ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року справа № 925/1082/20

м. Черкаси

За позовом Черкаської міської ради

до товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ"

про стягнення 1511560,42 грн.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

За участю:

від позивача: Чернявського А.Л. за довіреністю від 25.02.2020;

від відповідача: Федорука В.Є. - заступника директора товариства в порядку самопредставництва, Оберемка І.І. - юрисконсульта товариства за довіреністю від 25.09.2020.

Черкаська міська рада (далі також - позивач) звернулася до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ" (далі також - відповідач) про стягнення 1511560,42 грн. безпідставно утриманих коштів (орендної плати).

Позивач у позові також просить господарський суд судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що з 09.10.2013 відповідач набув право власності на комплекс об`єктів нерухомого майна, розташований по провулку Анатолія Пашкевича (колишній провулок ХХ партз`їзду), буд. 8/1 в м. Черкаси на земельній ділянці, що належить територіальній громаді міста Черкаси в особі позивача, який своїм рішенням від 17.03.2016 №2-322 надав відповідачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 4,6477 га в оренду під вказаний комплекс будівель і споруд. Проте відповідач не оформив за собою право оренди земельними ділянками площею 42577,00 кв.м. з кадастровим номером :05:028:0071 та площею 3900,00 кв.м. з кадастровим номером :05:028:0072 під комплексом об`єктів нерухомого майна по провулку Анатолія Пашкевича, буд. 8/1 у м. Черкаси і не сплачував орендну плату за користування цими земельними ділянками, внаслідок чого за період з 01.08.2017 по 31.07.2020 безпідставно зберіг (утримав) у себе за рахунок позивача кошти в сумі 1511560,42 грн., які відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України він має повернути позивачу.

Ухвалою від 26.08.2020 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву Черкаської міської ради до розгляду, відкрив провадження у справі №925/1082/20, вирішив розглядати її за правилами загального позовного провадження, призначив у справі підготовче засідання на 09 год. 00 хв. 29.09.2020 у приміщенні Господарського суду Черкаської області та встановив учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

16 вересня 2020 року до Господарського суду Черкаської області надійшов відзив відповідача із запереченнями проти позову.

В обґрунтування заперечень проти позову відповідача зазначив таке:

- розроблений проект землеустрою щодо відведення відповідачу в оренду земельної ділянки по провулку Анатолія Пашкевича,8/1 у м. Черкаси відповідач передав позивачу 08.12.2016, проте рішення про його затвердження позивач до цих пір з незалежних від відповідача причин не прийняв, що й унеможливило укладення договору оренди землі;

- позивач не подав з позовом доказів на підтвердження права власності територіальної громади міста Черкаси на земельні ділянки площею 42577,00 кв. м. та 3900,00 кв. м. по провулку Анатолія Пашкевича, 8/1 у м. Черкаси;

- твердження позивача про користування відповідачем земельними ділянками площею 42577,00 кв. м. та 3900,00 кв. м. по провулку Анатолія Пашкевича, 8/1 у м. Черкаси без достатніх правових підстав не відповідає дійсності, оскільки право користування цими земельними ділянками до відповідача перейшло від попереднього землекористувача на підставі ст. 377 Цивільного кодексу України та ст. 120 Земельного кодексу України разом із правом власності на розташовані на цих земельних ділянках об`єкти нерухомого майна;

- розрахунок стягуваної суми заборгованості за відсутності укладеного між сторонами договору оренди землі і встановленого ним розміру орендної плати за землю є надуманим;

- позивач обрав неправильний спосіб захисту своїх прав, оскільки за наявності встановленого Цивільним та Земельним кодексами України такого способу захисту прав громадян та юридичних осіб як відшкодування заподіяних збитків, підстав для застосування до спірних правовідносин ст. 1212 Цивільного кодексу України немає, оскільки вони (правовідносини) не є кондикційними;

- відсутні докази на підтвердження користування відповідачем земельними ділянками площею 42577,00 кв. м. та 3900,00 кв. м. по провулку Анатолія Пашкевича, 8/1 у м. Черкаси, тому з урахуванням встановлених обмежень в користуванні ними і їх фактичного стану можна вести мову про користування відповідачем лише тією частиною земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти нерухомого майна.

