ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Черкаси справа № 925/1386/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., за участі представників сторін: позивача за первісним позовом, відповідача-1 за зустрічним позовом - ОСОБА_3, Зайця Б.Б. за самопредставництвом (заступник директора і директор), адвоката Забродського В.В., відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом - адвокатів Насонової Л.В., Кичи Д.О., відповідача-2 за зустрічним позовом - адвоката Цирулевської М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, справу за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіксінвест» до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корсунь» про стягнення 6 500 921 грн. 27 коп. і за зустрічним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корсунь» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіксінвест» і Приватного підприємства «Піраміда - Агро» про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2019 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіксінвест» звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корсунь» (далі - відповідач, СТОВ «Агрофірма Корсунь») про стягнення коштів.

Підставою своїх вимог позивач зазначив те, що 01.03.2017 року Приватне підприємство «Піраміда - Агро» (ПП «Піраміда - Агро»), як продавець, і Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корсунь», як покупець, уклали договір товарного кредиту № ПП-17/03, на виконання умов якого продавець в період з 15.03.2017 по 18.10.2017 року поставив, а покупець прийняв і в період з 21.03.2017 по 11.12.2018 року оплатив отриманий товар. Проте, оплата товару покупцем проведена з простроченням його зобов`язань щодо ціни, порядку і строків оплати, тому у продавця виникло право вимагати виконання покупцем своїх зобов`язань щодо відповідальності за порушення умов цього договору. Письмові вимоги Приватного підприємства «Піраміда - Агро» до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корсунь» останнім отримані, але не виконані.

23.11.2018 року Приватне підприємство «Піраміда - Агро», як первісний кредитор, уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Піраміда - Агро», як новим кредитором, договір № ТОВ/ПП-3 про відступлення права вимоги, за яким первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув всі права вимоги, належні на момент набрання чинності даним договором первісному кредиторові за договором товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 року (далі - Основний договір), укладеним між первісним кредитором і Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корсунь» (далі - боржник). За розрахунком сторін, з урахуванням та на підставі пунктів 3.3., 6.2.1., 6.2.2., 6.4., 6.9. основного договору та норм чинного законодавства України, сума вимог нового кредитора до боржника склала 7 134 955, 41 грн., із яких: 203 034,14 грн. сума основного боргу за поставлені товари; 19 734,54 грн. сума основного боргу у зв`язку зі зміною курсу долара США до гривні; 844 724,51 грн. пені; 931 576,46 грн. 30% річних; 289971,94 грн. інфляційних втрат; 4 845 913,82 грн. штрафу. Вимога нового кредитора до боржника про їх добровільну сплату останнім залишена без задоволення, у зв`язку з чим новий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю «Піраміда - Агро», яке з 30.05.2019 року змінило своє найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіксінвест», звернувся в господарський суд з позовом до боржника - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корсунь» про примусове стягнення залишку цієї заборгованості, а саме 18734 грн. 54 коп. основного боргу у зв`язку зі зміною курсу долара США до гривні на підставі п. 3.3. основного договору, 744 724 грн. 51 коп. пені на підставі пунктів 6.2.1., 6.6. основного договору, ч. 6 ст. 232 ГК України, 4 645 913 грн. 82 коп. штрафу на підставі пункту 6.4. основного договору, 831 576 грн. 46 коп. 30 % річних і 259 971 грн. 94 коп. інфляційних втрат на підставі пункту 6.2.2. основного договору і ч. 2 ст. 625 ЦК України, що разом становить 6 500 921 грн. 27 коп., та відшкодування судових витрат.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 02.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/1386/19, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.01.2020 року.

Відповідач в особі своїх представників подав суду 26.12.2019 року відзив на позовну заяву (вх. № 39235/19 т.с. 1 а.с. 231-238), у якому визнав укладення договору товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 року ним з ПП «Піраміда - Агро», поставку товару і розрахунок за нього в кількості і строки, наведені позивачем, на виконання цього договору, проте заперечував проти позову повністю з мотивів необґрунтованості позовних вимог з таких підстав:

рахунок № 10 від 18.07.2019 року на сплату 18734 грн. 54 коп. основного боргу у зв`язку зі зміною курсу долара США до гривні виставлено неналежним кредитором і після закінчення строку дії договору товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 року, укладеного між ПП «Піраміда - Агро» і СТОВ «Агрофірма Корсунь», відтак зобов`язання з їх сплати у СТОВ «Агрофірма Корсунь» не настало;

вимоги про стягнення 744 724 грн. 51 коп. пені і 4 645 913 грн. 82 коп. штрафу, заявлені на підставі пунктів 6.2.1. і 6.4. договору товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 року, заявлені поза межами річного строку позовної давності, тому згідно з п. 1 ч. 2 ст. 258, ч. 4 ст. 267 ЦК України, ця обставина є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині вимог. Крім того, пеня і штраф відповідно до ст. 549 ЦК України є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне і те саме правопорушення суперечить ст. 61 Конституції України. В цій частині заперечень просив врахувати правові позиції Верховного Суду України, викладені у постанові від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15, Верховного Суду у постанові від 10.10.2018 року у справі № 278/6515/15-ц;

строки оплати товару, встановлені сторонами основного договору у специфікаціях №№ 1, 2, 3, 5, 7, 8 до нього, є нікчемними, оскільки не погоджені сторонами на дату сплати вартості товару, суперечать Цивільному кодексу України та моральним засадам суспільства, тому 831 576 грн. 46 коп. 30 % річних і 259 971 грн. 94 коп. інфляційних втрат на підставі пункту 6.2.2. основного договору і ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховані до сплати позивачем безпідставно. Крім того, у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, що має місце в основному договорі, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01.03.2017 року у справі № 6-284цс17.

Крім того, заперечуючи проти первісного позову, відповідач 26.12.2019 року подав зустрічну позовну заяву з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіксінвест» (далі - позивач за первісним позовом, відповідач-1 за зустрічним) і Приватного підприємства «Піраміда - Агро» (далі - відповідач-2 за зустрічним позовом), в якій просив, на підставі ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, визнати недійсним договір № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 року про відступлення права вимоги, укладений між Приватним підприємством «Піраміда-Агро» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Піраміда-Агро», та відшкодувати понесені судові витрати (вх. № 39225/19, т.с. 1 а.с. 172-229).

Зустрічний позов мотивовано тим, що оспорюваний договір є підробленим шляхом зміни його змісту та складання значно пізніше дати його укладання (23.11.2018 року). Також, 04.04.2019 року у ПП «Піраміда - Агро» було змінено склад учасників та звільнено ОСОБА_1 з посади директора даного підприємства. Отже, у випадку якщо оспорюваний договір був складений та підписаний після 04.04.2019 року, то ОСОБА_2 не мав повноважень підписувати такий договір від імені ПП «Піраміда - Агро».

Такого висновку позивач за зустрічним позовом дійшов на підставі того, що в день укладення оспорюваного договору про відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 року, тими ж сторонами, Приватним підприємством «Піраміда-Агро» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Піраміда-Агро», були укладені:

договір про відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-1, відповідно до п. 1.1. якого первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув усі права вимоги, належні на момент набрання чинності даним договором первісному кредиторові за договором товарного кредиту № ПП-17/04 від 01.03.2017 року (основний договір), укладеним між первісним кредитором і Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Вільшанка» (далі - боржник);

договір про відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-2, відповідно до п. 1.1. якого первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув усі права вимоги, належні на момент набрання чинності даним договором первісному кредиторові за договором товарного кредиту № ПП-17/05 від 01.03.2017 року (основний договір), укладеним між первісним кредитором і Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «А.Ф.Злагода» (далі - боржник).

Договори № ТОВ/ПП-1 і № ТОВ/ПП-2 про відступлення права вимоги за змістом, зокрема, п. 1.2. цих договорів є ідентичними. Необхідність зміни змісту оспорюваного договору про відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 року викликана тим, що за позовами нового кредитора - ТОВ «Авіксінвест» до боржників СТОВ «Вільшанка» і СТОВ «А.Ф.Злагода» про примусове виконання обов`язків, що виникли із основних договорів і договорів № ТОВ/ПП-1 і № ТОВ/ПП-2 про відступлення права вимоги, господарським судом Черкаської області були відкриті провадження у справах № 925/696/19 і № 925/836/19. Рішеннями суду у цих справах позивачу відмовлено у задоволенні його вимог повністю, в тому числі з тих підстав, що вказані вище договори про відступлення права вимоги є неукладеними, оскільки не містять вказівки на конкретний вид (правовий зміст) вимог та їх розмір, які переходять до нового кредитора.

Для обґрунтування заперечень проти первісного позову і вимог зустрічного позову позивач також 26.12.2019 року подав клопотання про призначення судової технічної експертизи документа, а саме договору № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 року про відступлення права вимоги, що був укладений Приватним підприємством «Піраміда-Агро» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Піраміда-Агро» (вх. № 39240, т. 1 а.с. 257-258). На вирішення судової технічної експертизи позивач за зустрічним позовом просив поставити такі питання:

чи відповідає давність виконання документа вказаній на ньому даті - 23.11.2018 року? Якщо ні, то в який період був виконаний документ?

яка давність нанесення в документі відбитків печатки Приватного підприємства «Піраміда-Агро» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Піраміда-Агро»? Чи нанесені відбитки печаток у час, зазначений як дата створення документа (23.11.2018 року)?

яка давність вчинення підписів на документі директором Приватного підприємства «Піраміда-Агро» ОСОБА_1 та головним бухгалтером Товариства з обмеженою відповідальністю «Піраміда-Агро» ОСОБА_3 .? Чи вчинені підписи на документі у час, зазначений як дата створення документа (23.11.2018 року)?

