ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року Справа № 903/557/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В. , суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Волинській області на рішення Господарського суду Волинської області від 25.09.2020 р. у справі № 903/557/20 (суддя Войціховський В.А., повний текст рішення складено 30.09.2020 р.)

за позовом Державної екологічної інспекції у Волинській області (м. Луцьк)

до Шацького національного природного парку (с. Світязь Шацького району Волинської області)

про стягнення 709 630 грн

за участю представників сторін:

позивача - Філюк С.П., Степанюк В.В.;

відповідача - Усаченко О.В.;

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у Волинській області звернулася до Господарського суду Волинської області з позовом про стягнення з Шацького національного природного парку 709 630 грн шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

В обґрунтування позову позивач посилається на здійснення відповідачем у 2017 році вибіркових санітарних рубок дерев в кварталах Мельниківського лісництва за відсутності лімітів та дозволу на спеціальне використання природних ресурсів на території природно-заповідного фонду, що є порушенням вимог ст. 91 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", у зв`язку з чим навколишньому природному середовищу була завдана шкода в розмірі 709 630 грн.

Правовими підставами позову є положення ст. ст. 3, 15, 16, 22, 1166 ЦК України, ст. 224 ГК України, ст. ст. 63, 64, 69, 86, 89, 90, 100, 105, 107 ЛК України, ст. ст. 5, 20, 20-2, 40, 41, 47, 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 91 Закону України "Про природно-заповідний фонд України".

Рішенням Господарського суду Волинської області від 25.09.2020 р. у справі № 903/557/20 в задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не доведено протиправної поведінки у діях відповідача під час здійснення ним вибіркової санітарної рубки дерев на території Шацького національного природного парку.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державна екологічна інспекція у Волинській області звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду, прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не встановлено та належним чином не досліджено чи є проведені відповідачем рубки (санітарні та інші рубки) за своєю суттю рубками, що здійснюється з метою заготівлі деревини.

Скаржник звертає увагу суду на те, що заготівля деревини під час проведення санітарних рубок в межах території та об`єктів Природно заповідного фонду (ПДФ )загальнодержавного значення, яка передбачає її подальшу реалізацію, є спеціальним використанням природних ресурсів у межах території та об`єктів ПЗФ, яке відповідно до ст. 91 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" здійснюється в межах ліміту, а також на підставі дозволів.

На думку скаржника, відповідач не довів належними та допустимими доказами, що сироростучі та сухостійні дерева, рубка яких ним проводилася, були сильно ослаблені, пошкоджені шкідниками, хворобами, що б спричинило необхідність їх вирубування під час санітарних рубок. В рішенні Науково-технічної ради Шацького НПП від 15.12.2016 р. жодним чином не зазначено, які пошкодження наявні, а лише зазначено, що вирішено вважати за доцільне проведення санітарно-оздоровчих заходів, в межах постійного користування Шацького НПП. У 2017 році Науково-технічна рада Шацького НПП притрималася такої ж думки, що підтверджується протоколом засідання ради від 27.07.2017 р. Відтак, комісією не було належним чином досліджено та визначено необхідність санітарних рубок.

Апелянт доводить суду, що в результаті недотримання вимог ст. 9-1 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" при здійсненні в 2017 р. санітарно-оздоровчих заходів в Шацькому НПП, порушено природоохоронне законодавство саме з вини відповідача.

Скаржник звертає увагу суду на те, що відповідачем не було складено нумераційну відомість дерев, призначених для вибіркової санітарної рубки із зазначенням породи, категорії технічної придатності і підстав для відбору їх для рубки, що є порушенням п. 26 постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 р. № 555 "Про затвердження санітарних правил в лісах України". Відповідачем до матеріалів справи не долучено жодного акту обстеження, відповідно до якого можна було б зробити висновок, що дерева, які зазнали вирубку, були пошкоджені шкідниками або сильно ослаблені хворобами, тощо.

Висновок суду першої інстанції про те, що санітарні рубки, які проводились на території ПЗФ загальнодержавного значення, не відносяться до спеціального використання природних ресурсів і відповідно не потребують отримання лімітів та дозволів на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно - заповідного фонду, спростовується тим, що статтею 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів.

Скаржник вказує, що чинним законодавством визначено необхідність отримання лімітів на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду перед видачею дозволів на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Відповідач при проведенні заходів із поліпшення якісного складу лісу (санітарні рубки) повинен був отримати ліміти на використання природних ресурсів на підставі яких отримати дозвіл на спеціальне використання природних ресурсів.

Скаржник вказує, що спеціальне використання деревини, заготовленої в порядку проведення вибіркових санітарних рубок підтверджується фактом нарахування відповідачем рентної плати відповідно до вимог п. 256.2, п.п. 256.2.1., 256.2.2. Податкового кодексу України.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.10.2020 р. було відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд скарги призначено на 12.11.2020 р. об 14:30 год.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.11.2020 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 26.11.2020 р. о 16:00 год.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.11.2020 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 24.12.2020 р. о 10:30 год.

Шацький національний природний парк надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність позову, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач зазначає, що Закон України "Про природно-заповідний фонд України" не містить визначення поняття "спеціальне використання природних ресурсів", а отже твердження апелянта про "більш ширше" значення цього поняття у Законі, аніж у визначенні ст. ст. 67, 70 Лісового Кодексу України та ст. 10 Закону України "Про рослинний світ" є виключно його власним припущенням, яке не лише не ґрунтується на законі, але й прямо йому суперечить. Вищевказані норми чітко визначають "спеціальне використання лісових ресурсів", як заготівлю деревини виключно в процесі рубки головного користування. При цьому заготівля деревини при проведенні заходів з поліпшення якісного складу лісів, відповідно до положень ч. 4 ст. 70 Лісового Кодексу України є діяльністю, взагалі не пов`язаною із використанням лісових ресурсів (ані спеціальним, ані загальним).

