту ДТГО "Львівська залізниця", заключного передавального акту та зведеного передавального акта майна, що вноситься до статутного капіталу позивача. Отже є доведеним факт виникнення між позивачем та ДТГО "Львівська залізниця" відносин правонаступництва.

Також, згідно правового висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 05.06.2018 року по справі № 904/7825/17 яким в аналогічних правовідносинах встановлено, що правонаступництво AT "Українська залізниця" стосовно прав та обов`язків PB ФДМУ, як первісного орендодавця за договором оренди, випливає з положень статей 115, 329, 770 ЦК, статті 85 ГК України, статті 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та статей 2, 4, 5, 6 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", а також підтверджується передавальним актом від 03.08.2015 і зведеним переліком майна ДТГО "Львівська залізниця", що вноситься до статутного капіталу ПАТ "Українська залізниця", затвердженими Міністром інфраструктури України 18.08.2015, згідно з якими орендоване відповідачем за договором оренди №1069-2013 нерухоме майно було передано ДТГО "Львівська залізниця" до статутного капіталу ПАТ "Українська залізниця".

Щодо покликання відповідача, на те що ППФ "Торгбуд - Сервіс" на даний час не користується спірним майном суд зазначає наступне.

Як зазначалося вище, рішенням Господарського суду Рівненської області від 09.04.2019 року по справі № 918/792/18 за позовом АТ "Укрзалізниця" в особі філії "БМЕС" АТ "Укрзалізниця" до ППФ "Торгбуд - Сервіс" про усунення перешкод в користуванні майном шляхом його звільнення, яким зобов`язано відповідача по справі звільнити це майно та передати власнику. Рішення господарського суду Рівненської області по справі № 918/792/18 набрало чинності 27 серпня 2019 року.

Крім того, згідно пункту 10.9. Договору оренди, майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання Сторонами Акта прийому-передачі. Обов`язок щодо складання Акта прийому - передачі про повернення Майна покладається на Орендаря. Станом на момент розгляду справи Акт прийому - передачі про повернення Майна з боку відповідача не було надіслано.

Щодо наданого відповідачем акту прийому - передачі від 30.06.2018 року підписаного останнім (надісланий 12.12.2018 року), суд зазначає, останній не відповідає дійсності, оскільки матеріали справи містять акти обстеження від 30 липня 2018 року (том 2, а.с. 56) та акт обстеження нерухомого майна від 20 грудня 2018 року (том 2, а.с. 57), якими встановлено факт продовження використання відповідачем орендованого майна.

Щодо наданого відповідачем акту державного виконавця від 22 квітня 2020 року, яким зазначено, що відповідач не користується спірною земельною ділянкою 07.02.2019 року, суд зазначає наступне.

Акт державного виконавця складався 22 квітня 2020 року, отже особа яка складала акт, не могла встановити ту обставину, що саме з 07.02.2019 року відповідач звільнив спірну земельну ділянку, також в зазначеному акті не вказаного на підставі яких доказів було встановлено таку обставину.

Отже, суд критично ставиться до наданого доказу, як недостовірного та неналежного.

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Відтак, враховуючи зазначене вище, суд позов задовольняє в повному обсязі, як доведеному та обґрунтованому.

Згідно частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до статті. 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

По справі в якості судових витрат заявлено оплату судового збору в розмірі 7 527 грн. 47 коп., оскільки позов задоволено в повному обсязі, судові витрати покладаються на ППФ "Торгбуд - Сервіс".

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства-фірми "Торгбуд - Сервіс" (35700, Рівненська область, Здолбунівський район, місто Здолбунів, вулиця Шкільна, будинок 30 А, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" (одержувач коштів: виробничий структурний підрозділ "Рівненсько - Тернопільське територіальне управління" Філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Українська залізниця" п/р НОМЕР_3 в АТБВ № 10026/0123 філії Головного управління по м. Києву та Київській області AT "Ощадбанк", МФО 322669, код за Податковий: 55 Призначення платежу: податковий код 868) заборгованість в сумі 501 831 (п`ятсот одна тисяча вісімсот тридцять одна) грн. 38 коп. та 7 527 (сім тисяч п`ятсот двадцять сім) грн. 47 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 11 січня 2021 року.

Суддя В. Г. Торчинюк

Віддруковано 4 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5);

3 - позивачу рекомендованим (03035, м. Київ, вул. Льва Толстого, 61);

4 - відповідачу рекомендованим (35700, Рівненська обл., Здолбунівський р-н., м. Здолбунів, вул. Шкільна, 30 А).