Позивач за первісним позовом в особі свого представника подав суду 14.01.2020 року відповідь на відзив (вх. № 599/20 т.с. 2 а.с. 15-26) і заперечення щодо прийняття зустрічного позову (вх. № 598/20 т.с. 2 а.с. 11-14), за змістом яких спростовував доводи відповідача за первісним позовом, наведені у відзиві на первісний позов, зустрічну позовну заяву просив повернути без розгляду за відсутністю підстав для її розгляду спільно з первісним позовом у даній справі і як таку, що спрямована на безпідставне затягування розгляду справи.

Ухвалою суду від 14.01.2020 року зустрічну позовну заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корсунь» прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом у справі № 925/1386/19, розгляд справи призначено у підготовчому засіданні 04.02.2020 року (т. 2 а.с. 34-36).

Позивач за первісним позовом 03.02.2020 року подав відзив на зустрічний позов (вх. № 1652/20, т. 2 а.с. 52-61) і заперечення на клопотання про призначення судової експертизи (вх. № 1651/20 т. 2 а.с. 44-49), за змістом яких, зважаючи на викладене у відзиві і запереченнях на клопотання, зустрічний позов вважав безпідставним, необґрунтованим, недоказаним та таким, що задоволенню не підлягає, а призначення судової експертизи - недоцільним і неможливим. На обґрунтування цього зазначив, що:

договір відступлення права вимоги його сторонами - ПП «Піраміда-Агро» і ТОВ «Піраміда-Агро» укладено 23.11.2018 року повноважними представниками, в належній формі, з дотриманням вимог закону щодо змісту правочину, про його укладення обома сторонами повідомлено боржника за основним договором, спірний правочин схвалено боржником шляхом оплати 11.12.2018 року залишку заборгованості новому кредитору;

після отримання повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні боржник не лише не виставив до нового кредитора жодних заперечень, а й сплатив новому кредитору решту заборгованості;

навіть за умови доведення позивачем за зустрічним позовом своїх тверджень про підроблення договору відступлення права вимоги шляхом розширення (доповнення) пункту 1.2. договору в строк пізніший після його укладення, це не матиме наслідком визнання недійсним цього договору в цілому, а може мати виключно наслідок (з чим позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним категорично не погоджується) неукладеності спірного договору. Ці твердження не є підставою недійсності договору;

внаслідок відступлення права вимоги за спірним договором обсяг прав та/або обов`язків боржника за основним договором не змінено, відтак відсутнє порушення прав та законних інтересів позивача за зустрічним позовом, відповідача за первісним, за захистом яких він звернувся в суд. Правом оспорювати правочини наділені також заінтересовані особи, які неє сторонами цього правочину, але вони зобов`язані довести факт порушення свого цивільного права оспорюваним правочином;

учасники спірних правовідносин - ПП «Піраміда-Агро», ТОВ «Піраміда-Агро» (ТОВ «Авіксінвест») і СТОВ «Агрофірма Корсунь» кожен зі своєї сторони вчинили дії, що свідчать про прийняття до виконання договору відступлення. Відповідно до ст.. 241 ЦК України, наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Ухвалою суду від 04.02.2020 року, за клопотанням представника відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним відкладено підготовче засідання на 20.02.2020 року.

Відповідач-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Піраміда-Агро» 19.02.2020 року подав суду відзив на зустрічний позов, в якому також заперечував проти зустрічного позову з мотивів безпідставності його вимог (вх. № 2707/20, т. 2 а.с. 98-99).

В підготовчому засіданні 20.02.2020 року оголошено перерву до 03.03.2020 року.

Наполягаючи на задоволенні клопотання про призначення судової експертизи і обґрунтовуючи вимоги зустрічного позову, та одночасно спростовуючи доводи відповідачів за зустрічним позовом, викладені у їх відзивах на зустрічний позов, відповідач за первісним, позивач за зустрічним подав суду клопотання від 20.02.2020 року (вх. № 2798, т. 2 а.с. 103-104) про витребування у позивача за первісним позовом оригінального примірника договору № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 року про відступлення права вимоги, письмові пояснення від 03.03.2020 року (вх. № 3438, т. 2 а.с. 147-153), клопотання від 03.03.2020 року (вх. № 3439, т. 2 а.с. 162-163) з пропозицією додаткових (до раніше поданого клопотання від 26.12.2019 року, т. 1 а.с. 257-258) питань на вирішення експертам, заяву від 02.06.2020 року про застосування строку позовної давності до вимог первісного позову в частині стягнення 744 724,51 грн. пені і 4 645 913,82 грн. штрафу (вх. № 8258, т. 2 а.с. 223-224) та письмові пояснення від 15.07.2020 року (вх. № 10666, т. 3 а.с. 21-22).

В письмових поясненнях від 15.07.2020 року (вх. № 10666, т. 3 а.с. 21-22) представник відповідача за первісним, позивача за зустрічним додатково зазначила, що на момент звернення до суду з первісним позовом договір № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 року про відступлення права вимоги припинив свою дію, а тому у позивача за первісним позовом відсутнє право вимоги до СТОВ «Агрофірма Корсунь» за договором товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 року.

Ухвалами суду від 03.03.2020, від 26.03.2020, від 07.05.2020, від 02.06.2020 року, за клопотаннями представників сторін, підготовчі засідання відкладались і призначене на 25.06.2020 року.

Ухвалою суду від 26.03.2020 року за клопотанням відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним витребувано у інших учасників справи оригінальні примірники договору № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 року про відступлення права вимоги, укладеного Приватним підприємством «Піраміда-Агро» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Піраміда-Агро», зобов`язано їх забезпечити явку своїх представників (керівників і підписантів) в судове засідання (т. 2 а.с. 169-172).

23.06.2020 року позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним в особі свого представника подав відповідь на заяву відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним про застосування строку позовної давності, у якій у застосуванні цієї заяви просив суд відмовити з наведених у відповіді підстав (вх. № 9465, т. 2 а.с. 235-239).

В підготовчому засіданні 25.06.2020 року ухвалами суду відмовлено у задоволенні клопотань відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корсунь» про призначення судової технічної експертизи (вх. № 39240/19 від 26.12.2019 року, вх. № 3439/20 від 03.03.2020 року ) (в протоколі судового засідання), підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.07.2020 року (т. 2 а.с. 252, 254-256).

02.07.2020 року представником відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корсунь» подано суду заяву про відвід судді Грачова В.М. від розгляду справи № 925/1386/19 з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України (вх. № 9897, т. 3 а.с. 1-3).

Ухвалою суду від 03.07.2020 року відвід судді Грачову В.М. визнано необґрунтованим, матеріали заяви передано уповноваженій особі для вирішення питання щодо визначення складу суду для розгляду вказаної заяви у порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

Ухвалою суду від 07.07.2020 року (суддя Боровик С.С.) у задоволенні заяви представника СТОВ «Агрофірма Корсунь» про відвід судді Грачова В.М. у справі № 925/1386/19 відмовлено (т. 3 а.с. 7-10, 12-13).

У судових засіданнях 17.07.2020 року, 16.09.2020 року, 21.09.2020 року оголошувались перерви до 28.09.2020 року.

У судовому засіданні 28.09.2020 року представники позивача за первісним позовом, відповідача-1 за зустрічним позовом первісний позов з підстав, викладених у їх заявах по суті справи, підтримали і просили суд задовольнити повністю, зустрічний позов не визнали і просили відмовити у його задоволенні повністю. Представники відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом первісний позов не визнали і просили суд відмовити у його задоволенні повністю, зустрічний позов підтримали і просили задовольнити повністю з підстав, викладених у їх заявах по суті справи. Представник відповідача-2 за зустрічним позовом зустрічний позов не визнала і просила відмовити у його задоволенні повністю з підстав, викладених у відзиві на зустрічний позов, первісний позов з підстав, викладених у позовній заяві, підтримала і просила суд задовольнити повністю.

Згідно із ст.ст. 233 ч. 6, 240 ч. 1 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані ними заяви по суті справи, наявні у справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд первісний позов задовольняє частково, у задоволенні зустрічного позову відмовляє повністю з таких підстав.

01.03.2017 року Приватне підприємство «Піраміда-Агро» в особі директора ОСОБА_2, як продавець, і відповідач - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корсунь» в особі директора ОСОБА_5, як покупець, уклали договір товарного кредиту № ПП-17/03 (далі - договір № 17/03 від 01.03.2017 року, т. 1 а.с. 16-18), згідно з умовами п. 1.1 якого продавець зобов`язався передати покупцю у власність товар, відповідно до специфікацій, що є невід`ємною частиною цього договору (надалі - товар), а покупець зобов`язався прийняти та оплатити такий товар виходячи з умов даного договору.

