ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ
"22" грудня 2020 р. Справа № 924/1211/18

м. Хмельницький
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., секретаря судового засідання Ключки Н.М. розглянувши матеріали справи
за позовом Першого заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Хмельницької міської ради, м. Хмельницький
до фізичної особи-підприємця Філіпчука Романа Михайловича, м. Хмельницький
про стягнення 61927,73 грн. безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати

Представники сторін:
позивач: не з`явився
відповідача: Філіпчук Р.М. - фізична особа-підприємець; Остапчук О.О. - згідно ордера від 19.10.2020р.
прокуратури: Гончар І.О. - прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі згідно з ч. 1 ст. 240 ГПК України.
Процесуальні дії по справі.
Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 12.03.2019р. позов Першого заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Хмельницької міської ради до фізичної особи-підприємця Філіпчука Романа Михайловича про стягнення 61927,73 грн. безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати у справі №924/1211/18 залишено без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.05.2019р. ухвалу господарського суду Хмельницької області суду від 12.03.2019р. у справі №924/1211/18 залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 25.08.2020р. ухвалу господарського суду Хмельницької області від 12.03.2019р. та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.05.2019 у справі №921/1211/18 скасовано, а справу №924/1211/18 направлено до господарського суду Хмельницької області для продовження розгляду.
Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 25.09.2020р. підготовче засідання у справі №924/1211/18 призначено на 12:30 год. 06.10.2020 р.
06.10.2020р. судом відповідно до п. 3 ст. 183 ГПК України постановлено ухвалу про оголошення перерви на 10:00 год. 19.10.2020р., яка занесено до протоколу судового засідання.
У підготовчому засіданні 19.10.2020 р. судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 12:00 год. 16.11.2020р., яка занесена до протоколу судового засідання.
Враховуючи перебування судді Танасюк О.Є. на лікарняному у зв`язку з коронавірусною хворобою (COVID-19) з 02.11.2020р. по 20.11.2020р., підготовче засідання у справі 06.11.2020р. не відбулося.
Ухвалою суду від 23.11.2020р. підготовче засідання у справі №924/1211/20 призначено на 12:00 год. 07.12.2020 р.
Ухвалою господарського суду від 07.12.2020р. закрито підготовче провадження у справі №924/1211/20 та призначено справу до судового розгляду по суті на 15:00 год. 22.12.2020 р.
Позиція прокурора.
В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор посилається на те, що з моменту придбання нерухомого майна (25.03.2003р.) по вул. Геологів, 1/1 у м. Хмельницькому відповідач не оформив право користування (оренди) вказаною земельною ділянкою відповідно до вимог законодавства, орендної плати за договором не сплачував, що підтверджується актом від 20.04.2018р., складеним представниками управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради за результатами обстеження земельної ділянки. Таким чином, прокурор зазначає, що відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою, за відсутності укладеного договору, збільшує вартість власного майна, а позивач (потерпілий) втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження (невиплата) орендної плати відповідачем за рахунок позивача. Підставою позову прокурором визначено ст. ст. 1212-1214 ЦК України.
Підставою представництва інтересів держави в особі Хмельницької міської ради прокурор вказує пасивну поведінку позивача, як уповноваженого суб`єкта владних повноважень, який усвідомлюючи порушення інтересів територіальної громади та маючи відповідні повноваження для їх захисту, впродовж тривалого часу за захистом до суду не звертався. Повідомляє, що міська рада в особі Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів, маючи інформацію про небажання землекористувача в добровільному порядку відшкодувати міському бюджету шкоду, звернулася з проханням захисту порушених прав територіальної громади до прокуратури для вжиття заходів представницького характеру.
Позиція відповідача.