Ухвалою від 29.09.2020 Господарський суд Черкаської області відклав підготовче засідання у справі №925/1082/20 на 10 год. 00 хв. 27.10.2020 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

09 жовтня 2020 року до Господарського суду Черкаської області надійшла відповідь на відзив, якою представник позивача відхилив заперечення відповідача проти позову і, крім уже вказаних у позові доводів, посилаючись на чинне законодавство та на відомості з Державного земельного кадастру вказав на сформованість земельних ділянок площею 42577,00 кв.м. з кадастровим номером :05:028:0071 та площею 3900,00 кв.м. з кадастровим номером :05:028:0072 і їх належність на праві комунальної власності територіальній громаді міста Черкаси в особі позивача. За твердженням представника позивача до моменту оформлення відповідачем права оренди земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, відносини з фактичного користування земельними ділянками без укладення договору оренди та неотримання їх власником доходів у вигляді орендної плати, що є наслідком безпідставного утримання відповідачем у себе коштів, за своїм змістом є кондиційними. Також представник позивача вважає, що оскільки позивач не впливає на внутрішньогосподарську діяльність відповідача щодо використання чи невикористання ним земельних ділянок площею 42577,00 кв.м. з кадастровим номером :05:028:0071 та площею 3900,00 кв.м. з кадастровим номером :05:028:0072, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна відповідача, то позивач вправі просити суд стягнути заявлену в позові суму безпідставно утримуваних відповідачем коштів.

23 жовтня 2020 року до Господарського суду Черкаської області надійшло заперечення на відповідь на відзив, яким відповідач відхилив доводи представника позивача, приведені ним у відповіді на відзив, і, крім уже вказаних у відзиві на позов пояснень, міркувань та аргументів зазначив, що Господарський суд Черкаської області ухвалю від 23.01.2018 у справі №05/925/29/13-г про банкрутство ТОВ "Нікос" визнав грошові вимоги Черкаської міської ради до боржника в сумі 4521836,08 грн., до складу яких ввійшли борги з орендної плати за землю за період з 01.02.2013 по 30.09.2017, в тому числі за договором оренди землі від 28.09.2009 за користування земельними ділянками площею 129318 кв. м. по провулку ХХ партз`їзду (нині Анатолія Пашкевича) 8/1 та 8/9, які є предметом спору у даній справі. Після ліквідації за ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21.03.2019 у справі №05/925/29/13-г ТОВ "Нікос" борги останнього з орендної плати за користування вказаними земельними ділянками у період з 01.02.2013 по 30.09.2017 є погашеними. За умовами договору оренди землі від 28.09.2009 ТОВ "Нікос" мало сплачувати орендну плату за землю аж до державної реєстрації прав третіх осіб на користування земельними ділянками. Отож, враховуючи відсутність державної реєстрації за відповідачем права користування спірними земельними ділянками, зобов`язання ТОВ "Нікос" зі сплати орендної плати за землю за договором оренди землі від 28.09.2009 припинилося з 16.04.2019 - дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення ТОВ "Нікос". Твердження позивача про те, що територіальна громада міста Черкаси в особі позивача є власником спірних земельних ділянок не відповідає частинам 9, 10 та 13 ст. 791 Земельного кодексу України оскільки вони не є об`єктами цивільних прав через відсутність державної реєстрації права власності на них за позивачем, що тягне за собою скасування їх державної реєстрації і в Державному земельному кадастрі.

Ухвалою від 27.10.2020 Господарський суд Черкаської області закрив підготовче провадження у справі №925/1082/20 та призначив її до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 10 год. 30 хв. 24.11.2020 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

У судовому засіданні, яке відбулося 24.11.2020, Господарський суд Черкаської області розпочав розгляд справи №925/1082/20 по суті і оголосив перерву до 11 год. 00 хв. 18.12.2020, про що повідомив представників сторін під розписку.

