ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" грудня 2020 р. Справа№ 910/2877/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Ткаченка Б.О.
суддів: Майданевича А.Г.
Коротун О.М.

За участю секретаря судового засідання Яценко І.В.
Представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 22.12.2020
розглянувши матеріали апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2020
у справі № 910/2877/20 (суддя Чебикіна С.О.)
за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укральянспродукт"
про стягнення 225 150,00 грн
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укральянспродукт" (далі відповідач), в якому просить стягнути з відповідача 225 150,00 грн. штрафу за поставку неякісного товару за договором поставки №118/ВЗЗ-2019 від 18.07.2019 на підставі ст.ст. 526, 530, 692, 625 ЦК України та ст.ст. 193, 217, 218, 230-232, 234 ГК України.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку з поставкою відповідачем неякісного і некомплектного товару, що є порушенням вимог розділу 2 цього договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 20% вартості недоброякісного товару.

Короткий зміст оскаржуваного рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття
Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 у справі №910/2877/20 у позові відмовлено повністю.
Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не доведено, що відповідачем 29.08.2019 року було поставлено неякісний товар.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись із вказаним рішенням, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 у справі № 910/2877/20 і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки внаслідок неправильної оцінки доказів, поданих учасниками справи, судом неповно та неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 поновлено Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 у справі № 910/2877/20, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 у справі №910/2877/20, призначено справу № 910/2877/20 до розгляду у судовому засіданні на 22.12.2020.
Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 21.12.2020, у зв`язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. на лікарняному, для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Майданевич А.Г., Коротун О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 прийнято справу №910/2877/20 за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Майданевич А.Г., Коротун О.М.

Позиції учасників справи
Представник Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати повністю рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 у справі № 910/2877/20 і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Укральянспродукт" у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
18.07.2019 між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України як замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укральянспродукт" як учасником укладено договір № 118/ВЗЗ-2019 (далі - договір).
Відповідно до п. 1.1. договору учасник зобов`язується у визначені договором строки поставити замовникові якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (додаток № І), а замовник - прийняти та оплатити такі товари.
Згідно з п. 2.3 договору під час поставки кожної партії товару, замовник протягом двох робочих днів, проводить обов`язкову перевірку якості та безпечності (органолептична перевірка) товару, що постачається учасником (далі - контрольні заходи).
У п. 2.3.1 договору сторони погодили, що результати проведення контрольних заходів оформляються актом приймального контролю, який підписується представником замовника, що здійснював перевірку, та представником учасника. У випадку відмови від підпису цього акту однією зі сторін цього договору, запис про таку відмову зазначається в акті і підписується відповідно другою із сторін цього договору.
Згідно з п. 2.3.2 договору акт приймання товару на зберігання оформлюється лише після завершення контрольних заходів з обов`язковим зазначенням в акті приймання їх результатів, але не більше 5 календарних днів після проведення контрольних заходів.
Пунктом 2.4. договору передбачено, що замовник протягом усього терміну зберігання товару, як на складі замовника так і на складі будь якого підрозділу Національної гвардії України, має право здійснити вибіркову перевірку за якістю і комплектністю, шляхом комісійного відбору зразків (проб) та направлення їх до лабораторії, яку визначає замовник, за рахунок учасника для проведення лабораторних досліджень, результати лабораторних досліджень поширюються на всю партію товару. При незадовільних результатах дослідження, навіть за одним показником, учасник протягом 10 днів з моменту отримання результатів дослідження, має право звернутись до замовника щодо проведення повторного відбору зразків (проб) з тієї самої партії у подвійній кількості в лабораторії, яку визначає замовник. Результати повторних досліджень є остаточними. Послуги лабораторії щодо проведення лабораторних досліджень оплачуються замовником.