Відповідач вказує, що заходи з поліпшення якісного складу лісів (в т.ч. санітарні рубки) проводяться не з метою отримання прибутку (як стверджує апелянт), а для підвищення стійкості та продуктивності деревостанів, збереження біорізноманіття лісів, їх оздоровлення і посилення захисних, санітарно-гігієнічних, оздоровчих та інших функцій шляхом проведення рубок формування і оздоровлення лісів (ст. 1 Правил поліпшення якісного складу лісів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 р. № 724). Подальша реалізація заготовленої деревини ніяк не впливає на визначену законодавством мету проведення цих заходів. Дійсно, в процесі реалізації лісокористувач отримує дохід (а не прибуток, як вказує апелянт). Однак, отриманню доходу передують витрати на проведення лісопатологічного обстеження лісових масивів, з метою виявлення конкретних сухостійних, уражених хворобами та шкідниками, іншим чином пошкоджених дерев, що підлягають вилученню з лісостану, доставлення в місця виявлення таких дерев людей і техніки, рубка дерев, вивезення порубаної деревини з лісу на склад, подальше впорядкування території лісосік. Очевидно, що зазначені витрати значно перевищують дохід, одержаний відповідачем від реалізації дров паливних. Така діяльність з комерційної точки зору є недоцільною, оскільки є збитковою. Однак, відповідач її здійснює, оскільки проведення заходів з поліпшення якісного складу лісів є його прямим обов`язком згідно з установчими документами.

Відповідач зазначає, що позивач не надав суду доказів в підтвердження використання виручки, одержаної відповідачем внаслідок реалізації деревини, отриманої в процесі здійснення санітарних рубок, на цілі, відмінні від визначених у ст. 133.4.2 ПК України.

Відповідач звертає увагу суду на те, що заготівля ним деревини саме при здійсненні санітарних рубок в процесі розгляду справи судом першої інстанції позивачем під сумнів не ставилася, а тому посилання на подібні аргументи в апеляційній скарзі викликає подив. Що стосується суті наведених у апеляційній скарзі зауважень, то у матеріалах справи наявні акти лісопатологічних обстежень, у яких обґрунтовано необхідність вилучення з лісостану визначених дерев.

Також незрозумілим є посилання апелянта на положення ст. ст. 38, 39 ЗУ "Про охорону навколишнього-природного середовища", які нібито спростовують доводи відповідача щодо не здійснення ним спеціального використання лісових ресурсів в процесі проведення заходів з покращення якісного стану лісів. Наведені норми Закону взагалі не стосуються предмету доказування у даному спорі, оскільки не регулюють порядок здійснення рубок, догляду за лісом (в т.ч. санітарних рубок) та не визначають, в рамках якої діяльності (використання лісових ресурсів чи поліпшення якісного складу лісів) здійснюється заготівля деревини в процесі таких рубок.

Державна екологічна інспекція у Волинській області надіслала до суду клопотання про долучення до матеріалів справи в якості доказу висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) за результатами проведення інженерно - екологічної експертизи від 12.09.2019 р. № 19694/19-48, в якому експертом зазначено, що вибіркові, санітарні, прохідні, проріджувальні рубки на території Пульмівського, Мельниківського, Світязького лісництва здійснено без встановлення відповідних щорічних лімітів, тобто за відсутності чітких обсягів використання природних ресурсів у межах яких повинні випускатись лісорубні квитки, як дозволи на спеціальне використання природних ресурсів, у межах території та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, без врахування особливостей режиму території природно-заповідного фонду України, що є обов`язковою вимогою для підготовки та подачі проектів лімітів до Мінприроди України, а тому вибіркова рубка Шацьким НПП проведено всупереч вимогам ст. ст. 91, 20 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", ст. 100 Лісового кодексу України, наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 24.01.2008 № 27 "Про затвердження Інструкції про порядок установлення лімітів на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення", наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 28.058.2012 р. № 285 "Про внесення змін до Положення про Шацький національний природний парк", Охоронного зобов`язання № 365 Шацького НПП.

Позивач, як підставу для прийняття судом вказаного доказу на стадії апеляційного перегляду рішення суду, посилається на лист Волинської обласної прокуратури № 15-1944 вих.20 від 04.11.2020 р., з якого вбачається, що прокуратурою області здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному проваджені № 0000370 від 26.07.2018 р. за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. В ході досудового розслідування у вказаному провадженні перевіряється діяльність Шацького НПП при видачі дозвільних документів на проведення рубок дерев на території парку, у тому числі по Мельниківському лісництву.

Відтак, посилаючись на ст. 73, 74, 80, 269 ГПК України, позивач вказує, що оскільки про наявність висновку інженерно - екологічної експертизи йому стало відомо лише на стадії апеляційного провадження (04.11.2020 р.), даний доказ не був врахований при розгляді справи з причин, що об`єктивно не залежали від нього, тому, з метою повного та всебічного розгляду справи, вважає, що він підлягає долученню до матеріалів справи та має бути оцінений судом.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, норми процесуального закону регламентують принцип диспозитивності судового процесу, згідно з яким особа самостійно здійснює свої процесуальні права та обов`язки без втручання суду.

Згідно ч. ч. 1, 2, 4, 8 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

При цьому, суд зазначає, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії від 27.09.2001р.).

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі Олюджіч проти Хорватії від 05.02.2009р. зазначає, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення.

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії від 01.07.2003 р.).

Апеляційний господарський суд, надаючи оцінку причинам неподання позивачем висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) за результатами проведення інженерно - екологічної експертизи від 12.09.2019 р. № 19694/19-48 до суду першої інстанції, приходить до висновку, що скаржник обґрунтував неможливість подання такого доказу до суду першої інстанції, з причин, що об`єктивно не залежали від нього, оскільки про наявність висновку експертизи йому стало відомо лише на стадії апеляційного провадження (04.11.2020 р.), тому суд приймає даний доказ на стадії перегляду в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції.