У судовому засіданні, яке відбулося 18.12.2020 за участю обох сторін (їх представників), господарський суд продовжив і закінчив розгляд справи №925/1082/20 по суті та оголосив вступну і резолютивну частини ухваленого ним у нарадчій кімнаті рішення.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, Господарський суд Черкаської області

УСТАНОВИВ:

16 квітня 2009 року четверта сесія Черкаської міської ради прийняла рішення №4-1146 "Про надання товариству з обмеженою відповідальністю "Нікос" земельних ділянок в оренду по провул. ХХ партз`їзду, 8/1 та по провул. ХХ партз`їзду, 8/9" (а.с. 56). Цим рішенням Черкаська міська рада вирішила:

затвердити проект відведення земельних ділянок товариству з обмеженою відповідальністю "Нікос" по провул. ХХ партз`їзду, 8/1 та по провул. ХХ партз`їзду, 8/9;

надати товариству з обмеженою відповідальністю "Нікос" земельні ділянки по провул. ХХ партз`їзду, 8/1 та по провул. ХХ партз`їзду, 8/9 загальною площею 129318 кв.м. (в т.ч. площею 320 кв.м. - в спільне користування з ПП Бруй Ю.Т. та ПП Даниленко Т.Т.) під існуючі будівлі та споруди виробничої бази, з них: площею 92901 кв.м. - за рахунок власного землекористування в оренду на 49 років (без права передачі її в суборенду) та площею 36417 кв.м. - за рахунок земель Черкаської міської ради в оренду на 1 рік (без права передачі її в суборенду) з подальшим викупом.

28 вересня 2009 року Черкаська міська рада як орендодавець і товариство з обмеженою відповідальністю "Нікос" як орендар уклали між собою договір оренди землі (а.с. 57-60), згідно з яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки площею 129318 кв.м., що за цільовим призначенням відносяться до категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, які знаходяться по провулку ХХ партз`їзду, 8/1 та по провулку ХХ партз`їзду, 8/9.

Пунктом 8 договору оренди землі від 28.09.2009 передбачено, що термін оренди земельної ділянки площею 92901 кв.м. становить 49 років з дати прийняття рішення Черкаською міською радою від 16.04.2009 №4-1146, а термін оренди земельної ділянки площею 36417 кв.м. становить 1 рік з дати прийняття рішення Черкаської міської ради від 16.04.2009 №4-1146.

У підпункті "г" пункту 31 договору оренди землі від 28.09.2009 його сторони передбачили, що орендар зобов`язаний у разі відчуження будівель та споруд (або їх часток), розташованих на земельних ділянках, наданих в оренду, повідомити про це орендодавця 10-денний термін з дня відчуження, а також повідомити нового власника про необхідність оформлення правових документів на землю. До державної реєстрації права третіх осіб на користування земельними ділянками орендна плата вноситься орендарем у повному обсязі з урахуванням фактичного цільового використання земельної ділянки новим власником.

18 листопада 2009 року договір оренди землі від 28.09.2009 був зареєстрований у Черкаській регіональній філії ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.11.2009 за №024.

За актом приймання-передачі земельної ділянки від 18.11.2009 (а. с. 61) Черкаська міська рада передала товариству з обмеженою відповідальністю "Нікос", а останнє прийняло в строкове платне користування (в оренду) земельні ділянки по провулку ХХ партз`їзду, 8/1 та по провулку ХХ партз`їзду, 8/9" під існуючі будівлі та споруди виробничої бази.

Відповідач у відзиві на позов (а.с. 36-39) та у запереченні на відповідь на відзив (а. с. 83-88) визнав, що товариство з обмеженою відповідальністю "Круг - Будкомплект" і товариство з обмеженою відповідальністю "Юніт" на підставі договору купівлі-продажу від 20.04.2012, додаткового договору купівлі-продажу від 16.05.2012 та договору купівлі-продажу від 29.03.2013 придбали у ТОВ "Нікос" частки у праві власності на комплекс будівель і споруд по провулку ХХ партз`їзду, 8/1 у м. Черкаси і відповідно набули право спільної часткової власності на цей комплекс.

09 жовтня 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю "Юніт" як співвласник 1 і товариство з обмеженою відповідальністю "Круг - Будкомплект" як співвласник 2 уклали між собою договір про поділ нерухомого майна (далі також - договір від 09.10.2013, а.с. 54-55), згідно з яким його сторони домовились про поділ у натурі належного їм на праві спільної часткової власності комплексу, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, провулок ХХ партз`їзду, будинок 8/1.

Згідно з п. 3 договору від 09.10.2013 співвласнику 1 належить 23/100 часток в праві власності на комплекс на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Вінніченко Ж.В. 20.04.2012 за р. №1337, додаткового договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Вінніченко Ж.В. 16.05.2012 за р. №1546, зареєстрованих в комунальному підприємстві "Черкаське обласне об`єднання бюро технічної інвентаризації" в реєстровій книзі 36 за номером запису 1561. Співвласнику 2 належить 77/100 часток в праві власності на комплекс на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. 29.03.2013 за р. №721, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.03.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

У п. 4 договору від 09.10.2013 його сторони визначили конкретні об`єкти нерухомого майна поділеного комплексу, які перейшли у власність співвласнику 1 та співвласнику 2 і місцезнаходження цього нерухомого майна.