У п.п. 2.1, 2.3 договору № 17/03 його сторони встановили, що найменування товару, його кількість, ціна за одиницю, строк поставки гривнева вартість товару та її грошовий еквівалент в іноземній валюті, порядок та строк оплати вартості товару та інші умови, погоджені сторонами - визначаються в договорі та додатках до нього (специфікаціях), які складають невід`ємну частину договору. Загальна сума договору є сума усіх поставок по специфікаціях, де вказана гривнева вартість товару та її грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Розділом 3 договору № ПП-17/03 від 01.03.2017 року сторони погодили умови щодо ціни товару та порядку оплати, зокрема:

п. 3.1. - покупець сплачує продавцю кошти за цим договором в розмірі та в строки, передбачені специфікацією на кожну окрему поставку;

п. 3.2. - ціна товару розрахована по курсу продажу відповідної іноземної валюти, передбаченої в додатку (специфікації), на Міжбанківському Ринку України (МВРУ) до української гривні на дату підписання відповідного додатку (специфікації) до договору;

п. 3.3. - в тому випадку, коли курс долара США /Євро до гривні на день перерахування коштів є вище за курс долара США/Євро до гривні на день укладення договору, незважаючи на прострочення виконання покупцем сторони для визначення суми належної до оплати використовують формулу:

С=А1/А2*В, де

С - загальна сума договору з урахуванням індексації згідно умов специфікацій на день перерахування коштів;

В - загальна сума договору на момент підписання;

А1 - значення курсу продажу іноземної валюти на дату, що передує сплаті;

Сторони домовились, що враховується курс продажу долара США на час закриття торгів (графа "закриття/АSK"), що складеться на міжбанківському валютному ринку України підтверджується даними веб-сайту: http://minfin.com.ua/currency/mb/archive/usd/ - "Архив курсов межбанка", а в разі неможливості вільного використання ресурсу - в наступній черговості: -:http://mezhbank.org.ua.

А2 - (значення курсу продажу іноземної валюти, визначеної в додатку (специфікації ), на МВРУ на дату підписання відповідного додатку (специфікації ) до договору);

п. 3.4. - у випадку зміни курсу до гривні, згідно п. 3.3. даного договору перерахунок вартості поставленої продукції здійснюється продавцем в односторонньому порядку і є обов`язковим для виконання покупцем, покупець має оплатити різницю вартості товару, що виникла після проведення індексації (далі - заборгованість по індексації), протягом 2-х банківських днів з моменту отримання рахунку по індексації вартості товару від продавця, який виставляється сучасними засобами зв`язку - факсограма та електронна пошта;

п. 3.5. - для розрахунків по цьому договору продавцем можуть виписуватись рахунки на оплату, які мають містити обов1язкові посилання на номер цього договору і найменування сторін. Ціна товару та суми специфікацій, рахунків визначаються сторонами в національній валюті України - гривні з обов`язковим зазначенням еквіваленту до відповідної іноземної валюти.

У договорі № ПП-17/03 від 01.03.2017 року його сторони також погодили такі умови:

п. 5.1. - строк поставки товару визначається окремими специфікаціями, що є невід`ємними частинами цього договору;

п. 5.2. - поставка товару здійснюється за домовленістю сторін та визначається специфікацією;

п. 5.5. - перехід права власності на товар здійснюється в момент його передачі та підписання відповідних документів (видаткових накладних) уповноважених на те особами з одночасним прийманням по кількості і якості;

п. 6.2. - за несвоєчасну оплату товару покупець сплачує продавцю:

п.п. 6.2.1. - пеню в розмірі 0,5 % від простроченої суми за кожен день прострочення (але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла на той період);

п.п. 6.2.2. - суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30% річних від простроченої суми (відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України);

п. 6.4. - за порушення умов даного договору або невиконання його умов, як то: порушення строків виконання зобов`язання тощо, покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 30% від вартості товарів, по яких допущено прострочення виконання;

п. 6.5. - відповідно до ст. 259 Цивільного кодексу України, сторони домовились про те, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій збільшується до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором;

п. 6.6. - відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, сторони домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань за Договором здійснюється без обмеження строку;

п. 9.2. - договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання його сторонами та його скріплення печатками сторін;

п. 9.3. - строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 9.2. цього договору та закінчується 31.12.2017 року, але в будь-якому випадку до повного виконання своїх зобов`язань по договору обома сторонами.

До договору ПП-17/03 від 01.03.2017 року сторони уклали 8 специфікації, у тому числі: № 1 від 15.03.2017 року, № 2 від 24.03.2017 року, № 3 від 11.04.02017 року, № 4 від 14.04.2017 року, № 5 від 12.05.2017 року, № 7 від 01.06.2017 року, № 8 від 09.10.2017 року, № 9 від 18.10.2017 року, у яких визначили найменування (асортимент) товару, його кількість, ціну, вартість без ПДВ і з ПДВ, курс гривні до долара США, строк і умови поставки, строки оплати товару на умовах товарного кредиту з відстрочкою платежу (т. 1 а.с. 19, 21, 23, 25, 29, 31, 33).

Із специфікації № 1 від 15.03.2017 року вбачається:

п. 1 - асортимент товару на суму 7284227 грн. 53 коп. з ПДВ;

п. 2 - курс гривні до долара США станом на 15.03.2017 року у розмірі 26 грн. 94 коп. за один долар, грошовий еквівалент вартості товару в дол. США - 270387,07 дол.;

п. 3 - строк поставки товару - 20.03.2017 року;

п. 4 - оплата за товар здійснюється на таких умовах, а саме: до 15.03.2017 року - 30% від суми, що складає 2185268 грн. 26 коп., що становить 81116,12 доларів США; до 15.04.2017 року - 30% від суми, що складає 2185268 грн. 26 коп., що становить 81116,12 доларів США; до 16.05.2017 року - 40% від суми, що складає 2913691грн. 01 коп., що становить 108154,83 доларів США.

На виконання договору ПП-17/03 від 01.03.2017 року і специфікації № 1 від 15.03.2017 року, позивач передав відповідачу, а останній прийняв товар за видатковою накладною № 10 від 20.03.2017 року на суму 7284227 грн. 53 коп. (т.с. 1 а.с. 20).

Із специфікації № 2 від 24.03.2017 року вбачається:

п. 1 - асортимент товару на суму 2559022 грн. 42 коп. з ПДВ;

п. 2 - курс гривні до долара США станом на 24.03.2017 року у розмірі 27 грн. 18 коп. гривень за один долар, грошовий еквівалент вартості товару в дол. США - 94150,94 дол.;

п. 3 - строк поставки товару - 28.03.2017 року;

п. 4 - оплата за товар здійснюється на таких умовах, а саме: до 15.03.2017 року - 30% від суми, що складає 767706 грн. 73 коп., що становить 28245,28 доларів США; до 15.04.2017 року - 30% від суми, що складає 767706 грн. 73 коп., що становить 28245,28 доларів США; до 16.05.2017 року - 40% від суми, що складає 1023608 грн. 96 коп., що становить 37660,38 доларів США.

На виконання договору ПП-17/03 від 01.03.2017 року і специфікації № 2 від 24.03.2017 року, позивач передав відповідачу, а останній прийняв товар за видатковою накладною № 16 від 28.03.2017 року на суму 426503 грн. 74 коп. (т. 1 а.с. 22).

Із специфікації № 3 від 11.04.2017 року вбачається:

п. 1 - асортимент товару на суму 1116999 грн. 72 коп. з ПДВ;

п. 2 - курс гривні до долара США станом на 11.04.2017 року у розмірі 26 грн. 92 коп. гривень за один долар, грошовий еквівалент вартості товару в дол. США - 41493,30 дол.;

п. 3 - строк поставки товару - 16.04.2017 року;

п. 4 - оплата за товар здійснюється на таких умовах, а саме: до 15.03.2017 року - 30% від суми, що складає 335099 грн. 92 коп., що становить 12447,99 доларів США; до 15.04.2017 року - 30% від суми, що складає 335099 грн. 92 коп., що становить 12447,99 доларів США; до 16.05.2017 року - 40% від суми, що складає 446799 грн. 88 коп., що становить 16597,32 доларів США.

На виконання договору ПП-17/03 від 01.03.2017 року і специфікації № 3 від 11.04.2017 року, позивач передав відповідачу, а останній прийняв товар за видатковою накладною № 208 від 16.042017 року на суму 1116999 грн. 72 коп. (т. 1 а.с. 24).

Із специфікації № 4 від 14.04.2017 року вбачається:

п. 1 - асортимент товару на суму 302937 грн. 60 коп. з ПДВ;

п. 2 - курс гривні до долара США станом на 14.04.2017 року у розмірі 26 грн. 88 коп. гривень за один долар, грошовий еквівалент вартості товару в дол. США - 11270,00 дол.;

п. 3 - строк поставки товару - 18.04.2017 року;

п. 4 - оплата за товар здійснюється на таких умовах, а саме: до 15.04.2017 року - 60% від суми, що складає 181762 грн. 56 коп., що становить 6762 доларів США; до 16.05.2017 року - 40% від суми, що складає 121175 грн. 04 коп., що становить 4508 доларів США.

На виконання договору ПП-17/03 від 01.03.2017 року і специфікації № 4 від 14.04.2017 року, позивач передав відповідачу, а останній прийняв товар за видатковою накладною № 204 від 18.04.2017 року на суму 302937 грн. 60 коп. (т. 1 а.с. 26).

Із специфікації № 5 від 12.05.2017 року вбачається:

п. 1 - асортимент товару на суму 3079289 грн. 28 коп. з ПДВ;

п. 2 - курс гривні до долара США станом на 12.05.2017 року у розмірі 26 грн. 44 коп. гривень за один долар, грошовий еквівалент вартості товару в дол. США - 116463,29 дол.;

п. 3 - строк поставки товару - 12.05.2017 року;

п. 4 - оплата за товар здійснюється на таких умовах, а саме: до 15.04.2017 року - 60% від суми, що складає 1847573 грн. 57 коп., що становить 69877,97 доларів США; до 16.05.2017 року - 40% від суми, що складає 1231715 грн. 71 коп., що становить 46585,32доларів США.

На виконання договору ПП-17/03 від 01.03.2017 року і специфікації № 5 від 12.05.2017 року, позивач передав відповідачу, а останній прийняв товар за видатковою накладною № 224 від 12.05.2017 року на суму 3079289 грн. 28 коп. (т. 1 а.с. 28).