Відповідач у відзиві від 19.10.2020р. проти позову заперечує. Наголошує, що спірна земельна ділянка не була сформована як об`єкт цивільних прав, а відтак неможливо було визначити площу земельної ділянки, технічна документація на спірну земельну ділянку не розроблялася, відомості щодо неї до Державного земельного кадастру не були внесені. Посилаючись на висновки Верховного суду, викладені у постановах від 12.06.2019р. у справі №922/902/18, від 29.05.2019р. у справі №922/955/18, зазначає, що у випадку якщо земельна ділянка не сформована як об`єкт цивільних прав, це виключає можливість обчислення розміру безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю.
Відповідь прокурора на відзив відповідача.
Прокурор у відповіді на відзив зазначає, що виписана у земельному законодавстві процедура формування земельних ділянок, на яких знаходиться нерухоме майно, що перебуває у власності юридичних чи фізичних осіб, для оформлення їх в подальшому в користування, чітко передбачає обов`язок власника такого майна щодо вчинення дій по формуванню земельної ділянки, як об`єкта цивільних правовідносин.
Відповідь позивача на відзив відповідача.
Позивач у відповіді на відзив від 27.10.2020р. просить позовні вимоги прокурора задовольнити. Зазначає, що саме власник майна повинен вчинити дії щодо формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.
Заперечення відповідача на відповідь на відзив.
Відповідач у запереченнях від 13.11.2020р. наголошує, що для нарахування орендної плати має значення чи є земельна ділянка, за користування якої позивач просить стягнути збережені кошти (в розмірі орендної плати) сформованим об`єктом цивільних прав. Якщо відповідна земельна ділянка не сформована як об`єкт цивільних прав, це виключає можливість обчислення розміру безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю. Посилається на постанови Верховного Суду від 12.06.2019 р. у справі № 922/902/18 та від 29.05.2019 р. справі №922/955/18.
Вказує, що земельна ділянка, на якій знаходиться належне відповідачу нерухоме майно, була зареєстрована відділом в Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, тобто сформована як об`єкт цивільних відносин, 16.08.2019 року, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованим в електронній формі.
Таким чином, відповідач стверджує, що в Хмельницької міської ради відсутні підстави для нарахування плати за користування земельною ділянкою за адресою м. Хмельницький, вул. Геологів 1/1, до 16.08.2019р. Враховуючи, що акт визначення розміру збитків складений 21.06.2018 року щодо періоду використання земельної ділянки з 01.06.2015 року по 01.06.2018 року, зазначає, що законні підстави для стягнення з відповідача коштів за користування земельною ділянкою в розмірі 61927,73 грн. відсутні.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
ОСОБА_1 є власником складу для зберігання обладнання з гаражами загальною площею 315,2 кв.м. літ „Б та складу-піднавісу для зберігання мінматів площею 372,3 кв.м. літ „Г, які розташовані по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу ВАЕ №909263 від 25.03.2003р., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №149930270 від 13.12.2018р.
Рішенням 17-ї сесії Хмельницької міської ради №9 від 08.06.2004р. відповідачу надано згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 5547 кв.м. по АДРЕСА_1 під склад для зберігання обладнання з гаражем і склад-піднавіс для зберігання хімікатів.
20.04.2018р. головними спеціалістами відділу оренди та продажу землі управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів здійснено обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 за результатами якого складено Акт обстеження земельної ділянки від 20.04.2018р. В акті обстеження земельної ділянки від 20.04.2018р. було встановлено, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1 знаходяться будівлі, які використовуються, земельна ділянка частково огорожена. Зазначено, що згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником складу для зберігання обладнання з гаражами, складу під навісу для зберігання мінматів по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25.03.2003р. Рішенням 17-ї сесії Хмельницької міської ради №9 від 08.06.2004р. ОСОБА_1 надано згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 5547 кв.м. по АДРЕСА_1 . Проект землеустрою на затвердження не подавався. Відомості щодо земельної ділянки площею 5547 кв.м. по АДРЕСА_1 до Державного земельного кадастру не внесені. Рішення щодо передачі в оренду вищевказаної земельної ділянки міською радою не приймалося.