9 жовтня 2013 року договір про поділ нерухомого майна від 09.10.2013 був посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В.

Того ж дня - 09.10.2013 на підставі договору про поділ нерухомого майна від 09.10.2013 була проведена державна реєстрація за відповідачем права власності на визначене у цьому договорі нерухоме майно за реєстраційним номером 01 шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису №2793265, що підтверджується інформаційною довідкою з цього реєстру від 16.07.2020 №216599339 (а. с. 24-25).

Розпорядженням міського голови від 22.02.2016 №29-р "Про перейменування об`єктів топоніміки міста Черкаси" (а.с. 18) провулок ХХ партз`їзду був перейменований на провулок Анатолія Пашкевича.

17 березня 2016 року друга сесія Черкаської міської ради прийняла рішення №2-322 "Про надання товариству з обмеженою відповідальністю "Юніт" дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по провулку Анатолія Пашкевича, 8/1" (а.с. 23). Цим рішенням Черкаська міська рада вирішила надати товариству з обмеженою відповідальністю "Юніт" дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 4,6477 га в оренду по провулку Анатолія Пашкевича, 8/1 під комплекс будівель і споруд та зобов`язала товариство з обмеженою відповідальністю "Юніт" укласти договір про відшкодування збитків (неодержаного доходу) власнику землі (міській раді) за період використання землі без правовстановлюючих документів (з дати набуття права власності на нерухоме майно) у встановленому законом порядку.

Відповідач договір про відшкодування збитків (неодержаного доходу) власнику землі (міській раді) за період використання землі без правовстановлюючих документів (з дати набуття права власності на нерухоме майно) не уклав.

На підстав рішення позивача від 17.03.2016 №2-322 був розроблений проект землеустрою щодо відведення відповідачу земельної ділянки орієнтовною площею 4,6477 га в оренду по провулку Анатолія Пашкевича, 8/1 під комплекс будівель і споруд, на підставі якого були сформовані дві земельні ділянки площею 42577,00 кв.м. з кадастровим номером :05:028:0071 та площею 3900,00 кв.м. з кадастровим номером :05:028:0072 які відповідно 30.11.2016 і 06.12.2016 були зареєстровані у Державному земельному кадастрі, що підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області від 09.09.2020 №32-23-0.2-6328/2-20 (а. с. 92).

Згідно з наданими відповідачем інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів від 05.10.2020 №226762526 і № 226764548 (а. с. 99, 100) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та інших реєстрах відомості про реєстрацію права власності, іншого речового права, іпотеки, обтяження на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:028:0071 і :05:028:0072 відсутні.

Розроблений проект землеустрою щодо відведення відповідачу земельної ділянки орієнтовною площею 4,6477 га в оренду по провулку Анатолія Пашкевича, 8/1 під комплекс будівель і споруд відповідач 08.12.2016 передав позивачу для затвердження згідно з описом прийняття документів №53629-З (а. с. 51).

Позивач рішення про затвердження наданого йому проекту землеустрою щодо відведення відповідачу земельної ділянки орієнтовною площею 4,6477 га в оренду по провулку Анатолія Пашкевича, 8/1 під комплекс будівель і споруд не прийняв, у зв`язку з чим і договір оренди земельних ділянок площею 42577,00 кв.м. з кадастровим номером :05:028:0071 та площею 3900,00 кв.м. з кадастровим номером :05:028:0072 та між позивачем і відповідачем наразі не був укладений. Відповідач плату за користування цими земельними ділянками позивачу не сплачував.

Разом з тим, позивач в листопаді 2017 року звернувся до Господарського суду Черкаської області у справі №05/925/29/13-г про банкрутство ТОВ "Нікос" із заявою від 17.11.2017 №4690-01-21 (а. с. 89-91) про визнання його грошових вимог до боржника, до складу яких ввійшли борги з орендної плати за землю за період з 01.02.2013 по 30.09.2017 за договором оренди землі від 28.09.2009 за користування земельними ділянками площею 129318 кв. м. по провулку ХХ партз`їзду (нині Анатолія Пашкевича) 8/1 та 8/9, які є предметом спору у даній справі.