Із специфікації № 7 від 01.06.2017 року вбачається:

п. 1 - асортимент товару на суму 2411871 грн. 84 коп. з ПДВ;

п. 2 - строк поставки товару - 01.06.2017 року;

п. 3 - оплата за товар здійснюється на таких умовах, а саме: до 17.05.2017 року - 50% від суми, що складає 1205935 грн. 92 коп.; до 16.06.2017 року - 50% від суми, що складає 1205935 грн. 92 коп.

На виконання договору ПП-17/03 від 01.03.2017 року і специфікації № 7 від 01.06.2017 року, позивач передав відповідачу, а останній прийняв товар за видатковою накладною № 276 від 01.06.2017 року на суму 2411871 грн. 84 коп. (т. 1 а.с. 30).

Із специфікації № 8 від 09.10.2017 року вбачається:

п. 1 - асортимент товару на суму 463491 грн. з ПДВ;

п. 2 - строк поставки товару - 09.10.2017 року;

п. 3 - оплата за товар здійснюється до 20.09.2017 року - 100% від суми, що складає 463491 грн.

На виконання договору ПП-17/03 від 01.03.2017 року і специфікації № 8 від 09.10.2017 року, позивач передав відповідачу, а останній прийняв товар за видатковою накладною № 320 від 09.10.2017 року на суму 463491 грн. (т. 1 а.с. 32).

Із специфікації № 9 від 18.10.2017 року вбачається:

п. 1 - асортимент товару на суму 7773 грн. 72 коп. з ПДВ;

п. 2 - строк поставки товару - 18.10.2017 року;

п. 3 - оплата за товар здійснюється до 18.10.2017 року - 100% від суми, що складає 7773 грн. 72 коп.

На виконання Договору ПП-17/03 від 01.03.2017 року і специфікації № 8 від 09.10.2017 року, позивач передав відповідачу, а останній прийняв товар за видатковою накладною № 360 від 18.10.2017 року на суму 7773 грн. 72 коп. (т.с. 1 а.с. 34).

Оплата отриманого товару покупцем - відповідачем за первісним позовом проведена: 21.03.2017 у сумі 3924502,00 грн., 26.05.2017 - 5000000,00 грн., 14.06.2017 - 5000000,00 грн., 15.09.2017 - 300000,00 грн., 07.12.2017 - 1500000,00 грн., 15.12.2017 - 700000,00 грн., 01.02.2018 - 125368,00 грн., 16.05.2018 - 275743,00 грн., 22.08.2018 - 200000,00 грн., 11.12.2018 - 203034,26 грн. Дати і суми оплат позивачем за первісним позовом наведені в позовній заяві, підтверджені документами первинного бухгалтерського обліку, доданими до позовної заяви (т. 1 а.с. 35-44), відповідачем за первісним позовом визнані у відзиві на позов (т. 1 а.с. 233-234, 246, 247).

10.07.2018 року продавець - Приватне підприємство «Піраміда-Агро» в особі директора ОСОБА_2 поштою направив відповідачу за первісним позовом - СТОВ «Агрофірма Корсунь» (покупцю) письмову вимогу № 41/18 від 10.07.2018 року про сплату боргу в сумі 403034 грн. 25 коп. по Договору ПП-17/03 від 01.03.2017 року, із якої вбачається, що зазначена сума боргу рахується станом на 10.07.2018 року по рахункам № 175 від 09.10.2017 і № 198 від 18.10.2017 року. Вимога отримана адресатом 11.07.2018 (т. 1 а.с. 48, 49).

21.07.2018 року продавець - ПП «Піраміда-Агро» в особі директора ОСОБА_2 повторно поштою направив відповідачу за первісним позовом - СТОВ «Агрофірма Корсунь» (покупцю) письмову вимогу № 46/18 про сплату боргу в сумі 2933857,94 грн., яка складалась із основного боргу в сумі 403034 грн. 25 коп. по Договору ПП-17/03 від 01.03.2017 року станом на 21.07.2018 року та заходів відповідальності у виді пені, штрафів, 30% річних, інфляційних втрат. Вимога отримана адресатом 24.07.2018 (т. 1 а.с. 45-46, 47).

22.08.2018 року СТОВ «Агрофірма Корсунь» сплатило на користь ПП «Піраміда-Агро» 200000 грн. боргу (т. 1 а.с. 35).

03.01.2018 року директором товариства ОСОБА_2 видано довіреність на ОСОБА_3, якою уповноважено її укладати договори від імені товариства, в тому числі і про відступлення права вимоги (т. 1 а.с. 50).

23.11.2018 року Приватне підприємство «Піраміда-Агро» в особі директора ОСОБА_2, як первісний кредитор, уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Піраміда-Агро» в особі головного бухгалтера ОСОБА_3, яка діяла на підставі довіреності № 1 від 03.01.2018 року, як новий кредитор, договір про відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-3 (далі - Договір № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 року, т. 1 а.с. 51-53, т. 2 а.с. 119-121), за умовами п. 1.1 якого первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув всі права вимоги, належні на момент набрання чинності даним договором первісному кредитору за договором товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 року (далі - основний договір), укладеним між первісним кредитором та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корсунь» (далі іменується як боржник).

Відповідно до п. 1.2 Договору № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 року, новий кредитор одержав всі права, в тому числі, права вимоги, належні первісному кредитору за основним договором. При цьому до нового кредитора переходять всі без виключення права первісного кредитора за основним договором, що належали первісному кредитору на момент набрання чинності даним договором, в тому числі, але не виключно, права вимоги до боржника щодо суми нарахувань у зв`язку із зміною курсу долара США/Євро до гривні (п. 3.3.основного договору, інфляційних нарахувань (втрат) (п.п. 6.2.2. основного договору, ст. 625 Цивільного кодексу України), 30 % річних від простроченої суми (п.п. 6.2.2. основного договору, ст. 625 Цивільного кодексу України), пені (п.п. 6.2.1. основного договору), штрафу (п. 6.4., п. 6.9. основного договору), збитків (п. 6.1.основного договору), усіх інших можливих нарахувань, передбачених основним договором та/або законодавством України, у зв`язку з порушенням боржником умов основного договору (простроченням строків оплати боржником суми поставленого товару за основним договором).

За розрахунками сторін сума вимог нового кредитора до боржника, станом на дату укладення договору складала 7134955 грн. 41 коп., з яких:

203034 грн. 14 коп. - сума основного боргу за поставлені товари,

19734 грн. 54 коп. - сума основного боргу у зв`язку з зміною курсу долара США до гривні,

844724 грн. 51 коп. - пеня,

931576 грн. 46 коп. - 30% річних,

289971 грн. 94 коп. - інфляційні втрати,

4845913 грн. 82 коп. - штраф.

При цьому, можливі математичні помилки в розрахунках не впливають на чинність договору та/або необхідність внесення змін до нього.

Пунктом 2.1. Договору № ТОВ/ПП-3 сторони досягли згоди, що питання оплатності або безоплатності відступлення прав вимоги за основним договором сторонами буде врегульовано окремими домовленостями, оформленими як додаткова угода, доповнення, додаток тощо до даного договору.

Згідно з п.п. 3.1.-3.2. Договору № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 року, всі права та всі вимоги за основним договором переходять до нового кредитора з моменту набрання чинності даним договором. Договір є одночасно актом приймання-передачі всіх прав та вимог за основним договором.

Пунктом 7.2 Договору № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 року передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов`язань за ним.

28.11.2018 року первісний кредитор - ПП «Піраміда-Агро» поштою направив на адресу боржника - СТОВ «Агрофірма Корсунь» письмове повідомлення № 91/18 про відступлення прав вимоги до нового кредитора - ТОВ «Піраміда-Агро» за договором товарного кредиту ПП-17/03 від 01.03.2017 року, письмове повідомлення вручене адресату 29.11.2018 (т. 1 а.с. 57, 58).

06.12.2018 року новий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю «Піраміда-Агро» в особі директора ОСОБА_2 поштою надіслав боржнику - СТОВ «Агрофірма Корсунь» письмове повідомлення про відступлення права вимоги № 52/18 від 05.12.2018 року, в якому повідомив боржника про набуття прав вимоги за договором товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 року від ПП «Піраміда-Агро» на підставі договору № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 року, та вимогу № 53/18 від 05.12.2018 року, в якій просив негайно сплатити 7207846 грн. 72 коп. боргу та штрафних санкцій, що виникли у боржника із договору товарного кредиту ПП-17/03 від 01.03.2017 року. У вимозі новий кредитор зазначив свої платіжні реквізити для сплати боргу, повідомлення і вимога отримані боржником 07.12.2018 (т. 1 а.с. 59, 60, 61).

14.12.2018 року СТОВ «Агрофірма Корсунь» поштою направило на адресу ТОВ «Піраміда-Агро» відповідь на вимогу від 05.12.2018 року за вих. № 77 від 12.12.2018 року, в якій за результатами розгляду вимоги повідомило ТОВ «Піраміда-Агро», що кредитором за договором товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 року є ПП «Піраміда-Агро», до повідомлення про відступлення права вимоги на користь ТОВ «Піраміда-Агро» первісним кредитором не додано доказів цього відступлення прав. До своєї вимоги ТОВ «Піраміда-Агро» не додало розрахунок суми вимог, з огляду на що та з урахуванням норм ч. 2 ст. 517 ЦК України, ч. 3 ст. 222 ГК України для подальшого розгляду вимоги просили надати докази відступлення права вимоги і детальних розрахунок суми заборгованості (т. 2 а.с. 75, 76).