Листом від 11.05.2018 року Головне управління ДФС у Хмельницькій області ДФС України повідомило про відсутність здійснення орендної плати / земельного податку ОСОБА_1 за земельну ділянку по АДРЕСА_1 за 2015-2018 р.р.
Як слідує із Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 14.05.2018р. №18-22-0.33-1803/116-18, сформованого головним спеціалістом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, нормативна грошова оцінка 1 кв.м. земельної ділянки для комерційного використання становила: у 2015р. 803,81 грн., у 2016р. 1151 грн., у 2017-2018р.р. 976 грн.
05.06.2018р. Управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради було повідомлено ОСОБА_1 про те, що 19.06.2018р. орієнтовно о 10:15 год. в приміщенні управління архітектури та містобудування відбудеться засідання Комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам у зв`язку з розглядом питання щодо відшкодування збитків, заподіяних внаслідок використання земельної ділянки АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів.
Як вбачається із витягу з протоколу комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам №4 від 19.06.2018 року, присутній за засіданні комісії Філіпчук Р.М. пояснив, що документи щодо оформлення права користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 розробляла фірма „ДіорітПлюс, яка загубила документи на землю. Також звертає увагу, що в рішенні міської ради 2004р. була допущена помилка, а саме, вказано не склад мінматів, а склад хімікатів. Зазначав, що кошти за земельну ділянку не сплачував, оскільки при у ДПІ у м. Хмельницькому вказали, що інвалід війди 2 групи земельний податок не сплачує. Також ОСОБА_1 вказав, що немає підстав сплачувати оренду плату, оскільки відсутній договір оренди на дану земельну ділянку. Повідомив, що звернувся до іншої сертифікованої організації для виготовлення землевпорядної документації. За результатами засідання комісії прийнято рішення про складання акту визначення розміру збитків, що пдлягають сплаті, застосувавши 3% від нормативної грошової оцінки з подальшим затвердженням рішенням виконавчого комітету міської ради.
Актом №3 щодо визначення та відшкодування розміру збитків власникам землі та землекористувачам від 21.06.2018 року встановлено, що розмір збитків, завданих власнику землі або землекористувачу становить 61927,73 грн. за період використання земельної ділянки площею 687,50 кв.м. по АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів з 01.01.2016р. по 01.06.2018р. Термін, що встановлений для сплати завданих збитків - місячний термін з дня затвердження рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради даного Акту.
Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №567 від 26.07.2018 року затверджено акт визначення розміру збитків, заподіяних внаслідок використання земельної ділянки площею 687,50 кв.м. по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 без правовстановлюючих документів, згідно якого сума нарахованих збитків складає 61927,73 грн.; зобов`язано боржника відшкодувати визначені збитки в повному обсязі у місячний термін з дня прийняття даного рішення; у випадку невиконання зобов`язань щодо відшкодування збитків у встановлений даним рішенням термін, примусове відшкодування збитків здійснюється в судовому порядку.
Відповідно до розрахунку розміру збитків, загальна сума неодержаного доходу від орендної плати за землю за період з 01.01.2016 року до 01.06.2018 року становить 61927,73 грн. (9670,85 грн.- за 2015р.; 23739,38 грн. 2016р.; 20130,00 грн. 2017р. 8387,50 грн. за 5 місяців 2018р.)
Листом №1354/0214 від 30.07.2018 року Управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради повідомило ОСОБА_1 , що розмір збитків внаслідок використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів в період з 01.01.2016 року по 01.06.2018 року, розмір яких становить 61927,73 грн., та запропоновано відшкодувати їх у добровільному порядку.
31.08.2018р. Управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради листом за №2593/02-12 повідомило Хмельницьку місцеву прокуратуру про затвердження Актів визначення розміру збитків землекористувачам, заподіяних внаслідок використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів та з метою звернення з позовом до суду в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради щодо примусового відшкодування завданих збитків, надало належним чином завірені копії документів щодо осіб, які завдали шкоду, в т.ч. і щодо ОСОБА_1 .