Відповідно до п. 5.4. договору на кожну партію товару, що постачається, учасник обов`язково надає замовнику наступні документи, а саме:
- рахунок-фактуру, підписану особою, уповноважену на підписання господарських та фінансових документів;
- видаткову накладну (у трьох примірниках) підписану особою, уповноважену на підписання господарських та фінансових документів;
- товарно-транспортну накладну (у разі перевезення товару автомобільним транспортом);
- оригінал (або нотаріально завірена копія, або копія, завірена виробником продукції) декларації виробника на партію наданого зразка одиниці товару;
- оригінал протоколу випробувань (або нотаріально завірена копія, або копія, завірена лабораторією, що видала документ) протоколу досліджень (випробувань) про безпечність та відповідність товару або експертного висновку про безпечність та відповідність товару, наданого акредитованою лабораторією на ім`я учасника із проведеними лабораторними дослідженнями партії даного товару;
- копія атестату про акредитацію вимірювальної лабораторії (копія завірена мокрою печаткою лабораторії або нотаріально засвідчена копія), при цьому даний атестат має свідчити про можливість проведення зазначеною лабораторією випробувань щодо предмету закупівлі;
- належним чином завірена копія висновку санітарно-епідеміологічної експертизи;
- належним чином завірена копія якісного посвідчення на споживчу тару.
У п. 5.4.1 договору сторони погодили, що замовник розпочинає приймання товару при наявності у представника учасника встановлених нормативно-правовими актами України супровідних документів вказаних у п. 5.4. договору.
Відповідно до п. 5.6. договору замовник (одержувач) має право не приймати товар за кількістю та якістю, у разі встановлення невідповідності товару одиниці товару, яка була подана до замовника під час проведення процедури закупівлі вимогам якості та/або маркування та/або етикетування та/або фасування та/або стану упаковки товару після проведення органолептичного дослідження представниками замовника, на строк достатній для встановлення відповідної якості товару. У разі, якщо сумніви щодо якості товару підтверджуються (експертним висновком, протоколом досліджень, актом, тощо), замовник має право в односторонньому порядку відмовитися від договору.
Згідно з п. 7.4. договору у разі поставки неякісного і некомплектного товару та/або поставки з порушенням вимог розділу 2 цього договору учасник зобов`язаний сплатити замовнику штраф у розмірі 20% вартості недоброякісного товару. Факт поставки недоброякісного товару підтверджується відповідним актом та/або протоколами досліджень. У випадку відмови від підпису цього акту однією із сторін цього договору або неприбуття сторони на підписання запис про таку відмову чи неприбуття сторін для підписання зазначається в акті і підписується відповідно другою стороною цього договору. Зазначений товар не зараховується учаснику у виконання поставки і підлягає заміні в строк п`яти робочих днів з дня отримання документа щодо невідповідності якості товару. Сплата штрафу не звільняє винну сторону від виконання зобов`язань за цим договором.
На виконання умов договору від 29.08.2019 року відповідачем за місцезнаходженням позивача було поставлено товар за Договором у кількості 12 500 кг вартістю 1 125 750 грн (товарно-транспортна накладна №58 від 29.08.2019).
Комісією позивача у складі: голови - заступника командира частини з матеріального забезпечення-начальника тилу п/п-ка Гулого А.А., начальника відділу зберігання матеріально технічних засобів майора Кугука Є.І., юрисконсульта відділу правової роботи капітана юстиції Гнатика К.М., лікаря відділення хіміко-токсикологічного та радіологічного контролю відділу (лабораторії) ветеринарно-санітарної експертизи та фізико-хімічних досліджень мол. л-нта Алексієнко С.С., у присутності: оперуповноваженого 2 відділу 3 Головного відділу Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України к-на Степаненко С.О., начальника служби з організації харчування та забезпечення продовольством відділу продовольчого забезпечення управління тилу логістики Головного управління Національної гвардії України п/п-ка Гулевець О.В., представника постачальника TOB "Укральянспродукт" Гончарука О.А. було складено акт №78/5/8-1924 від 29.08.2019 про те що поставлений товар не відповідає вимогам ДСТУ 7158:2010 «М`ясо. Свинина в тушах і півтушах. Технічні умови» та технічному опису, узгодженому сторонами договору.
З урахуванням вказаних в акті №78/5/8-1924 від 29.08.2019 порушень вимог щодо якості товару, позивачем було відмовлено у прийнятті поставленого відповідачем товару.
Директором TOB "Укральянспродукт" Гончаруком О.А. було висловлено заперечення щодо інформації викладеної в акті, в яких він зазначив, що з висновками контрольного заходу не погоджується оскільки поставлений товар повністю відповідає вимогам ДСТУ 7158:2010 «м`ясо. Свинина в тушах і півтушах. Технічні умови» та технічному опису, узгодженому сторонами договору.
З урахуванням наведених обставин, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 225 150,00 грн. штрафу за поставку неякісного товару за договором поставки.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.