Також Державна екологічна інспекція у Волинській області надіслала до суду клопотання про долучення до матеріалів справи в якості доказів: дозволу № 3 на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, виданий Шацькому національному природному парку від 06.11.2020 р.; ліміту на використання природних ресурсів у межах території та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення по Шацькому національному природному парку Волинської області на 2020 рік, щодо проведення рубок формування та оздоровлення лісів, затверджений Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України від 03.11.2020 р. №31/2020; клопотання Шацького національного природного парку від 03.11.2020 р. № 473.

Колегія суддів апеляційного суду, досліджуючи дані документи зазначає, що згідно ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, предметом позову у даній справі є вимога позивача про стягнення шкоди, заподіяної відповідачем у 2017 році рубками дерев, а позивач просить долучити документи (дозвіл № 3 від 06.11.2020 р., ліміт на використання природних ресурсів на 2020 рік, клопотання відповідача від 03.11.2020 р. № 473), тобто датовані (виданні, отриманні) у 2020 році.

Беручи до уваги обставини справи, які входять до предмету доказування при вирішенні даного спору, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що дані документи не мають суттєвого значення для його вирішення, оскільки не стосуються предмету доказування, виходячи з підстав заявленого позову, тому, з метою дотримання принципу рівності і змагальності сторін та вимог ч. ч. 1, 2 ст. 13, ч. 1 ст. 80, ст. 269 ГПК України, суд не приймає та не досліджує дані докази на стадії перегляду в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції.

Представники позивача в судових засіданнях підтримали доводи апеляційної скарги, просять її вимоги задоволити, а рішення суду першої інстанції скасувати та задоволити позов.

Представник відповідача в судових засіданнях заперечив доводи апеляційної скарги, просить відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як встановлено апеляційним господарським судом та вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Шацький національний природний парк є державною організацією, яка здійснює наступні види діяльності: 91.04 Функціонування ботанічних садів, зоопарків і природних заповідників (основний); 03.12 Прісноводне рибальство; 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво; 55.90 Діяльність інших засобів тимчасового розміщення; 02.20 Лісозаготівлі; 02.10 Лісництво та інша діяльність у лісовому господарстві; 02.40 Надання допоміжних послуг у лісовому господарстві; 72.19 Дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук.

Відповідно до акту від 06.01.2017 р., складеного комісією у складі головного лісничого та інженера охорони і захисту лісу відповідача, було проведено лісопатологічне обстеження насаджень Шацького НПП на доцільність призначення переліку заходів по покращенню санітарного стану. Дані насадження були обстежені в натурі та з них запроектовано перелік заходів по покращенню санітарного стану в 2017 році загальною площею 214,7 га, в тому числі по Мельниківському лісництву 44,5 га СРВ на загальній площі - 44,5 га (т. 1. а.с. 113).

Рішенням Науково-технічної ради Шацького НПП від 15.12.2016 р. були запропоновані плати з наукової та науково-технічної діяльності на 2017 рік, та вказано вважати за доцільне проведення санітарно-оздоровчих заходів в межах постійного користування Шацького НПП на площі 214,7 га та інших землекористувачів в 2017 році на площі 185,4 га. (т. 1. а.с. 132).

Відповідно до протоколу Науково-технічної ради Шацького НПП від 27.07.2017 р. було вирішено провести санітарно-оздоровчі заходи на землях постійного користування Шацького НПП на площі 261,2 га, у тому числі санітарні вибіркові рубки - 261,2 га (т. 1, а. с. 133, 134).

Відповідно до акту від 20.08.2017 р., складеного комісією у складі завідувача сектору ОЗЛ, Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства, начальника відділу нагляду за дотриманням правил ведення лісового господарства, ДСЛП "Херсонлісозахист", інженера-лісопатолога І категорії відділу діагностики ДСЛП "Херсонлісозахист", головного лісничого Шацького НПП, провідного інженера лісового господарства Шацького НПП, лісничого Шацького НПП: Мельниківського лісництва, в.о. лісничого Світязького лісництва, було проведено обстеження насаджень щодо призначення в них заходів по покращенню санітарного стану лісів. Відповідно до таксаційного опису ділянок, представлених для лісопатологічного обстеження - Мельниківське лісництво, номер кварталу 21, 22, 52, номер виділу 32, 4, 11, 12, 14, 4, плаща виділу 1.9, 1.0, 1.8, 1.1, 4.6, 3.5 га.

В акті вказано, що в зонах рекреаційних та господарській практично майже всю сухостійну деревину, згідно проекту, практикується вилучати шляхом проведення санітарних рубок. В результаті обстеження, при огляді в натурі виявлено наступне: характер пошкоджень даних насаджень груповий, куртиний, окремі дерева мають нахил більше 30 градусів, вивернуті з корінням або поламані навпіл в результаті несприятливих погодних умов, що зафіксовані 21.07.2017 р. Волинським обласним центром з гідрометеорології.

В результаті пошкодження вітром лісового насадження на обстежених ділянках в наявності масово повалені дерева сосни, берези, вільхи, осики, дуба, вивернуті з корнем і комами землі, із поламаними верхами та стовбурами. Обстеженні насадження створюють незадовільний санітарний стан лісових масивів та знижують їх захисні функції (т. 1. а. с. 114-117).

Відповідно до акту від 20.08.2017 р., складеного комісією у складі завідувача сектору ОЗЛ, Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства, начальника відділу нагляду за дотриманням правил ведення лісового господарства, ДСЛП "Херсонлісозахист", інженера І категорії відділу діагностики ДСЛП "Херсонлісозахист", головного лісничого Шацького НПП, лісничих Шацького НПП: Мельниківського лісництва, в.о. лісничого Світязького та Пульмівського лісництв, було проведено обстеження насаджень щодо призначення в них заходів по покращенню санітарного стану лісів. Відповідно до таксаційного опису ділянок, представлених для лісопатологічного обстеження - Мельниківське лісництво, номер кварталу 32, 51, номер виділу 1, 5, плаща виділу 1.4, 1.7 га.