Рішенням 25 сесії Хмельницької міської ради від 10.10.2018р. №90 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 231 м.кв. у АДРЕСА_1 з метою предачі в оренду.
У листі від 11.12.2018р. №166вих-1-18 перший заступник керівника місцевої прокуратури просив Департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради невідкладно повідомити про розмір безпідставно збережених коштів фізичною особою-підприємцем Філіпчуком Р.М. з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді.
Листом від 14.12.2018р. №3800/01-11 Департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради надав Хмельницькій місцевій прокуратурі інформацію про розміри безпідставно збережених коштів орендної плати, які мали бути сплачені міській раді за користування земельними ділянками, зокрема, ОСОБА_1 в розмірі 61927,73 грн, внаслідок використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 687,50 кв. м за період з 01.01.2016 по 01.06.2018р.
Хмельницька місцева прокуратура листом від 21.12.2018р. №82-161-18 повідомила позивача про намір здійснювати прокурором представництво інтересів держави в особі Хмельницької міської ради шляхом подання позову до Філіпчука Р.М. про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати в сумі 61927,73 грн. за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів.
Враховуючи викладене, 22.12.2018 Перший заступник керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької міської рапди, звернувся з даним позовом до суду.
Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0220 від 13.11.2020р. Відділом у Хмельницькому районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області 16.08.2019р. була проведена державна реєстрація земельної ділянки площею 0,4917 у м. Хмельницькому по вул. Геологів, 1/1, кадастровий №:10:001:0790.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Статтею 53 ГПК України передбачено участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. При цьому передумовою участі органів та осіб, зазначених у цій статті, в господарському процесі є набуття ними господарського процесуального статусу органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, і наявність процесуальної правосуб`єктності, яка охоплює процесуальну правоздатність і процесуальну дієздатність.
На відміну від осіб, які беруть участь у справі (позивач, відповідач, третя особа, представник), відповідні органи та особи повинні бути наділені спеціальною процесуальною правоздатністю, тобто здатністю мати процесуальні права та обов`язки органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Така процесуальна правоздатність настає з моменту виникнення у цих осіб відповідної компетенції або передбачених законом повноважень. Необхідною умовою зазначеної участі є норми матеріального права, які визначають випадки такої участі, тобто особи, перелічені у ст. 53 ГПК України, можуть звернутися до суду із позовною заявою або беруть участь у процесі лише у випадках, чітко встановлених законом.
Щодо наявності підстав прокурора для представництва інтересів позивача в суді.
За змістом ч. ч. 3-5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
У випадку відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.
У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
У Рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).
Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.
Оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).
Законом України "Про прокуратуру" визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Зокрема, за змістом статті 1 зазначеного Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.
Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Згідно з частиною третьою цієї статті, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч. 4 цієї статті.
За змістом ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.
У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право: 1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом; 2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.
Аналіз частини 3 статті 23 Закону України „Про прокуратуру дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.
Для представництва у суді інтересів держави прокурор за законом має визначити та описати не просто передумови спору, який потребує судового вирішення, а й виокремити ті ознаки, за якими його можна вважати винятком, повинен зазначити, що відбулося порушення або є загроза порушення економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.
З огляду на викладене необхідно зазначити, що закон не передбачає права прокурора на представництво інтересів суспільства загалом, у цілому.
Процесуальні та матеріальні норми, які регламентують порядок здійснення прокурором представництва у суді, чітко й однозначно визначають наслідки, які настають і можуть бути застосовані у разі, якщо звернення прокурора відбулося із порушенням установленого законом порядку.
При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.
Більше того, саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви до розгляду недостатньо.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.
Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, постанові Верховного Суду від 03.08.2020р. у справі №925/44/19.
Підставою представництва інтересів держави в особі Хмельницької міської ради прокурор зазначає пасивну поведінку уповноваженого суб`єкта владних повноважень, який усвідомлюючи порушення інтересів територіальної громади та маючи відповідні повноваження для їх захисту, впродовж тривалого часу за захистом до суду не звертався.