Господарський суд Черкаської області ухвалою від 23.01.2018 у справі №05/925/29/13-г про банкрутство ТОВ "Нікос" (а. с. 94) визнав грошові вимоги Черкаської міської ради до боржника в сумі 4521836,08 грн. у тому і з орендної плати за землю за період з 01.02.2013 по 30.09.2017 договором оренди землі від 28.09.2009 за користування земельними ділянками площею 129318 кв. м. по провулку ХХ партз`їзду (нині Анатолія Пашкевича) 8/1 та 8/9, які є предметом спору у даній справі.

Ухвалою від 21.03.2019 у справі №05/925/29/13-г (а. с. 95-96) Господарський суд Черкаської області ліквідував ТОВ "Нікос".

16 квітня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на підставі ухвали Господарського суду Черкаської області від 21.03.2019 у справі №05/925/29/13-г був внесений запис 3001204 про припинення ТОВ "Нікос".

Згідно з наданим міськрайонним управлінням у Черкаському районі та м. Черкасах Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 16.08.2017 №445/0/25-17 (а. с. 15) нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 3900,00 кв.м. з кадастровим номером :05:028:0072 становить відповідно 1109862,00 грн.

Згідно з наданим міськрайонним управлінням у Черкаському районі та м. Черкасах Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 16.08.2017 №440/0/25-17 (а. с. 16) нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 42577,00 кв.м. з кадастровим номером :05:028:0071 становить відповідно 15685253,68 грн.

На підставі цих витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок з кадастровими номерами :05:028:0071 і :05:028:0072 Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради зробив розрахунок заборгованості відповідача за користування земельними ділянками по провулку Анатолія Пашкевича, 8/1 (а. с. 14), згідно з яким нарахував відповідачу за період з 01.08.2017 по 31.07.2020 плату за користування вказаними земельними ділянками у розмірі трьох відсотків річних від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що становить суму 1411672,83 грн. за земельну ділянку з кадастровим номером :05:028:0071 і суму 99887,59 грн. за земельну ділянку з кадастровим номером :05:028:0072, а разом - суму 1511560,42 грн., яку відповідач мав би сплатити позивачу як орендну плату за користування цими земельними ділянками у разі укладення ним з позивачем договору оренди і державної реєстрації за відповідачем права оренди цих земельних ділянок станом на 01.08.2017.

Нараховану Департаментом архітектури та містобудування Черкаської міської ради загальну суму плати за користування земельними ділянками з кадастровими номерами :05:028:0071 і :05:028:0072 в розмірі 1511560,42 грн. позивач на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України пред`явив до стягнення з відповідача як безпідставно збережену останнім за рахунок позивача суму коштів.

Отож предметом позову у цій справі є стягнення з відповідача як з власника об`єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати на підставі статті 1212 глави 83 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельними ділянками, на якій ці об`єкти розміщені.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1212 глави 83 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За змістом положень глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (такий висновок сформульовано Верховним Судом України у постанові від 02.03.2016 у справі № 6-3090цс15).

Отже, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Наведену правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2017 у справі № 922/3412/17, від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц.

Статтею 377 Цивільного кодексу України в редакції Закону України від 05.11.2009 №1702-V встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).

Частинами 1 та 2 ст. 120 Земельного кодексу України зі змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 05.11.2009 №1702-VI, передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до пункту "е" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України зі змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 05.11.2009 №1702-VI, підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про оренду землі" в редакції Закону України від 05.11.2009 р. №1702-VI до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

З викладених вище обставин убачається, що відповідач і товариство з обмеженою відповідальністю "Круг-Будкомплект" набули право спільної часткової власності на об`єкти нерухоме майно по провулку ХХ партз`їзду (нині Анатолія Пашкевича), 8/1 у м. Черкаси, які до цього належали на праві власності ТОВ "Нікос" і були розміщені на орендованій останнім у позивача за договором оренди землі від 28.09.2009 земельній ділянці.

Отож в силу вказаних вище норм чинного законодавства з набуттям відповідачем і товариством з обмеженою відповідальністю "Круг-Будкомплект" права спільної часткової власності на об`єкти нерухомого майна, укладений Черкаською міською радою з ТОВ "Нікос" договір оренди землі від 28.09.2009 припинився, а відповідно припинилося і зобов`язання ТОВ "Нікос" зі сплати орендної плати за землю за цим договором.