Згідно з ч. 1 с. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Тлумачення наведених норм свідчить, що договір поставки товару за своєю правовою природою відноситься до двосторонніх, консенсуальних, оплатних договорів, укладення якого зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. У даних правовідносинах обов`язку продавця (постачальника) з передачі у власність (поставки) покупцю товару відповідає обов`язок покупця з прийняття та оплати цього товару.
У справі, що розглядається, спірним, з огляду на природу та характер правовідносин, зміст заявлених вимог та доводів сторін, є питання правомірності нарахування позивачем відповідачу штрафу за поставку неякісного товару за договором поставки.
У п. 7.4 Договору сторони погодили, що у разі поставки неякісного (некомплектного товару та/або поставки товару з порушенням вимог розділу 2 цього договору учасник зобов`язаний сплатити замовнику штраф у розмірі 20% вартості недоброякісного товару. Факт поставки недоброякісного товару підтверджується відповідним актом та/або протоколами досліджень. У випадку відмови від підпису цього акту однією із сторін цього договору або неприбуття сторони на підписання запис про таку відмову чи неприбуття сторін для підписання зазначається в акті і підписується відповідно другою стороною цього договору. Зазначений товар не зараховується учаснику у виконання поставки і підлягає заміні в строк п`яти робочих днів з дня отримання документа щодо невідповідності якості товару. Сплата штрафу не звільняє винну сторону від виконання зобов`язань за цим договором.
Статтею 673 ЦК України встановлено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.
Згідно з ч. 1 ст. 674 ЦК України відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 2.1 розділу 2 Договору передбачено, що якість товару, що поставляється Учасником повинна відповідати вимогам чинних нормативно - правових актів та ДСТУ 7158:2010. Товар за якістю повинен відповідати одиниці товару, яка була подана до Замовника під час проведення процедури закупівлі. Пакування та маркування товару, що поставляється за даним договором, повинне відповідати діючим стандартам, технічним умовам та забезпечувати зберігання споживацьких властивостей Товару під час транспортування та зберігання.
У додатку № 2 до Договору сторони узгодили технічний опис товару, який підлягає поставці відповідачем: товар - м`ясо свинини першої категорії повинно відповідати нормативному документу на цей вид продукції (товару): ДСТУ 7158:2010 "М`ясо. Свинина в тушах і півтушах. Технічні умови", Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" та іншим вимогам законодавства в сфері обігу харчових продуктів. М`ясо свинини першої категорії повинно бути заморожене та виготовлено у вигляді півтуш, без голови, ніг, внутрішніх органів, внутрішнього жиру. Запах та колір - без стороннього запаху, м`язова тканина в місцях розділення - від світло-рожевого до червоного кольору, сало - від білого до блідо-рожевого. На півтушах не повинно бути залишків внутрішніх органів, щетини, згустків крові, бахромок м`язової і жирової тканин, побитостей, синців, забруднення. На кожній півтуші повинно бути проставлено ветеринарне клеймо овальної форми, яке підтверджує, що ветеринарно-санітарна експертиза свинини проведена в повному обсязі і цю свинину можна випускати до реалізації на харчові цілі без обмежень, а також клеймо та штампи, що позначають категорію вгодованості. Строк придатності товару повинен становити не менше 85 % від терміну зберігання даного виду товару з дня поставки його на склад замовника.
Згідно з п. 2.3 договору під час поставки кожної партії товару, замовник протягом двох робочих днів, проводить обов`язкову перевірку якості та безпечності (органолептична перевірка) товару, що постачається учасником (далі - контрольні заходи).
Відповідно до п. 5.6 Договору замовник (одержувач) має право не приймати товар за кількістю та якістю, у разі встановлення невідповідності товару одиниці товару, яка було подана до замовника під час проведення процедури закупівлі вимогам якості та/або маркування та/або етикетування та/або фасування та/або стану упаковки товару після проведення органолептичного дослідження представниками замовника, на строк достатній для встановлення відповідної якості товару. У разі, якщо сумніви щодо якості товару підтверджуються (експертним висновком, протоколом досліджень, актом, тощо), замовник має право в односторонньому порядку відмовитися від договору.
Тобто, у разі встановлення замовником за результатами органолептичного дослідження невідповідності товару одиниці товару, яка було подана до замовника під час проведення процедури закупівлі, вимогам якості, Договором передбачено право замовника тимчасово не приймати товар за якістю на строк, достатній для встановлення відповідної якості товару, яка підтверджується експертним висновком, протоколом досліджень, актом, тощо.