В акті вказано, що в зонах рекреаційних та господарській практично майже всю сухостійну деревину, згідно проекту, практикується вилучати шляхом проведення санітарних рубок. В результаті обстеження на ділянках Мельниківського лісництва у санітарну вибіркову рубку відібрані нежиттєздатні дерева сосни звичайної - дуже ослаблені. В Мельниківському лісництві (кв./в. 26/26,32/9) відмічається по візуальним ознакам ураження кореневою губкою: відмерлі, всихаючи та вітровальні дерева, групове та куртинне всихання, галявини, що оточені дуже ослабленими, всихаючими деревами з ажурними кронами, свіжим та старим сухостоєм, на вітровальних деревах гнилі, характерні для кореневої губки - строкаті, корозійні, ядрові, кореневі і комлені. Обстежені насадження створюють незадовільний санітарний стан лісових масивів та знижують їх захисні функції (т. 1. а. с. 118-121).

В матеріалах справи містяться Переліки заходів з поліпшення санітарного стану лісів по Шацькому НПП на 2017 рік (т.1, а. с. 122-127) та копії лісорубних квитків від 25.01.2017 р., від 18.10.2017 р. (т. 1. а. с. 128-131) з дозволеними у них вибіркованими рубками з санітарно-оздоровчою метою.

Державна екологічна інспекція у Волинській області надіслала Шацькому національному природному парку повідомлення № 241 від 17.05.2018 р. про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства (т. 1, а. с. 12).

На підставі ст. 202 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", наказу начальника Державної екологічної інспекції у Волинській області № 160 від 29.05.2018 р. та направлення начальника Державної екологічної інспекції у Волинській області від 29.05.2018 р. № 339 (т. 1. а. с. 13-17), державним інспектором була проведена планова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів щодо незаконної порубки дерев Шацьким національним природним парком, про що складено акт від 15.06.2018 р. № 219 (т. 1, а. с. 18-76).

В результаті перевірки з 07.06.2018 р. по 15.06.2018 р. встановлено, що заходи з поліпшення санітарного стану лісів у 2017 році відповідачем проведені при відсутності ліміту та дозволу на спеціальне використання природних ресурсів на території природно-заповідного фонду, що є порушенням вимог ст. 91 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" та "Інструкції про порядок установлення лімітів на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення", зокрема: по Мельниківському лісництву вибіркові санітарні рубання на лісових ділянках у кв. 21 вид. 41 пл. 0,5 га, кв. 22 вид. 32 пл. 0,9 га, кв. 32 вид. 1 пл. 1,4 га, кв. 51 вид. 5 пл. 1,7 га, кв. 54 вид. 17 пл. 0,6 га. Акт перевірки підписано, зокрема, директором Шацького національного природного парку - Христецькою М.В.

Розрахунок розміру шкоди, заподіяної лісу внаслідок виявлених порушень щодо проведення вибіркових рубок у 2017 році в межах території природно - заповідного фонду Шацького національного природного парку без ліміту на використання природних ресурсів та відповідного дозволу, здійснено Інспекцією у відповідності до Додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд" від 24.07.2013 р. № 541 та польовими переліковими відомостями по Мельниківському лісництву № 1 від 11.06.2018 р., № 2 від 11.06.2018 р., № 3 від 11.06.2018 р., № 4 від 12.06.2018 р., № 5 від 12.06.2018 р. (т. 1. а. с. 81-99).

Так, по Мельниківському лісництву внаслідок проведення вибіркового санітарного рубання на лісових ділянках завдано шкоду у кв. 21 вид. 41 пл. 0,5 га на суму 75 094 грн, у кв. 22 вид. 32 пл. 0,9 га на суму 254 167 грн, у кв. 32 вид. 1 пл. 1,4 га на суму 95 134, 50 грн, у кв. 51 вид. 5 пл. 1,7 га на суму 249 749, 50 грн, у кв. 54 вид. 17 пл. 0,6 га на суму 35 485 грн.

Загальна сума завданої шкоди становить 709 630 грн.

Позивач надіслав відповідачу претензію № 6-2/844 від 22.04.2020 р. з вимогою відшкодувати заподіяну шкоду в розмірі 2 972 124,50 грн., в тому числі по Мельниківському лісництву 709 630 грн. До претензії долучено розрахунки розміру шкоди (т. 1. а. с. 77, 78).

Предметом позову у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача шкоди, заподіяної внаслідок порушення норм лісового та природоохоронного законодавства в розмірі 709 630 грн.

Позивач посилається на здійснення відповідачем у 2017 році вибіркових санітарних рубок дерев в кварталах Мельниківського лісництва за відсутності лімітів та дозволу на спеціальне використання природних ресурсів на території природно-заповідного фонду, що є порушенням вимог ст. 91 Закону України "Про природно-заповідний фонд України".

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, ст. 1166 ЦК України встановлює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. У деліктних зобов`язаннях діє принцип відповідальності за вину. Тобто, деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди.

Загальними підставами для покладення відповідальності на особу, яка заподіяла шкоду, за змістом ст. 1166 ЦК України є: протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду, шкідливий результат такої поведінки, тобто настання, наявність самої шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди та вина особи у заподіянні шкоди.

Статтею 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

За змістом пункту 5 частини 2 статті 105 Лісового кодексу України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

Згідно з статтею 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Отже, організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів.

Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу.

Таким чином, обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев. Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарський суд виходить з презумпції вини правопорушника.

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень шляхом подання доказів, які представляють собою будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Закон України "Про природно-заповідний фонд України" визначає правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів.

Відносини в галузі охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, відтворення його природних комплексів регулюються Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", цим Законом та іншими актами законодавства України (стаття 2 Закону).

Відповідно до ст. 91 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" (в редакції, чинній станом на 2017 р.) спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Перелік встановлених цим Законом видів використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду і порядок їх використання визначаються режимом територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення здійснюється в межах ліміту на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, затвердженого центральним органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища, а також на підставі дозволів.

Спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення здійснюється на підставі дозволів, що видаються органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим та територіальними органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища.

Спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення здійснюється в межах ліміту на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, затвердженого органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим та територіальними органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища, а також на підставі дозволів.

Спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення (крім корисних копалин) здійснюється на підставі дозволів, що видаються місцевими радами за погодженням з територіальними органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища.

Тобто статтею 9-1 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" було врегульовано порядок здійснення спеціального використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду. При цьому встановлено, що спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природного-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та па підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів. Визначено порядок встановлення відповідних лімітів та надання дозволів, необхідних для здійснення спеціального використання природних ресурсів на таких територіях, процедуру анулювання виданих дозволів, підстави для цього, інші питання.

Статтею 67 Лісового кодексу України визначено види спеціального використання лісових ресурсів, яким зокрема є: заготівля деревини; заготівля другорядних лісових матеріалів; побічні лісові користування; використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт.

Відповідно до вимог ст. ст. 70, 71 Лісового кодексу України заготівля деревини здійснюється при використанні лісових ресурсів у порядку рубок головного користування, що проводяться в стиглих і перестійних деревостанах і лімітом заготівлі деревини в порядку рубок головного користування є затверджена в установленому порядку розрахункова лісосіка.

З аналізу даних норм можна дійти висновку, що проведення рубок головного користування, метою якої є заготівля деревини, є видом спеціального використання природних ресурсів, що, за сукупністю положень 67-71 ЛК України та 91 Закону України "Про природно-заповідний фонд" потребувала отримання відповідного дозволу на спеціальне користування та встановлення відповідного ліміту.

В свою чергу, стаття 84 ЛК України визначає, що санітарні рубки є спеціальним заходом поліпшення якісного складу лісів, їх оздоровлення, посилення захисних властивостей власники лісів, які, в силу положень ст. ст. 17, 19, 83-85 ЛК України, мають здійснювати постійні користувачі лісових ресурсів.

Порядок охорони, захисту, використання та відтворення лісів на землях природно-заповідного фонду визначається відповідно до Закону України "Про природно-заповідний фонд України", цього Кодексу та інших актів законодавства (ст. 100 Лісового кодексу України).

Закон України "Про природно-заповідний фонд України" (в редакції, яка діяла на час проведення рубок відповідачем та на час проведення перевірки) не мав спеціальних положень щодо порядку проведення рубок формування та оздоровлення лісів. Главою 4 зазначеного Закону не встановлено заборони щодо проведення рубок формування та оздоровлення лісів на територіях регіональних ландшафтних парків.

Колегія суддів вказує, що виконання усіх видів рубок, за винятком рубок головного користування, має на меті поліпшення якості лісів, а не задоволення інтересів суб`єктів лісогосподарської діяльності у одержанні деревини чи іншої продукції, яка може бути одержана в результаті проведених рубок.

В контексті норм екологічного законодавства, яке є спеціальним у цій сфері, правових підстав розглядати санітарно-оздоровчі та інші аналогічні лісогосподарські заходи з поліпшення якісного складу лісів як спеціальне використання лісових ресурсів не вбачається. Встановлення ліміту на спеціальне використання лісових ресурсів передбачено лише для здійснення рубок головного користування, заготівлі другорядних лісових матеріалів, здійснення побічних лісових користувань, тобто на ті види діяльності, які належать до видів спеціального використання лісових ресурсів і передбачають задоволення інтересів користувачів шляхом вилученням відповідних ресурсів з навколишнього природного середовища.

Порядок та умови здійснення заходів з поліпшення санітарного стану лісів та санітарних вимог, які встановлюються з метою охорони та захисту лісів під час ведення лісового господарства, використання лісових ресурсів та проведення робіт, не пов`язаних з веденням лісового господарства визначений Санітарними правилами в лісах України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 № 555.

11.11.2016 р. набула чинності нова редакція Санітарних правил в лісах України в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 р. № 756.

Пунктом 2 Санітарних правил в лісах України в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 р. № 756 передбачено, що заходи з поліпшення санітарного стану лісів здійснюються власниками лісів, постійними лісокористувачами з метою оздоровлення насаджень у максимально стислі строки за умови недопущення негативного впливу на навколишнє природне середовище. Зазначені заходи є частиною комплексу профілактичних заходів, які здійснюються з метою збереження стійкості насаджень, запобігання розвитку патологічних процесів у лісі, зменшення шкоди, що завдається шкідниками, хворобами, ліквідації наслідків аварій та стихійного лиха.

Згідно п. 5 вказаних Правил заходи з поліпшення санітарного стану лісів плануються і здійснюються на основі матеріалів лісовпорядкування, а також санітарних та лісопатологічних обстежень, а в межах природно-заповідного фонду - відповідно до вимог проектів організації територій та об`єктів природно-заповідного фонду та/або положень про них з урахуванням специфіки, ступеня та періоду пошкодження насаджень, біології деревних порід, шкідників та збудників хвороб лісу.

Згідно із п. п. 12, 13, 27 Правил, вибіркові санітарні рубки проводяться власниками лісів, постійними лісокористувачами шляхом вилучення з насаджень сухостійних, відмираючих, дуже ослаблених внаслідок пошкодження насаджень пожежами, шкідниками, хворобами лісу і внаслідок аварій та стихійного лиха окремих дерев або їх груп; власники лісів, постійні лісокористувачі призначають на основі матеріалів лісовпорядкування, лісопатологічних обстежень та повідомлень про появу ознак погіршення санітарного стану лісових насаджень вибіркові санітарні рубки, про що інформують обласну, Київську та Севастопольську міські держадміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та орган місцевого самоврядування, на території якого зростають насадження, що потребують вибіркової санітарної рубки, а суцільні санітарні рубки проводяться шляхом вирубування сухостійних, відмираючих і дуже ослаблених дерев, пошкоджених пожежами, шкідниками, хворобами лісу і внаслідок аварій та стихійного лиха, лише у деревостанах, в яких проведення вибіркових санітарних рубок призведе до зменшення повноти насаджень нижче 0,1; мінімальна площа суцільної санітарної рубки становить 0,1 гектара, а максимальна - визначається фактичними розмірами пошкодженого насадження, де необхідно провести таку рубку; під час проведення суцільних санітарних рубок застосовуються технології, які дають змогу максимально зберігати дерева, що не підлягають вирубуванню, підріст, підлісок, трав`яний покрив та ґрунти.