Відповідно до виписки по банківському рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Піраміда-Агро» за період з 01.12.2018 по 12.12.2018 року, 11.12.2018 року СТОВ «Агрофірма Корсунь» сплатило на рахунок ТОВ «Піраміда-Агро», зазначений ним у вимозі про сплату боргу, 203034 грн. 14 коп. з призначенням платежу «за засоби захисту розслин згідно договору № ПП-17/03 від 01.03.2017 р., договору № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 р. в т.ч. ПДВ 20% - 33839,04 грн.» (т. 1 а.с. 44).

В письмових поясненнях від 03.03.2020 року (вх. № 3438, т. 2 а.с. 147-148) представник відповідача за первісним, позивача за зустрічним додатково зазначила, що про проведення платежу в сумі 203034 грн. 14 коп. 11.12.2018 року на користь ТОВ «Піраміда-Агро» йому (СТОВ «Агрофірма Корсунь») стало відомо лише із відзиву ТОВ «Авіксінвест» на зустрічний позов СТОВ «Агрофірма Корсунь», цей платіж здійснено помилково внаслідок схожості платіжних реквізитів ПП «Піраміда-Агро» і ТОВ «Піраміда-Агро», про що було повідомлено отримувача коштів.

08.04.2019 новий кредитор - ТОВ «Піраміда-Агро» в особі директора ОСОБА_2 поштою повторно направив боржнику - СТОВ «Агрофірма Корсунь» вимогу № 13/19 про сплату, на підставі договору № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 року, 6786395 грн. 93 коп. та штрафних санкцій, які складаються з: 786594 грн. 34 коп. пені, 866721 грн. 64 коп. 30% річних, 276237 грн. 81 коп. інфляційних втрат, 4856842 грн. 14 коп. штрафу. У вимозі новий кредитор повідомив, що в разі її невиконання боржником він буде змушений звернутись до суду, вимога отримана боржником 09.04.2019 (т. 1 а.с. 62, 63).

18.04.2019 року СТОВ «Агрофірма Корсунь» поштою направило на адресу ТОВ «Піраміда-Агро» відповідь на вимогу від 08.04.2019 року за вих. № 116 від 16.04.2019 року, за своїм змістом аналогічну їх відповіді № 77 від 12.12.2018 року. Ця відповідь отримана адресатом 19.04.2019 року (т. 1 а.с. 248-251).

Із повідомлення вих. № 40 від 21.12.2019 року директора ПП «Піраміда-Агро» ОСОБА_4 у відповідь на адвокатський запит представника СТОВ «Агрофірма Корсунь», рішення власника ПП «Піраміда-Агро» від 27.03.2019 року, Статуту ПП «Піраміда-Агро» і виписки з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на це підприємство вбачається, що державна реєстрація Приватного підприємства «Піраміда-Агро», ідентифікаційний код юридичної особи 34924277 проведено 27.02.2007 року. 27.03.2019 року власник (засновник) підприємства ОСОБА_2 вирішив вийти зі складу власників підприємства у зв`язку з відступленням (продажем) на підставі договору купівлі-продажу своєї частки у розмірі 100% статутного капіталу підприємства на користь ТОВ «Зернова компанія «Хорс». 05.04.2019 року проведено державну реєстрацію змін до установчих документів підприємства, за змістом яких єдиним власником (засновником, учасником) підприємства стало ТОВ «Зернова компанія «Хорс», керівником призначено Гриба В.В. (т. 1 а.с. 221-223, т. 2 а.с. 6, 100, 101-102, 129-135).

Із реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіксінвест», Статуту цього товариства, витягів з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на це підприємство і на ТОВ «Піраміда-Агро» вбачається, що 01.02.2013 року була проведена державна реєстрація Товариства з обмеженою відповідальністю «Піраміда-Агро», ідентифікаційний код юридичної особи 38553519, станом на 21.07.2017 року засновником товариства була ОСОБА_3 , керівником і підписантом ОСОБА_2 . На підставі рішення загальних зборів учасників товариства - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 від 24.05.2019 року змінено назву товариства з ТОВ «Піраміда-Агро» на ТОВ «Авіксінвест», затверджено нову редакцію статуту товариства, державну реєстрацію змін до установчих документів товариства проведено 29.05.2019 року. ТОВ «Авіксінвест» є правонаступником ТОВ «Піраміда-Агро», учасниками товариства є ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , директором товариства є ОСОБА_2 , заступником директора ОСОБА_3 , вони ж є підписантами (т. 1 а.с. 64-87, 88-112, 133-156, 121-169, т. 2 а.с. 63-64).

18.07.2019 року позивач за первісним позовом - ТОВ «Авіксінвест» направило відповідачу за первісним позовом СТОВ «Агрофірма Корсунь» рахунок № 10 від 18.07.2019 року на суму 18734 грн. 54 коп. на оплату нарахувань у зв`язку із зміною курсу долара США до гривні по договору товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 року (п. 3 договору), який отримано відповідачем 19.07.2019 року (т. 1 а.с. 54-56).

За результатами розгляду рахунку № 10 від 18.07.2019 року СТОВ «Агрофірма Корсунь» листом № 61 від 01.08.2019 року повідомило ТОВ «Авіксінвест» про відхилення вимоги, викладеної в ньому, з мотивів закінчення строку дії договору товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 року (т. 1 а.с. 243-245).

02.03.2020 року Приватне підприємство «Піраміда Агро» в особі директора Гриба В.В., як первісний кредитор, і Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіксінвест» в особі директора ОСОБА_2 уклали додаткову угоду до Договору про відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-3 від № ПП-17/03 від 01.03.2017 року (т. 2 а.с. 139), за умовами п. 1. якої сторони підтвердили, що до нового кредитора на підставі договору відступлення, з дати його укладення сторонами - 23.11.018 року перейшов весь обсяг прав, належний первісному кредитору за договором товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 року, укладеним між первісним кредитором та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корсунь», в тому числі, але не виключно, права вимоги до боржника щодо суми нарахувань у зв`язку із зміною курсу долара США/Євро до гривні (п. 3.3.основного договору), інфляційних нарахувань (втрат) (п.п. 6.2.2. основного договору, ст. 625 Цивільного кодексу України), 30 % річних від простроченої суми (п.п. 6.2.2. основного договору, ст. 625 Цивільного кодексу України), пені (п.п. 6.2.1. основного договору), штрафу (п. 6.4., п. 6.9.основного договору), збитків (п. 6.1.основного договору), усіх інших можливих нарахувань, передбачених основним договором та/або законодавством України, у зв`язку з порушенням боржником умов основного договору (простроченням строків оплати боржником суми поставленого товару за основним договором).

В п. 2 додаткової угоди сторони підтвердили, що розміри вимог нового кредитора до боржника за основним договором, викладені в п. 1 даної додаткової угоди, зазначені в п. 1.2. договору відступлення, які сторони підтвердили. При цьому можливі математичні помилки в розрахунках не впливають на чинність договору відступлення та/або необхідність внесення змін до нього.

Додаткова угода є невід`ємною частиною договору, складена українською мовою у двох автентичних примірниках, які мають однакому юридичну силу - по одному для кожної із сторін. Всі інші положення договору залишились чинними у попередній редакції, і сторони підтвердили їх обов`язковість щодо себе (п.п. 3, 4 додаткової угоди).

До зустрічного позову позивачем додано рішення Господарського суду Черкаської області від 19.08.2019 року у справі № 925/696/19 і від 11.11.2019 року у справі № 925/836/19.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 19.08.2019 року у справі № 925/696/19 повністю відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіксінвест» до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «А.Ф. ЗЛАГОДА» про стягнення 4821564,09 грн., в тому числі: 3532,07 грн. сума нарахувань у зв`язку зі зміною курсу долара США, 207980,70 грн. пені, 240311,73 грн. 30% річних, 69773,57 грн. інфляційних, 4299966,02 грн. штрафу за прострочення виконання зобов`язання за договором товарного кредиту від 01.03.2017 р. № ПП-17/05, право вимоги за яким йому передано на підставі договору про відступлення права вимоги від 23.11.2018р. № ТОВ/ПП-2 від ПП «Піраміда-Агро». Приймаючи рішення суд прийшов до висновку, що позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано неналежний, в розумінні вимог ст. 16 ЦК України, спосіб захисту його права та не доведено порушення права чи господарського інтересу відповідачем (т. 1 а.с. 190-203).

Рішенням господарського суду Черкаської області від 11.11.2019 року у справі № 925/836/19 повністю відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіксінвест» до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вільшанка» про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 1 902 656,90 грн., з яких 8 566,69 грн. нарахувань у зв`язку зі зміною курсу долара США до гривні, 117 971,19 грн. пені, 140 174,84 грн. 30% річних, 61 286,92 грн. інфляційних втрат та 1 574 657,31 грн. штрафу на підставі договору товарного кредиту № ПП-17/04 від 01.03.2017, договору № ТОВ/ПП-1 про відступлення права вимоги від 23.11.2018. При постановленні рішення суд врахував, що позов позивач просив задовольнити не на свою користь, а на користь іншого товариства, договір про відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-1 від 23.11.2018 є неукладеним і з нього для позивача не випливають права нового кредитора, якими обґрунтовані позовні вимоги, правомірність санкційних нарахувань не доведена та у позові відмовив повністю за недоведеністю правової підстави позову та порушеного права у позивача.