Зазначає, що Хмельницька міська рада, яка є уповноваженим державою органом на здійснення функцій власника землі, не дивлячись на тривале порушення відповідачем земельного законодавства та ігнорування листа №1354/02-14 від 30.07.2018р. щодо необхідності сплати коштів за період використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, маючи відповідні повноваження для захисту порушених інтересів, з позовом до суду не зверталась. Більше того, Хмельницька міська рада в особі Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів, усвідомлюючи небажання відповідача у добровільному порядку відшкодувати міському бюджету шкоду, звернулась з листом №2593/02-12 від 31.08.2018 до органу прокуратури з проханням захистити інтереси держави шляхом вжиття заходів представницького характеру.
Враховуючи зазначене, Хмельницька місцева прокуратура листом від 21.12.2018р. №82-161-18 повідомила позивача про намір здійснювати прокурором представництво інтересів держави в особі Хмельницької міської ради шляхом подання позову до ФОП Філіпчука Р.М. про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів.
Судом враховуються правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.
Так, звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України „Про прокуратуру, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України „Про прокуратуру, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.
Суд зазначає, що відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 16.04.2019 р. у справі № 910/3486/19 прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.
Як слідує з матеріалів справи, Хмельницька міська рада реагуючи на стверджуване порушення інтересів держави, не виявила наміру самостійно звернутися з позовом до суду та не спростувала твердження прокурора щодо виявлених порушень законодавства, а навпаки направила Хмельницькій місцевій прокуратурі копії документів щодо осіб, які завдали шкоду, зокрема, щодо ФОП Філіпчука Р.М., з метою звернення прокурора з позовом в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради.
Вказане свідчить про відсутність будь-якого наміру органу місцевого самоврядування навіть в майбутньому звертатися до суду з позовом з метою усунення порушень земельного законодавства.
З огляду на зазначене, прокурором підтверджено наявність виключного випадку для звернення з даним позовом до суду з урахуванням положень ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".
Щодо суті позовних вимог.
Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.
Предметом позову у справі, яка розглядається, є вимога прокурора про стягнення з відповідача, як власника об`єкту нерухомого майна, безпідставно збережених коштів орендної плати на підставі статей 1212-1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних правових підстав земельними ділянками комунальної власності, на якій ці об`єкти розміщені, за період з 01.06.2015р. до 01.06.2018р.
Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
Згідно зі статями 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Зі змісту частини 2 статті 120 Земельного кодексу України вбачається, що не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Відповідно до частини 1 статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи.
До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладення договору оренди, внаслідок чого її власник недоотримує дохід у вигляді орендної плати, за своїм змістом є кондикційними (зазначена позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17).
Як вбачається з матеріалів справи, фізична особа-підприємець Філіпчук Роман Михайлович є власником нерухомого майна складу для зберігання обладнання з гаражами загальною площею 315,2 кв.м. літ „Б та складу-піднавісу для зберігання мінматів площею 372,3 кв.м. літ „Г, які розташовані по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу ВАЕ №909263 від 25.03.2003р.
Статтею 206 Земельного кодексу України установлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким згідно з частиною 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Частина 1 статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 Земельного кодексу України).
У силу приписів статті 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.
Відповідачем не було зареєстровано право користування щодо земельної ділянки по вул. Геологів 1/1 у м. Хмельницькому, на якій знаходиться нерухоме майно, що належить Філіпчуку Р.М. на праві власності.
Прокурор стверджує, що нерухоме майно відповідача розташоване на земельній ділянці комунальної власності. При обрахунку площі взято площу під будівлями згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності 687,50 кв.м.
Велика Палата у постанові від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, та у постанові від 04.12.2019 зі справи № 917/1739/17 звернула увагу на необхідність підтвердження розміру земельної ділянки, якою фактично користується особа, до якої подано позов органом місцевого самоврядування про стягнення неодержаних доходів у розмірі орендної плати, зокрема, актом обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки.