Пунктом 12 Правил передбачено, що вибіркові санітарні рубки проводяться власниками лісів, постійними лісокористувачами шляхом вилучення з насаджень сухостійних, відмираючих, дуже ослаблених внаслідок пошкодження насаджень пожежами, шкідниками, хворобами лісу і внаслідок аварій та стихійного лиха окремих дерев або їх груп.

Пунктом 26 цієї ж постанови визначено, що під час відведення насадження для проведення вибіркових санітарних рубок проводиться нумерація дерев, що підлягають вирубуванню, починаючи з тих, що мають ступінь товщини стовбура 24 сантиметри і більше на висоті 1,3 метра, та складається нумераційна відомість дерев, призначених для вибіркової санітарної рубки із зазначенням породи, категорії технічної придатності і підстав для відбору їх для рубки.

Як встановлено апеляційним судом, рішенням Науково-технічної ради Шацького НПП від 15.12.2016 р. були запропоновані плати з наукової та науково-технічної діяльності на 2017 рік, та вказано вважати за доцільне проведення санітарно-оздоровчих заходів в межах постійного користування Шацького НПП на площі 214,7 га та інших землекористувачів в 2017 році на площі 185,4 га (т. 1. а. с. 132).

Відповідно до протоколу Науково-технічної ради Шацького НПП від 27.07.2017 р. було вирішено провести санітарно-оздоровчі заходи на землях постійного користування Шацького НПП на площі 261,2 га, у тому числі санітарні вибіркові рубки - 261,2 га (т. 1, а. с. 133, 134).

Відповідно до актів від 06.01.2017 р., від 20.08.2017 р., від 20.08.2017 р., складених комісією у складі уповноважених осіб, були проведені лісопатологічні обстеження насаджень Шацького НПП на доцільність призначення переліку заходів по покращенню санітарного стану лісів (т. 1. а. с. 113, 114-117, 118-121).

Так, комісією було запроектовано перелік заходів по покращенню санітарного стану лісів в 2017 році по Мельниківському лісництву 44,5 га СРВ на загальній площі - 44,5 га. Відповідно до таксаційного опису ділянок, представлених для лісопатологічного обстеження - Мельниківське лісництво, номер кварталу 21, 22, 52, номер виділу 32, 4, 11, 12, 14, 4, плаща виділу 1.9, 1.0, 1.8, 1.1, 4.6, 3.5 га, номер кварталу 32, 51, номер виділу 1, 5, плаща виділу 1.4, 1.7 га.

В результаті обстеження комісією встановлено, що характер пошкоджень даних насаджень груповий, куртиний, окремі дерева мають нахил більше 30 градусів, вивернуті з корінням або поламані навпіл в результаті несприятливих погодних умов. В результаті пошкодження вітром лісових насаджень на обстежених ділянках в наявності масово повалені дерева сосни, берези, вільхи, осики, дуба, вивернуті з корнем і комами землі, із поламаними верхами та стовбурами. Відмічається по візуальним ознакам ураження кореневою губкою: відмерлі, всихаючі та вітровальні дерева, групове та куртинне всихання, галявини, що оточені дуже ослабленими, всихаючими деревами з ажурними кронами, свіжим та старим сухостоєм, на вітровальних деревах гнилі, характерні для кореневої губки - строкаті, корозійні, ядрові, кореневі і комлені.

В матеріалах справи містяться Переліки заходів з поліпшення санітарного стану лісів по Шацькому НПП на 2017 рік (т.1, а. с. 122-127) та копії лісорубних квитків від 25.01.2017 р., від 18.10.2017 р. (т. 1. а. с. 128-131) з дозволеними у них вибіркованими рубками з санітарно-оздоровчою метою.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в результаті перевірки Шацького НПП щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства було встановлено, що заходи з поліпшення санітарного стану лісів у 2017 році проведені відповідачем при відсутності ліміту та дозволу на спеціальне використання природних ресурсів на території природно-заповідного фонду, зокрема: по Мельниківському лісництву вибіркові санітарні рубання на лісових ділянках у кв. 21 вид. 41 пл. 0,5 га, кв. 22 вид. 32 пл. 0,9 га, кв. 32 вид. 1 пл. 1,4 га, кв. 51 вид. 5 пл. 1,7 га, кв. 54 вид. 17 пл. 0,6 га. Вказане підтверджується актом від 15.06.2018 р. № 219.

Так, по Мельниківському лісництву внаслідок проведення вибіркового санітарного рубання на лісових ділянках завдано шкоду у кв. 21 вид. 41 пл. 0,5 га на суму 75 094 грн, у кв. 22 вид. 32 пл. 0,9 га на суму 254 167 грн, у кв. 32 вид. 1 пл. 1,4 га на суму 95 134, 50 грн, у кв. 51 вид. 5 пл. 1,7 га на суму 249 749, 50 грн, у кв. 54 вид. 17 пл. 0,6 га на суму 35 485 грн. Загальна сума завданої шкоди ,за розрахунками позивача , становить 709 630 грн.

Отже, фактичними обставинами у справі та доказами у ній підтверджується, що рубки, які були проведені Шацьким НПП у 2017 році є вибірковими санітарними рубками, з метою поліпшення стану лісів, тому, враховуючи вищевикладені правові норми, колегія суддів дійшла висновку, що дані рубки не є видом спеціального використання природних ресурсів та не потребували отримання лімітів та дозволів для їх проведення; позивач не спростовує та заперечує, що рубки були саме вибірковими санітарними.