В засіданні суду представники юридичних осіб ПП «Піраміда-Агро» і ТОВ «Піраміда-Агро», правонаступником якого є ТОВ «Авіксінвест», а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 кожен окремо, відповідно, пояснили, що договір про відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-3 укладався саме 23.11.2018 року і саме на тих умовах, які викладені у примірнику цього договору, доданому до позовної заяви за первісним позовом, додаткова угода 02.03.2020 року до цього договору укладалась саме з метою підтвердити їх наміри на досягнення результату, закладеного у договорі, схвалення цього правочину. Відповідність копій примірників договору, приєднаних до матеріалів справи, їх оригіналам судом перевірена і підтверджена в засіданні суду.

Із цих підстав судом надано перевагу запереченням відповідача-1 за зустрічним позовом і відмовлено позивачу за зустрічним позовом, відповідачу за первісним у задоволенні клопотання про призначення судової технічної експертизи документа - договору про відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 року.

Отже, предметом первісного позову у справі, що розглядається, є вимога позивача до відповідача про примусове стягнення на підставі договору товарного кредиту № ТОВ/ПП-3 від 01.03.2017 року, укладеного Приватним підприємством «Піраміда-Агро» і відповідачем, 18734 грн. 54 коп. залишку основного боргу у зв`язку зі зміною курсу долара США до гривні, 744 724 грн. 51 коп. пені, 4 645 913 грн. 82 коп. штрафу, 831 576 грн. 46 коп. 30 % річних і 259 971 грн. 94 коп. інфляційних втрат, що разом становить 6 500 921 грн. 27 коп. Право вимоги до відповідача позивачем за первісним позовом набуте на підставі договору про відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 року, укладеного Приватним підприємством «Піраміда-Агро» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Піраміда-Агро», правонаступником якого у зв`язку зі зміною найменування юридичної особи є позивач за первісним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіксінвест».

Предметом зустрічного позову у цій же справі є вимога позивача - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корсунь» до сторін договору про відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 року - Приватного підприємства «Піраміда-Агро» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіксінвест», як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Піраміда-Агро», з мотивів підроблення цього договору і укладення його зі сторони Приватного підприємства «Піраміда-Агро» не уповноваженою особою.

За правовою природою спірні правовідносини сторін віднесені до договірних зобов`язань поставки, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, положення про договір - розділом ІІ книги 5 ЦК України, главою 20 ГК України, загальні положення про правочини - розділом IV книги 1 ЦК України, загальні положення про зобов`язання, в тому числі поняття зобов`язання, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання передбачені розділом І книги 5 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, п.п. 2, 5, 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Відповідно до частин 1-5 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 205 ЦК України визначені вимоги до форми правочину, способів волевиявлення. Згідно з частинами 1, 2 цієї статті ЦК, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

При цьому приписи вказаної статті ЦК кореспондуються з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України, відповідно до якої господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 216 ЦК України).

Вищенаведені норми віднесені до глави 16 розділу IV книги І ЦК України і врегульовують загальні положення про правочини, правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону.

Розділ I книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про зобов`язання, зокрема:

зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509);

сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ч.ч. 1, 3 ст. 510);

кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 512);

правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513);

до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514);

заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516);

первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст. 517);

боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання (ст. 518);

зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (ст. 524);

одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525);

зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526);

кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги (ч. 2 ст. 527);

якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530);

грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.ч. 1, 2 ст. 533);

у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу (ст. 534);

виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ч. 1 ст. 546);

неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549);

зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 598);

зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599);

порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610);

у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611);

боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612);

боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625).

Розділ IІ книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про договір, зокрема:

договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626);

відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627);

зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628);

договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629);

ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається (ч.ч. 1-3 ст. 632);

договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638);

договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639);

договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч.ч. 1, 2 ст. 640).

Підрозділом І розділу ІІІ книги 5 ЦК України визначено окремі види договірних зобов`язань.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на викладені обставини справи і наведені норми законодавства суд вбачає, що державна реєстрація Приватного підприємства «Піраміда-Агро» (ПП «Піраміда-Агро»), ідентифікаційний код юридичної особи 34924277 проведено 27.02.2007 року. 27.03.2019 року єдиний засновник і учасник підприємства ОСОБА_2 вийшов зі складу власників підприємства і відступив 100% статутного капіталу підприємства на користь ТОВ «Зернова компанія «Хорс», 05.04.2019 року проведено державну реєстрацію змін до установчих документів підприємства, за змістом яких єдиним власником (засновником, учасником) підприємства стало ТОВ «Зернова компанія «Хорс», керівником призначено ОСОБА_4 .

Державна реєстрація Товариства з обмеженою відповідальністю «Піраміда-Агро» (ТОВ «Піраміда-Агро»), ідентифікаційний код юридичної особи 38553519 проведена 01.02.2013 року, станом на 23.11.2018 року учасником товариства була ОСОБА_3 , керівником і підписантом ОСОБА_2 29.05.2019 року проведено державну реєстрацію змін до установчих документів товариства, за якими змінено назву товариства з ТОВ «Піраміда-Агро» на ТОВ «Авіксінвест», затверджено нову редакцію статуту товариства, ТОВ «Авіксінвест» є правонаступником ТОВ «Піраміда-Агро», учасниками товариства є ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , директором товариства є ОСОБА_2 , заступником директора ОСОБА_3 , вони ж є підписантами.

Договір товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 року укладений ПП «Піраміда - Агро» в особі директора ОСОБА_2 і СТОВ «Агрофірма Корсунь», ними виконувався на умовах, визначених ними в ньому.

В межах дії цього договору, 23.11.2018 року ПП «Піраміда-Агро» в особі директора ОСОБА_2, як первісний кредитор, уклало з ТОВ «Піраміда-Агро» в особі головного бухгалтера ОСОБА_3, яка діяла на підставі довіреності № 1 від 03.01.2018 року, виданої директором ОСОБА_2, як новий кредитор, договір про відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-3, за умовами якого первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув всі права вимоги, належні на момент набрання чинності даним договором первісному кредитору за договором товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 року (основний договір), укладеним між первісним кредитором та СТОВ «Агрофірма Корсунь» (боржник).

29.11.2018 року первісний кредитор - ПП «Піраміда-Агро» вручив боржнику - СТОВ «Агрофірма Корсунь» письмове повідомлення про відступлення прав вимоги до нового кредитора - ТОВ «Піраміда-Агро» за договором товарного кредиту ПП-17/03 від 01.03.2017 року.

07.12.2018 року новий кредитор - ТОВ «Піраміда-Агро» повідомив боржника - СТОВ «Агрофірма Корсунь» письмово про набуття ним прав вимоги за договором товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 року від ПП «Піраміда-Агро» на підставі договору № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 року, та вручив вимогу про негайну сплату 7207846 грн. 72 коп. боргу та штрафних санкцій, у вимозі зазначив свої платіжні реквізити для сплати боргу.

11.12.2018 року боржник - СТОВ «Агрофірма Корсунь» сплатив новому кредитору ТОВ «Піраміда-Агро» на рахунок, зазначений ним у вимозі про сплату боргу, залишок основного боргу в сумі 203034 грн. 14 коп. з призначенням платежу «за засоби захисту рослин згідно договору № ПП-17/03 від 01.03.2017 р., договору № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 р. в т.ч. ПДВ 20% - 33839,04 грн.».

14.12.2018 року СТОВ «Агрофірма Корсунь» повідомив ТОВ «Піраміда-Агро» про невизнання його вимоги, вимагав надання доказів цього відступлення прав, сплату боргу в сумі 203034 грн. 14 коп. пояснював помилкою з вибором адресата.

09.04.2019 новий кредитор - ТОВ «Піраміда-Агро» повторно направив боржнику - СТОВ «Агрофірма Корсунь» вимогу про сплату, на підставі договору № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 року, 6786395 грн. 93 коп., з яких 786594 грн. 34 коп. пені, 866721 грн. 64 коп. 30% річних, 276237 грн. 81 коп. інфляційних втрат, 4856842 грн. 14 коп. штрафу та попередив, що в разі її невиконання боржником він буде змушений звернутись до суду.

19.04.2019 року СТОВ «Агрофірма Корсунь», за результатами розгляду цієї вимоги повідомило ТОВ «Піраміда-Агро» про її невизнання з підстав, аналогічних попередній.

19.07.2019 року ТОВ «Авіксінвест», яке є правонаступником ТОВ «Піраміда-Агро», направило СТОВ «Агрофірма Корсунь» рахунок № 10 від 18.07.2019 року на суму 18734 грн. 54 коп. на оплату нарахувань у зв`язку із зміною курсу долара США до гривні на підставі п. 3 договору товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 року, який останнім листом від 01.08.2019 року відхилено.

Таким чином, спір позивача і відповідача за первісним позовом полягає у невизнанні відповідачем наявності у позивача права вимоги, заявленої у позові, у зв`язку з чим заявлено зустрічний позов про визнання недійсним договору, на підставі якого відбувався перехід права на спірну вимогу. Проте, наявність і розмір спірних зобов`язань за основним договором відповідач за первісним позовом належними і допустимими доказами не спростував, а його заперечення проти первісного позову і зустрічний позов суд вважає лише способом ухилення від їх виконання.

В цій частині спору суд вважає, що договір про відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-3 укладений ПП «Піраміда-Агро» з ТОВ «Піраміда-Агро» 23.11.2018 року з дотриманням норм законодавства, що врегульовує ці правовідносини, повноважними представниками юридичних осіб - сторін договору, на фактично наявні права, належні первісному кредитору за основним договором на момент укладення договору відступлення права вимоги, тому первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний, із заявлених у ньому підстав, - ні.

При вирішенні первісного позову суд також враховує таке.