Інших підстав для відмови замовником (одержувачем) у прийнятті від учасника товару Договір не містить.
Матеріали справи свідчать, що за результатами контрольних заходів (органолептичної перевірки) у позивача виникли сумніви щодо якості поставленого відповідачем 29.08.2019 року товару, та, як наслідок, позивачем було відмовлено у прийнятті поставленого відповідачем товару, складено акт «Встановлення факту поставки товару неналежної якості під час приймального контролю» №78/5/8-1924 від 29.08.2019, у якому зазначено, що комісія замовника пропонує не приймати поставлений товар неналежної якості, а саме: м`ясо свинини першої категорії в кількості 12 500 кг загальною вартістю 1 125 750 грн, дата виготовлення 23.08.2019, виробник ТОВ «КРАМАР ЛТД», та повернути його постачальнику TOB «Укральянспродукт».
При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що за умовами п. 2.3.1 Договору результати проведення контрольних заходів оформляються актом приймального контролю, а не актом встановлення факту поставки товару неналежної якості під час приймального контролю.
Натомість, відповідачем заперечується поставка ним 29.08.2019 року позивачу неякісного товару із посиланням на подання ним разом із відповідною партією товару: декларації виробника (посвідчення про якість) на продукцію тваринного походження №58 від 29.08.2019 року; протоколу випробувань №832/1 від 28.08.2019 року, що складений Лабораторією промислової токсикології Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького; сертифікату якості від 21.08.2019 року, виданий Firma «MARCIKOWSCY» SP.ZO.ZBECHY POLE 8 64-010 KRZYWIN.POLAND; протоколу випробувань харчової продукції №9230/19-х від 24.09.2019 року.
Крім того, із матеріалів справи вбачається, що позивач, за схожих обставин у такому ж складі комісії, у зв`язку із сумнівами щодо відповідності поставленого відповідачем товару умовам Договору (іншої партії), вирішив провести відбір проб м`яса свинини з партії 12 500 кг (дата виробництва 23.08.2019, виробник ТОВ «КРАМАР ЛТД») для досліджень у лабораторії, та зазначив, що рішення про прийом-передачу зазначеної партії продукції буде прийняте після отримання протоколу відділу (лабораторії) ветеринарно-санітарної експертизи та контролю якості речового майна в/ч 3078 (акт приймального контролю від 16.09.2019 №78/5/8-2130).
Згідно з п. 7.4 договору у разі поставки неякісного (некомплектного товару та/або поставки товару з порушенням вимог розділу 2 цього договору учасник зобов`язаний сплатити замовнику штраф у розмірі 20% вартості недоброякісного товару. Факт поставки недоброякісного товару підтверджується відповідним актом та/або протоколами досліджень.
Отже, зі змісту пунктів 5.6 та 7.4 Договору вбачається, що складений за результатами проведення органолептичної перевірки акт встановлення факту поставки товару неналежної якості під час приймального контролю не може бути підставою для виникнення у відповідача обов`язку щодо сплати позивачу штрафу у розмірі 20% вартості недоброякісного товару.
Разом із тим, доказів підтвердження сумнівів щодо якості товару, які виникли у позивача після проведення органолептичної перевірки, експертним висновком, протоколом досліджень, актом, тощо, як це передбачено у п. 5.6 Договору, позивач не надав.
З урахуванням принципу змагальності, саме Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, як Позивач у справі та особа, яка стверджує про порушення Відповідачем зобов`язань за Договором, мала довести ту обставину, на яку вона посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог, поставку відповідачем неякісної продукції.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
У частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.
Згідно з частинами першою-третьою статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статей 76-77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
При цьому, саме позивач повинен довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог та які підтверджують факт порушення/невизнання його права відповідачем.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Наведене відповідає позиції, викладеній, зокрема, у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18.
З урахуванням встановлених у справі обставин, оцінивши наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Обставини, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи.
Згідно з ч. 1 ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також із дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на скаржника.
Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 у справі № 910/2877/20 залишити без змін.
2. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України.
3. Матеріали справи № 910/2877/20 повернути до Господарського суду міста Києва.
4. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених у пункті 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складене 18.01.2021, у зв`язку з перебуванням суддів Майданевича А.Г. та Коротун О.М. у відпустках.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Коротун