Згідно з ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Частинами 1, 2. 3, 4, 9 ст. 791 Земельного кодексу України встановлено таке: 1. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. 2. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). 3. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. 4. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. 9. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

На час придбання у ТОВ "Нікос" відповідачем і товариством з обмеженою відповідальністю "Круг-Будкомплект" у спільну часткову власність об`єктів нерухомого майна по провулку ХХ партз`їзду (нині Анатолія Пашкевича), 8/1 у м. Черкаси земельна ділянка, на якій вони були розміщені, не була сформованою у розумінні ст. 791 Земельного кодексу України.

Придбання у ТОВ "Нікос" відповідачем і товариством з обмеженою відповідальністю "Круг - Будкомплект" у спільну часткову власність нерухомого майна по провулку ХХ партз`їзду (нині Анатолія Пашкевича), 8/1 у м. Черкаси і подальший поділ його в натурі між відповідачем і товариством з обмеженою відповідальністю "Круг - Будкомплект" передбачає поділ земельної ділянки, на якій розміщені об`єкти нерухомого майна, і внаслідок такого поділу - формування нових земельних ділянок у порядку відведення земельних ділянок із земель комунальної власності.

Отож через несформованість орендованої ТОВ "Нікос" за договором оренди землі від 28.09.2009 земельної ділянки, її поділ між відповідачем і товариством з обмеженою відповідальністю "Круг - Будкомплект" і необхідність формування нових земельних ділянок автоматичної заміни орендаря - ТОВ "Нікос" у договорі оренди землі від 28.09.2009 на відповідача і товариство з обмеженою відповідальністю "Круг - Будкомплект" не відбулося.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно з пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності

Підпунктами 14.1.72, 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття земельний податок і орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Оскільки відповідач не є власником або постійним землекористувачем земельної ділянки, на якій розміщене належне йому на праві власності об`єкти нерухомого майна, тому він не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата.

Аналогічна правова позиція викладене в постанові Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 922/3208/19.

Частина 1 ст. 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Положеннями статтей 116, 125 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У даному випадку рішення про надання відповідачу в оренду земельних ділянок, на яких розміщені належні йому об`єкти нерухомого майна, позивачем не приймалося, договір оренди земельних ділянок між відповідачем та позивачем не укладався і державна реєстрація за відповідачем права оренди земельних ділянок не проводилася.

Отож, відповідач користується земельними ділянками по провулку Анатолія Пашкевича, 8/1 у м. Черкаси під його нерухомим майном за відсутності у нього належним чином оформленого і зареєстрованого права оренди на такі земельні ділянки.

Разом з тим, як передбачено ст. 791 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї.

Пунктом 9 розділу II. "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 №5245-VI встановлено, що право власності на земельні ділянки державної та комунальної власності, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, реалізується після державної реєстрації права власності на відповідну земельну ділянку.

Передача позивачем відповідачу земельних ділянок комунальної власності в оренду, стягнення позивачем безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельними ділянками комунальної власності за відсутності укладеного договору оренди землі і зареєстрованого за відповідачем права оренди таких земельних ділянок є формами реалізації позивачем права власності на такі земельні ділянки, що відповідно до вказаних вище норм чинного законодавства передбачає обов`язкову державну реєстрацію за позивачем права власності на сформовані земельні ділянки.

Таким чином, позивач мав надати докази існування протягом зазначеного в позові періоду земельних ділянок з кадастровими номерами :05:028:0071 та :05:028:0072 як об`єктів цивільних прав у розумінні ст. 791 Земельного кодексу України, реальної можливості передачі позивачем цих земельних ділянок в оренду відповідно до Закону України "Про оренду землі" у зазначений період, а також обґрунтованість розрахунку стягуваної суми (збереженого відповідачем за рахунок позивача майна (коштів).

На день прийняття Господарським судом Черкаської області цього рішення позивач не доказав наявності державної реєстрації за ним права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:028:0071 та :05:028:0072, а відповідно і можливості реалізації ним права власності на ці земельні ділянки у вказаний в позові період.

У ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України також передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Для встановлення факту користування спірними земельними ділянками з кадастровими номерами :05:028:0071 та :05:028:0072 площею відповідно 42577,00 кв. м. і 3900,00 кв.м. без достатньої правової підстави, саме позивач має належним чином довести факт користування відповідачем цими земельними ділянками.

Оскільки у спірних правовідносинах мова йде про стягнення з відповідача безпідставно збережених ним сум орендної плати, яку він мав би сплачувати за фактичне користування земельними ділянками, то площа фактично використовуваних відповідачем земельних ділянок має визначальне значення для розрахунку таких сум.

Отож в даному випадку має значення площа земельних ділянок, яку фактично використовує відповідач, і підтвердження її (площі) належними доказами, а не просто факт формування земельних ділянок, які ще не передані відповідачу в оренду.

На необхідність підтвердження розміру земельної ділянки, якою фактично користується особа, до якої подано позов про стягнення неодержаних доходів у розмірі орендної плати, зокрема, актом обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки звернула свою увагу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.11.2018 у справі №922/3412/17 та у постанові від 04.12.2019 у справі №917/1739/17, а також Верховний Суд у постанові від 20.12.2019 року у справі №917/266/19.

На необхідності достеменного встановлення розміру земельних ділянок, які використовується відповідачем (чи користується відповідач земельними ділянками лише у межах належних йому об`єктів нерухомого майна або більшою площею, а отже, чи не ґрунтується на припущеннях площа, яку покладено в основу обрахунку заявленої до стягнення суми), наголосив також Верховний Суд у постанові від 05.02.2020 року у справі № 924/196/19.

Також, у постанові від 20.12.2019 у справі № 917/266/19 Верховний Суд звернув увагу на необхідність підтвердження розміру земельної ділянки, якою фактично користується особа, до якої подано позов органом місцевого самоврядування про стягнення неодержаних доходів у розмірі орендної плати, зокрема, актом обстеження земельної ділянки з доданими до нього фото матеріалами або іншої інформації про площу земельної ділянки.

З матеріалів цієї справи убачається, що стягувану суму коштів Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради нарахував відповідачу на площі земельних ділянок з кадастровими номерами :05:028:0071 та :05:028:0072 в розмірі відповідно 42577,00 кв. м. і 3900,00 кв.м., проте, доказів фактичного використання відповідачем цих земельних ділянок саме в таких розмірах їх площ матеріали справи не містять. Тобто позивач не доказав факту користування відповідачем цими земельними ділянками саме в такому розмірі.

Рішення позивача від 17.03.2016 №2-322 "Про надання товариству з обмеженою відповідальністю "Юніт" дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по провулку Анатолія Пашкевича, 8/1" і розроблений на підставі цього рішення проект землеустрою щодо відведення відповідачу земельної ділянки орієнтовною площею 4,6477 га в оренду по провулку Анатолія Пашкевича, 8/1 під комплекс будівель і споруд, на підставі якого були сформовані дві земельні ділянки площею 42577,00 кв. м. з кадастровим номером :05:028:0071 і площею 3900,00 кв.м. з кадастровим номером :05:028:0072, свідчать лише про намір відповідача отримати в користування ці земельні ділянки у вказаному розмірі станом на момент звернення відповідача до позивача за одержанням дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо їх відведення, однак не доводять фактичного користування відповідачем земельними ділянками саме в таких розмірах.

Акта обстеження спірних земельних ділянок, яким би були встановлені та зафіксовані дійсні розміри земельних ділянок, які фактично використовує відповідач, матеріали справи не містять.

З огляду на зазначене, господарський суд не вбачає обґрунтованими та доведеними розміри площ спірних земельних ділянок, на які нараховано стягувану суму коштів.

Одночасно у господарського суду відсутня можливість самостійно встановити розміри використовуваних відповідачем площ земельних ділянок, оскільки вони можуть бути більшими, ніж у межах належних йому об`єктів нерухомого майна.

За таких обставин відсутні підстави для стягнення з відповідача 1511560,42 безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 01.08.2017 по 31.07.2020, тому у задоволенні позову Черкаської міської ради слід відмовити.

За платіжним дорученням від 13.08.2020 №342 Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської рази за подання Черкаською міською радою позову, що розглядається у цій справі, сплатив 22673,41 грн. судового збору, який відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із відмовою у позові слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Судовий збір за подання позову в сумі 22673,41 грн. покласти на позивача.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 18 січня 2021 року.

Суддя М.В. Дорошенко