Умовами п.п. 3.1.- 3.5. розділу 3 договору № ПП-17/03 від 01.03.2017 року сторони, при визначені ціни товару домовились, покупець сплачує продавцю кошти за цим договором в розмірі та в строки, передбачені специфікацією на кожну окрему поставку. Ціна товару розрахована по курсу продажу відповідної іноземної валюти, передбаченої в додатку (специфікації), на Міжбанківському Ринку України (МВРУ) до української гривні на дату підписання відповідного додатку (специфікації) до договору. В тому випадку, коли курс долара США/Євро до гривні на день перерахування коштів є вище за курс долара США/Євро до гривні на день укладення договору, незважаючи на прострочення виконання покупцем, сторони здійснюють перерахунок вартості поставленої продукції за погодженою формулою, покупець має оплатити різницю на підставі рахунку, виставленого продавцем.

Відповідно до специфікацій №№1-3 до договору № ПП-17/03 сторони погодили здійснення оплати за товар на умовах відстрочки до 15.03.2017 року 30 % від суми специфікації, до 15.04.2017 року 30 % від суми специфікації, до 16.05.2017 року 40 % від суми специфікації з урахуванням курсу гривні до долара США.

Специфікаціями №№ 4-5 до договору № ПП-17/03 сторони погодили здійснення оплати за товар на умовах відстрочки до 15.04.2017 року 60 % від суми специфікації, до 16.05.2017 року 40 % від суми специфікації з урахуванням курсу гривні до долара США.

Згідно специфікації № 7 до договору № ПП-17/03 сторони погодили здійснення оплати за товар на умовах відстрочки до 17.05.2017 року 50 % від суми специфікації, до 16.06.2017 року 50 % від суми специфікації з урахуванням курсу гривні до долара США.

Специфікаціями №№ 8-9 до договору № ПП-17/03 сторони погодили 100 % здійснення оплати за товар від суми специфікації, відповідно до 20.09.2017 року і до 18.10.2017 року з урахуванням курсу гривні до долара США.

Пунктами 9.2.- 9.3. договору № ПП-17/03 сторони погодили, що договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін, та строк його дії закінчується 31.12.2017 року, але в будь-якому випадку до повного виконання своїх зобов`язань по договору обома сторонами. Отже, виконання договору № ПП-17/03 вважатиметься проведеним належним чином, а відповідно і зобов`язання сторін по ньому вважатимуться припиненими лише після сплати повної вартості товару з урахуванням передбаченої договором курсової різниці незалежно від строку (дати) виставлення продавцем рахунків курсової різниці.

Товар за договором № ПП-17/03 та на умовах специфікацій був поставлений за видатковими накладними № 16 від 28.03.2017 року, № 208 від 16.04.2017 року, № 204 від 18.04.2017 року, № 224 від 12.05.2017 року, № 276 від 01.06.2017, №320 від 09.10.2017 року, № 360 від 18.10.2017 року, остаточний розрахунок за нього покупець провів 22.08.2018 року - 200000 грн. і 11.12.2018 року - 203034 грн. 26 коп. з порушенням порядку і строків.

Станом на 23.11.2018 року - день укладення договору відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-3, відповідач мав несплачену заборгованість за договором № ПП-17/03 у розмірі 203034 грн. 14 коп. та 18734 грн. 54 коп. основного боргу у зв`язку зі зміною курсу долара США до гривні, на сплату курсової різниці новий кредитор надіслав рахунок № 10 від 18.07.2019 року, який боржником не оплачений, тому спірну вимогу позивача в частині стягнення курсової різниці в розмірі 18734 грн. 54 коп., нарахованої, виходячи з офіційного курсу Національного банку України гривні до долара США суд вважає обґрунтованою. Заперечення відповідача щодо суперечності спірної вимоги позивача в цій частині умовам договору № ПП-17/03 суд визнає необґрунтованими і відхиляє.

У зв`язку з простроченням строків сплати основного грошового зобов`язання позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 831576 грн. 46 коп. 30 % річних (6.2.2. договору № ПП-17/03), 259971 грн. 94 коп. інфляційних втрат (п. 6.2.2. договору № ПП-17/03 та ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України), 744724 грн. 51 коп. пені (п. 6.2.1., 6.6. договору № ПП-17/03), 4645913 грн. 82 коп. штрафу (п. 6.4. договору № ПП-17/03).

За специфікацією № 1 від 15.03.2017 року позивач нарахував: пеню за періоди з 16.03.2017 року по 21.03.2017 року, з 16.04.2017 року по 26.05.2017 року, з 17.05.2017 року по 26.05.2017 року, з 27.05.2017 по 14.06.2017 року на відповідні суми у розмірі 109814 грн. 25 коп.; 30 % річних за періоди з 16.03.2017 року по 21.03.2017 року, з 16.04.2017 року по 26.05.2017 року, з 17.05.2017 року по 26.05.2017 року, з 27.05.2017 по 14.06.2017 року у розмірі 127438 грн. 23 коп.; інфляційні втрати за період з 16.03.2017 року по 21.03.2017 року, з 16.04.2017 року по 26.05.2017 року, з 17.05.2017 року по 26.05.2017 року, з 27.05.2017 по 14.06.2017 року у розмірі 20134 грн. 94 коп.; штрафу у розмірі 1994340 грн. 13 коп.

За специфікацією № 2 від 24.03.2017 року позивач нарахував: пеню за періоди з 16.04.2017 року по 26.05.2017 року, з 17.05.2017 року по 25.05..2017 року, з 26.05.2017 року по 14.06.2017 року на відповідні суми у розмірі 43005 грн. 59 коп.; 30 % річних за періоди з 16.04.2017 року по 26.05.2017 року, з 17.05.2017 року по 14.06.2017 року у розмірі 50269 грн. 02 коп.; інфляційні втрати за період з 16.04.2017 року по 26.05.2017 року, з 17.05.2017 року по 14.06.2017 року у розмірі 19960 грн. 38 коп.; штрафу у розмірі 537394 грн. 71 коп.

За специфікацією № 3 від 11.04.2017 року позивач нарахував: пеню за періоди з 16.04.2017 року по 26.05.2017 року, з 17.05.2017 року по 25.05.2017 року, з 26.05.2017 року по 14.06.2017 року на відповідні суми у розмірі 18771 грн. 72 коп.; 30 % річних за періоди з 16.04.2017 року по 26.05.2017 року, з 17.05.2017 року по 14.06.2017 року у розмірі 21942 грн. 16 коп.; інфляційні втрати за період з 16.04.2017 року по 26.05.2017 року, з 17.05.2017 року по 14.06.2017 року у розмірі 4356 грн. 30 коп.; штрафу у розмірі 234569 грн. 94 коп.

За специфікацією № 4 від 14.04.2017 року позивач нарахував: пеню за періоди з 16.04.2017 року по 26.05.2017 року, з 17.05.2017 року по 25.05.2017 року, з 26.05.2017 року по 14.06.2017 року на відповідні суми у розмірі 7745грн. 24 коп.; 30 % річних за періоди з 16.04.2017 року по 26.05.2017 року, з 17.05.2017 року по 14.06.2017 року у розмірі 9013грн. 43 коп.; інфляційні втрати за період з 16.04.2017 року по 26.05.2017 року, з 17.05.2017 року по 14.06.2017 року у розмірі 2362 грн. 91 коп.; штрафу у розмірі 90881 грн. 28 коп.

За специфікацією № 5 від 14.04.2017 року позивач нарахував: пеню за періоди з 13.05.2017 року по 26.05.2017 року, з 17.05.2017 року по 25.05.2017 року, з 26.05.2017 року по 14.06.2017 року, з 15.06.2017 року по 06.07.2017 року, з 07.07.2017 року по 03.08.2017 року, з 04.08.2017 року по 15.09.2017 року, з 16.09.2017 року по 26.10.2017 року, з 27.10.2017 року по 07.12.2017 року на відповідні суми у розмірі 76797 грн. 10 коп.; 30 % річних за періоди з 13.05.2017 року по 26.05.2017 року, з 17.05.2017 року по 14.06.2017 року, з 15.06.2017 року по 15.09.2017 року, з 16.09.2017 року по 07.12.2017 року у розмірі 90615грн. 87 коп.; інфляційні втрати за період з з 13.05.2017 року по 26.05.2017 року, з 17.05.2017 року по 14.06.2017 року, з 15.06.2017 року по 15.09.2017 року, з 16.09.2017 року по 07.12.2017 року у розмірі 33620 грн. 08 коп.; штрафу у розмірі 923786 грн. 78 коп.

За специфікацією № 7 від 01.06.2017 року позивач нарахував: пеню за періоди з 02.06.2017 року по 06.07.2017 року, з 07.07.2017 року по 03.08.2017 року, з 04.08.2017 року по 14.09.2017 року, з 15.09..2017 року по 26.10.2017 року, з 27.10.2017 року по 07.12.2017 року, з 17.06.2017 року по 06.07.2017 року, з 07.07.2017 року по 03.08.2017 року, з 04.08.2017 року по 14.09.2017 року з 15.09.2017 року по 26.10.2017 року, з 27.10.2017 року по 07.12.2017 року, з 08.12.2017 року по 15.12.2017 року, з 16.12.2017 року по 25.01.2018 року, з 26.01.2018 року по 01.02.2018 року, з 02.02.2018 року по 01.03.2018, з 02.03.2018 року по 12.04.2018 року, з 13.04.2018 року по 16.05.2018 року на відповідні суми у розмірі 343741 грн. 65 коп.; 30 % річних за періоди з 02.06.2017 року по 07.12.2017 року, з 17.06.2017 року по 07.12.2017 року, з 08.12.2017 року по 15.12.2017 року, з 16.12.2017 року по 01.02.2018 року, з 02.02.2018 року по 16.05.2018 року у розмірі 397061грн. 83 коп.; інфляційні втрати за період з 02.06.2017 року по 07.12.2017 року, з 17.06.2017 року по 07.12.2017 року, з 08.12.2017 року по 15.12.2017 року, з 16.12.2017 року по 01.02.2018 року, з 02.02.2018 року по 16.05.2018 року у розмірі 133515 грн. 01 коп.; штрафу у розмірі 723561 грн. 56 коп.