В акті обстеження земельної ділянки від 20.04.2018р. було встановлено, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1 знаходяться будівлі, які використовуються, земельна ділянка частково огорожена. Зазначено, що згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником складу для зберігання обладнання з гаражами, складу під навісу для зберігання мінматів по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25.03.2003р. Рішенням 17-ї сесії Хмельницької міської ради №9 від 08.06.2004р. ОСОБА_1 надано згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 5547 кв.м. по АДРЕСА_1 . Проект землеустрою на затвердження не подавався. Відомості щодо земельної ділянки площею 5547 кв.м. по АДРЕСА_1 до Державного земельного кадастру не внесені. Рішення щодо передачі в оренду вищевказаної земельної ділянки міською ркадою не приймалося.
Таким чином, в акті обстеження не було встановлено площу земельної ділянки, якою фактично користується відповідач.
Судом враховуються, що площа приміщень 687,50 кв.м. є лише внутрішнім показником площі приміщення, проте в дану площу не входить площа, яку займають безпосередньо стіни приміщення, що в свою чергу не відповідає площі забудови земельної ділянки, а відповідно і площі земельної ділянки, зайнятої відповідними приміщеннями.
З огляду на вищезазначене та враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували межі, площу та конфігурацію земельної ділянки, якою користується відповідач (в період з 01.06.2015р. до 01.06.2018р.), прокурором не доведено факту користування ФОП Філіпчуком Р.М. земельною ділянкою по АДРЕСА_1 саме площею 687,50 кв.м.
Для правильного вирішення спору про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за користування якою прокурор просить стягнути безпідставно збережені кошти, об`єктом цивільних прав та чи обґрунтованими є порядок та підстави здійснення нарахування орендної плати за користування нею.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.03.2020р. № 922/926/19, від 06.11.2019р. №922/3607/18.
Частиною 1 статті 79 Земельного кодексу України встановлено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
За змістом частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
Частиною 1 статті 11 Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначено, що відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.
Статтею 15 Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначено перелік відомостей про земельні ділянки, згідно якого до Державного земельного кадастру включаються такі відомості: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині 2 статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі. Аналогічний висновок містяться у постанові Верховного Суду від 29.05.2020р. у справі № 922/2843/19.
Як слідує із Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0220 від 13.11.2020р. Відділом у Хмельницькому районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області 16.08.2019р. була проведена державна реєстрація земельної ділянки площею 0,4917 у м. Хмельницькому по вул. Геологів, 1/1, кадастровий №:10:001:0790.
Тобто, земельна ділянка на якій знаходиться належне відповідачу нерухоме майно була сформована як об`єкт цивільних прав 16.08.2019 року.
Таким чином, підстави для нарахування плати за користування земельною ділянкою за адресою м. Хмельницький, вул. Геологів 1/1, до 16.08.2019р. відсутні.
Враховуючи, що прокурорм заявлено до стягнення з відповідача на користь позивача 61927,73 грн. безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за період з 01.06.2015р. до 01.06.2018р. (до моменту формування земельної ділянки по вул. Геологів, 1/1, як об`єкта цивільних прав), підстави для задоволення позову відсутні.
Подібні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 05.03.2020р. № 922/926/19, від 29.05.2020р. № 922/2843/19, від 06.11.2019р. №922/3607/18.
Розподіл судових витрат між сторонами.
З урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати (судовий збір) покладаються на прокуратуру у зв`язку з відмовою у позові.
Керуючись ст. ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України)
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).
Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.
Повне рішення складено 29.12.2020р.

Суддя О.Є. Танасюк

Віддрук. 5 прим.:
1 до справи;
2 позивачу Хмельницька міська рада (29000, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 3)
3 відповідачу ФОП Філіпчук Р.М. ( АДРЕСА_2 );
4 - Хмельницька місцева прокуратура (29000, м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 63);
5 Прокуратура Хмельницької області (29000, м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3).
Всім рекомендованим з повідомленням