Вказаний висновок суду підтверджується висновком Науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України щодо правового регулювання з питань виконання заходів, пов`язаних з веденням лісового господарства в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду від 27.08.2013 № 126/74-е (т. 1, а. с. 157-178), з якого вбачається, що проведені з санітарно-оздоровчою метою рубки не можуть бути віднесені до видів спеціального використання лісових ресурсів. Для проведення цих рубок спеціальним законодавством не вимагаються встановлення додаткових лімітів та видача додаткових дозволів.

Також як вбачається з листа Державного агентства лісових ресурсів України від 12.08.2015р. № 0-01/5936-15, у лісових насадженнях різних категорій заповідності відбуваються природні процеси старіння, зміни цінних порід другорядними, пошкодженням шкідниками та хворобами, розладнання внаслідок стихійних явищ і зміни гідрологічного режиму, тощо. Такі деревостани з метою збереження та покращення їх стану вимагають здійснення лісівничих заходів. Зволікання у погодженні здійснення лісівничих заходів призводять до невідновного погіршення стану насаджень, зниження протипожежної безпеки лісів, розповсюдження шкідників та хвороб, порушення вимог законодавства щодо часу проведення санітарно-оздоровчих заходів. Як наслідок, втрачаються можливості для відтворення цінних, стійких деревостанів та якісного догляду за ними. Деревина заготовлена від рубок формування і оздоровлення лісів, не є використанням лісових ресурсів, і встановлення лімітів на заготівлю такої деревини законодавством не передбачено. Вимоги щодо встановлення лімітів на заготівлю деревини під час проведення рубок поліпшення якісного складу лісів є неправомірними (т. 1, а. с. 209)

Також як вбачається з листа Міністерства екології та природних ресурсів України, адресованого агентству лісових ресурсів України, Мінприроди під час погодження матеріалів лісовпорядкування не встановлює нормативи та ліміти на заготівлю деревини (крім рубок головного користування) при проведенні рубок формування та оздоровлення лісів та інших заходів, у тому числі на територіях та об`єктах ПЗФ (т. 1. а. с. 211-212).

Матеріалами справи підтверджується, що рубки формування та оздоровлення лісів у 2017 році Шацький НПП проводилися у відповідності до чинного на той час законодавства після проведення лісопатологічних обстежень на підставі рішень науково-технічної ради та виданих уповноваженим органом лісорубних квитків саме на такі види рубок. Позивачем не спростовано, що проведені відповідачем рубки дерев відбулися не в межах та не у відповідності до переліку заходів з поліпшення санітарного стану лісів на 2017 роки.

В свою чергу, деревина, заготовлена Шацьким НПП в процесі проведення рубок формування та оздоровлення лісів, належним чином оприбуткована та поставлена на баланс даної державної установи, що підтверджується актом ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Шацького НПП від 28.12.2018 р. №070-22/01.

Окрім того, колегія суддів апеляційного суду вказує, що чинною редакцією затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1992 р. № 459 Положення про спеціальне використання природних ресурсів в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, визначено, що видача дозволів на спеціальне використанім лісових ресурсів здійснюється відповідно до Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів (п. 1 Положення).

Порядком спеціального використання лісових ресурсів передбачено можливість здійснення спеціального використання лісових ресурсів лише шляхом заготівлі деревини під час проведення рубок головного користування, другорядних лісових матеріалів, побічних лісових користувань та використання корисних властивостей лісів (пункт 1), передбачено погодження відповідних питань при здійсненні спеціального використання лісових ресурсів з обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, до складу яких включено колишні територіальні органи Мінприроди (пункти 2, 10, 12, 24, 40, 41, 49, 51, 65 Порядку).

Встановлено, що деревина заготовлюється також під час здійснення лісогосподарських заходів, не пов`язаних з використанням лісових ресурсів (поліпшення якісного складу лісів), та під час проведення інших заходів (стаття 70 ЛК України).

Таким чином, законом передбачено, що поліпшення якісного складу лісів за спеціальним законодавством винесено за дужки спеціального використання лісових ресурсів, а не віднесено до нього. В свою чергу, порядком видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів передбачено, що спеціальним дозволом на використання лісових ресурсів є лісорубний або лісовий квиток (пункт 1).

Згідно з статтею 69 Лісового кодексу України лісорубний квиток видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами Держлісагентства на заготівлю деревини під час проведення рубок головного користування на підставі затвердженої в установленому порядку розрахункової лісосіки. Спеціальний дозвіл на інші види спеціального використання лісових ресурсів видається власниками лісів або постійними лісокористувачами.

Отже, беручи до уваги викладене, колегія суддів дійшла висновку, що за наявності відповідних погоджень на виконання санітарно-оздоровчих заходів в лісах Шацького НПП, виданих на цій підставі лісорубних квитків, одержання додаткових дозволів та лімітів контролюючими органами станом на 2017 рік не вимагалось, а лісогосподарські заходи з формування та оздоровлення лісів не мають ознак спеціального використання природних ресурсів, оскільки мають іншу цільову спрямованість.

Колегія суддів апеляційного суду вказує, що вимоги ч. 2 ст. 91 Закону України "Про природно-заповідний фонд", які визначають порядок спеціального використання природних ресурсів, не поширюються на діяльність, відмінну від використання, в т.ч. таку, як відтворення лісів з метою поліпшення їх якісного складу шляхом здійснення рубок формування і оздоровлення лісів.

Враховуючи цю обставину, з метою поширення законодавчої вимоги щодо обов`язковості лімітів на використання природних ресурсів також і на види рубок, які не пов`язані з використанням природних ресурсів (в т.ч. рубки формування і оздоровлення лісів та інші види рубок), Законом № 2362-VIII від 22.03.2018 р. стаття 91 Закону України "По природно-заповідний фонд" була доповнена новою ч. 15 наступного змісту: "Проведення рубок формування і оздоровлення лісів, інших видів рубок здійснюється в межах затверджених планів та на підставі рішень науково-технічних рад установ природно-заповідного фонду згідно з лімітом на використання природних ресурсів на підставі дозволів".