За специфікацією № 8 від 09.10.2017 року позивач нарахував: пеню за періоди з 10.10.2017 року по 16.05.2018 року, з 17.05.2018 року по 22.08.2018 року, з 23.08.2018 року по 11.12.2018 року, на відповідні суми у розмірі 14191 грн. 07 коп.; 30 % річних за періоди з 10.10.2017 року по 16.05.2018 року, з 17.05.2018 року по 22.08.2018 року, з 23.08.2018 року по 11.12.2018 року у розмірі 132558грн. 78 коп.; інфляційні втрати за період з 10.10.2017 року по 16.05.2018 року, з 17.05.2018 року по 22.08.2018 року, з 23.08.2018 року по 11.12.2018 року у розмірі 45168 грн. 39 коп.; штрафу у розмірі 139047 грн. 30 коп.

За специфікацією № 9 від 18.10.2017 року позивач нарахував: пеню за періоди з 19.10.2017 року по 11.12.2018 року на відповідні суми у розмірі 2938 грн. 89 коп.; 30 % річних за період з 19.10.2017 року по 11.12.2018 року, у розмірі 2677 грн. 14 коп.; інфляційні втрати за період з 19.10.2017 року по 11.12.2018 року у розмірі 8627 грн. 65 коп.; штрафу у розмірі 2332 грн. 12 коп.

При вирішенні спору в частині стягнення спірних сум 30 % річних, інфляційних втрат, пені та штрафу суд керується приписами статей 549 - 552, 610-612, 614, 625 ЦК України, статтями 216-218, 229 - 232, 234 ГК України, Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», умовами пунктів 6.2.1., 6.2.2., 6.4., 6.6. договору № ПП-17/03 від 01.03.2017 року, їх розрахунок позивачем методологічно і арифметично проведено правильно.

Проте, індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, то зазначена норма ЦК України щодо сплати заборгованості з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором у національній валюті - гривні, а не в іноземній або в еквіваленті до іноземної валюти, тому індексація у цьому випадку застосуванню не підлягає. У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти. Цей правовий висновок викладений в постанові ВП ВС від 07.07.2020 по справі № 296/10217/15ц.

Таких висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 01 березня 2017 року у справі N 6-284цс17. Наведений висновок не був змінений, і Верховний Суд від нього не відступав. Крім того цей висновок Верховного Суду України був неодноразово застосований Верховним Судом, зокрема: у постановах Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2019 року у справі N 130/1058/16; від 23 жовтня 2019 року у справі N 369/661/15-ц; від 23 вересня 2019 року у справі N 638/4106/16-ц; від 20 лютого 2019 року у справі N 638/10417/15-ц та у постанові Касаційного господарського суду від 11 жовтня 2018 року у справі N 905/192/18.

Таким чином, оскільки задоволено вимогу позивача про стягнення 18734 грн. 54 коп. курсової різниці, яка вже враховує втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції, які відновлюються еквівалентом іноземної валюти, то вимога про стягнення інфляційних втрат у розмірі 259971 грн. 94 коп. задоволенню не підлягає.

За змістом пункту 6.2.2. договору № ПП-17/03 за несвоєчасну оплату товару покупець сплачує продавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30% річних від простроченої суми (відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України).

Нарахування 30% річних від простроченої суми відповідає умовам договору № ПП-17/03, ст. 625 Цивільного кодексу України та обставинам справи, відтак вимога позивача за первісним позовом в цій частині підлягає задоволенню.

За несвоєчасну оплату товару, згідно з п.п. 6.2.1. п. 6.2. Договору № ПП-17/03, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі 0,5 % від простроченої суми за кожен день прострочення (але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла на той період), за розрахунком позивача її розмір, заявлений до стягнення, складає 744724 грн. 21 коп.

Крім того, сторони домовились, що за порушення умов даного договору або невиконання його умов, як то: порушення строків виконання зобов`язання тощо, покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 30% від вартості товарів, по яких допущено прострочення виконання (п. 6.4. договору № ПП-17/03), який за розрахунком позивача склав 4645913 грн. 82 коп.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Розрахунки позивача, покладені в основу вимог про стягнення штрафу і пені відповідають умовам відповідальності сторін за порушення своїх зобов`язань, передбаченим п.п. 6.2.1., 6.4., 6.6. договору товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 року, нормам ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», ч. 6 ст. 232 ГК України, спірні суми штрафу і пені нараховані на фактичні суми боргу, їх суд вважає правильними. Відтак вимогу позивача і в цій частині суд визнає обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню у обрахованих позивачем розмірах.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною 3 статті 549 ЦК України, частиною 6 статті 231 ГК України та статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", а право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 статті 231 ГК України. Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 ГК України. При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.09.2019 року у справі N 904/5770/18, від 02.04.2019 у справі N 917/194/18, від 25.05.2018 у справі N 922/1720/17, від 09.02.2018 у справі N 911/2813/17, від 22.03.2018 у справі N 911/1351/17).

Заперечення відповідача щодо можливого одночасного стягнення пені і штрафу за порушення договірного господарського зобов`язання з урахуванням правових позицій Верховного Суду суд визнає необґрунтованими і відхиляє, а первісний позов в цій частині вимог також задовольняє.

Клопотання відповідача про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені і штрафу суд відхиляє з огляду на таке.

Статтями 256-258, 260, 261, 263, 264 ЦК України визначено поняття позовної давності, її загальну і спеціальну тривалість, правила обчислення, початок перебігу, умови зупинення і переривання перебігу позовної давності.

При вирішенні заяви відповідача про застосування позовної давності до спірних вимог суд також керується роз`ясненнями Пленуму Вищого господарського суду України, викладеними в пункті 2.2. його постанови N 10 від 29.05.2013 року «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів».

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Пунктом 6.5. Договору № ПП-17/03 від 01.03.2017 року сторони погодили, що відповідно до ст. 259 Цивільного кодексу України, строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій збільшується до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором.

Відповідач 11.12.2018 року провів оплату боргу у розмірі 203034 грн. 26 коп., чим визнав борг.

25.11.2019 року позивач звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по договору товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 року, з урахуванням договору про відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 року у розмірі 6500921 грн. 27 коп., у тому числі і спірної.

Перебіг встановленого ч. 2 ст. 258 ЦК України річного строку позовної давності за вимогою позивача про стягнення передбачених п.п. 6.2.1., 6.4. договору № ПП-17/03 від 01.03.2017 року пені у розмірі 744724 грн. 51 коп., штрафу у розмірі 4645913 грн. 82 коп., після переривання, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України, почався заново з 11.12.2018 року. Відповідно станом на 25.11.2019 року - день подання позивачем позову, строк позовної давності до спірних вимог про стягнення пені і штрафу, не сплив, тому вимога відповідача про застосування позовної давності задоволенню не підлягає.

Відповідно до частин 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів в Україні», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до частин 1, 4 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 45 Закону України від 02.06.2016 N 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», саме Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 755/10947/17 зазначила, що незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати.

При вирішенні даного спору судом взяті до уваги посилання учасників справи на правові висновки Верховного Суду стосовно подібних правовідносин, наведені ними в обґрунтування позову і заперечень проти позову.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», також повинен застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту статей 13, 15, 16 ЦК України слідує, що право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Суд вправі застосувати способи захисту цивільних прав, які випливають із характеру правопорушень, визначених спеціальними нормами права, а також повинен враховувати критерії «ефективності» таких засобів захисту та вимоги частин 2-5 ст. 13 ЦК України щодо недопущення зловживання свободою при здійсненні цивільних прав особою.

З огляду на викладені обставини справи, наведені норми законодавства, суд вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіксінвест», як позивача за первісним позовом визнає обґрунтованими і з наведених у ньому підстав задовольняє частково, доводи Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корсунь», як відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним наведені у запереченнях на первісний позов і у зустрічному позові, визнає необґрунтованими, безпідставними, тому у задоволенні зустрічного позову відмовляє повністю.

На підставі статті 129 ГПК України з відповідача за первісним позовом на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору за подання позову пропорційно задоволеній частині позовних вимог в сумі 93623 грн. 02 коп., судові витрати позивача за зустрічним позовом покладається на нього.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 234, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіксінвест» до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корсунь» про стягнення 6 500 921 грн. 27 коп. задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства «Агрофірма Корсунь», , місцезнаходження: 19400, Черкаська обл., м. Корсунь-Шевченківський, вул. Симоненка, 42 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіксінвест», , місцезнаходження: 18002, Черкаська обл., м. Черкаси, бульвар Шевченка, 268/2 оф. 13 - 18734 грн. 54 коп. курсової різниці, 744724 грн. 51 коп. пені, 831576 грн. 46 коп. 30% річних, 4645913 грн. 82 коп. штрафу, 93623 грн. 02 коп. судових витрат

У задоволенні решти первісного позову в частині вимог про стягнення 259971 грн. 94 коп. інфляційних втрат, 3890 грн. 80 коп. судових витрат - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корсунь» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіксінвест» і Приватного підприємства «Піраміда - Агро» про визнання договору недійсним - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04.01.2021 року.

Суддя В.М. Грачов