Отже, беручи до уваги те, що даний Закон не має зворотної сили, а рубки формування і оздоровлення лісів відповідач здійснював до набрання цим Законом чинності, відтак зазначені положення ч. 15 ст. 91 Закону України "Про природно-заповідний фонд" не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Тобто, на час здійснення відповідачем санітарних рубок (рубок формування і оздоровлення лісів) у 2017 році був відсутній законодавчо встановлений обов`язок лісокористувача проводити дані рубки згідно з лімітами на спеціальне використання природних ресурсів на підставі дозволів.

З огляду на викладене, та враховуючи те, що рубки, здійсненні Шацьким НПП у 2017 році були вибірковими санітарними, з метою поліпшення стану лісів, які не є видом спеціального використання природних ресурсів та не потребували отримання лімітів та дозволів для їх проведення, відповідачем були здійсненні дані рубки у відповідності до чинного на той час законодавства після лісопатологічних обстежень на підставі рішення науково-технічної ради та виданих уповноваженим органом лісорубних квитків, а деревина, заготовлена в процесі рубок належним чином оприбуткована та поставлена на баланс відповідача, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у діях відповідача відсутня протиправна поведінка, що є підставою для відмови в задоволенні позову про стягнення 709 630 грн шкоди.

Щодо поданого до суду апеляційної інстанції висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) за результатами проведення інженерно - екологічної експертизи від 12.09.2019 р. № 19694/19-48, колегія суддів вказує наступне.

Одним із засобів встановлення обставин справи є висновок судового експерта (п. 2 ч. 2 ст. 73 ГПК України).

Згідно ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Водночас предметом висновку експерта не можуть бути питання права (ч. 2 ст. 98 Кодексу).

Відповідно до ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Системний аналіз змісту вказаних норм процесуального законодавства свідчить, що висновок експерта є рівноцінним засобом доказування у справі, наряду з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його, як доказу, здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальним правилом статті 86 ГПК України.

У висновку від 12.09.2019 р. № 19694/19-48 експертом зазначено, що вибіркові, санітарні, прохідні, проріджувальні рубки на території Пульмівського, Мельниківського, Світязького лісництва здійснено без встановлення відповідних щорічних лімітів, тобто за відсутності чітких обсягів використання природних ресурсів у межах яких повинні випускатись лісорубні квитки, як дозволи на спеціальне використання природних ресурсів, у межах території та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, без врахування особливостей режиму території природно-заповідного фонду України, що є обов`язковою вимогою для підготовки та подачі проектів лімітів до Мінприроди України, а тому вибіркова рубка Шацьким НПП проведено всупереч вимогам ст. ст. 91, 20 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", ст. 100 Лісового кодексу України, наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 24.01.2008 № 27 "Про затвердження Інструкції про порядок установлення лімітів на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення", наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 28.058.2012 р. № 285 "Про внесення змін до Положення про Шацький національний природний парк", Охоронного зобов`язання № 365 Шацького НПП.

Аналізуючи даний висновок експерта, колегія суддів зазначає, що висновки, викладені у ньому щодо отримання лімітів та дозволів на проведення санітарних рубок, як виду спеціального використання природних ресурсів, не можуть бути його предметом, оскільки є питаннями права, яке врегульоване спеціальним законодавством, зокрема стаття 84 ЛК України визначає, що санітарні рубки є спеціальним заходом поліпшення якісного складу лісів, їх оздоровлення, посилення захисних властивостей власники лісів, які, в силу положень ст. ст. 17, 19, 83-85 ЛК України, мають здійснювати постійні користувачі лісових ресурсів, не є видом спеціального використання природних ресурсів та не потребують отримання лімітів та дозволів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновок експерта від 12.09.2019 р. № 19694/19-48 в даній частині таким, що не узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 98 ГПК України, а тому не приймається судом, як належний доказ у справі.

Колегія суддів вважає посилання скаржника, як підставу для стягнення шкоди, на те, що спеціальне використання деревини, заготовленої в порядку проведення вибіркових санітарних рубок підтверджується фактом нарахування відповідачем рентної плати відповідно до вимог п. 256.2, п. п. 256.2.1., 256.2.2. Податкового кодексу України, безпідставними, враховуючи наступне.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (п. 1.1. Кодексу).

Колегія суддів вказує, що віднесення Податковим кодексом України до об`єктів стягнення збору за спеціальне використання лісових ресурсів деревини, заготовленої при здійсненій заходів щодо поліпшення якісного складу лісів слід розглядати як спеціальну норму лише податкового законодавства, запроваджену з метою повнішого наповнення бюджету та впорядкування здійснюваних платежів

Тобто, норми Податкового кодексу України не можуть застосовуватись для регулювання відносин у інших сферах, врегульованих іншим спеціальним для них законодавством, зокрема, щодо регулювання спеціального використання природних ресурсів, передбачати у зв`язку з цим запровадження додаткових дублюючих дозвільних процедур, а саме з встановлення лімітів та видачі дозволів на здійснення діяльності, яка спеціальним законодавством регулюється у іншому порядку.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007 р., аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов`язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін.

ЄСПЛ у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення ЄСПЛ у справі "Трофимчук проти України").

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції належно виконав свій обов`язок щодо мотивації прийнятого ним рішення у даній справі та дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, Північно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду Волинської області від 25.09.2020 р. у справі № 903/557/20 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Волинській області - без задоволення.

Судові витрати покладаються на скаржника згідно ст. ст. 129, 282 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Волинській області на рішення Господарського суду Волинської області від 25.09.2020 р. у справі № 903/557/20 - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, визначених у підпунктах а, б, в, г п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Волинської області.

Повний текст постанови складено 04січня 2021 р.

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Філіпова Т.Л.