РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.12.2020Справа № 910/14742/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н. І., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін господарську справу

За позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (вул. Здолбунівська, 7-Д, м. Київ, 02081, )

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» (бульвар Лесі Українки 26, м. Київ 01133, )

про стягнення 6 805,55 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» про стягнення 6805,55 грн страхового відшкодування в порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування транспортного засобу №УБ 1380971 від 09.01.2020 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки «ЗАЗ Forza» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у зв`язку з чим позивачем отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач у справі. Відповідачем сума страхового відшкодування була сплачена лише частково, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 6733, 80 грн основної заборгованості, 57, 40 грн пені та 14, 35 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2020, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, так позивач ухвалу суду від 05.10.2020 отримав - 16.10.2020, відповідач - 16.10.2020.

22.10.2020 від Моторного (транспортного) страхового бюро України) через канцелярію суду надійшла відповідь на запит суду, а саме: Інформація з єдиної центральної бази даних МТСБУ.

02.11.2020 через канцелярію суду відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог, посилається на те, що автомобіль марки «ЗАЗ Forza» реєстраційний номер НОМЕР_1 ремонтувався 27.07.2016 року, тобто мав пошкодження до даної ДТП та посилається на приписи п. 7.38, 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. В обгрунтування своїх заперечень надав суду копію консультації №55-D/71/8 від 24.06.2020, копію сертифікату аварійного комісара Дудка О.С. , копію страхового відшкодування, копію страхового акту, опію платіжного доручення, копію рішення Господарського суду міста Києва №910/8313/20 від 07.09.2020 року.

09.11.2020 через канцелярію суду позивач надав суду заперечення на відзив, у яких посилається на те, що відповідачем невірно зазначено комплектацію транспортного засобу: замість дійсної комплектації comfort, зазначено комплектацію basic, що значно вплинуло на визначення ринкової вартості пошкодження транспортного засобу на момент ДТП. Також відповідачем неправомірно зменшено суму відшкодування на суму податку на додану вартість, оскільки страхове відшкодування здійснене позивачем на користь страхувальника за договором страхування №УБ 138097, вже було проведено з вирахуванням податку на додану вартість, про що свідчить відповідне платіжне доручення. Крім того, позивачем було належним чином проведено визначення вартості відновлювального ремонту зі зносом (від 03.11.2020).

Приписами статті 248 ГПК передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини 4 та 5 статті 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.09.2019 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» та ОСОБА_2 було укладено договір №УБ 1380971 добровільного страхування транспортного засобу, предметом якого є страхування транспортного засобу «ЗАЗ Forza» реєстраційний номер НОМЕР_1 ,

01.02.2020 по вул. Полярна, 20-д в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «ЗАЗ Forza» реєстраційний номер НОМЕР_1 та транспортного засобу «Peugeot 307», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 10.03.2020 у справі №756/2184/20, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм автомобіля «Peugeot 307», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 вимог п.п. 10,11 Правил дорожнього руху України.

Майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією автомобіля «Peugeot 307», реєстраційний номер НОМЕР_2 , застраховані Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» за полісом АМ/9889800. Франшиза - 0 грн.

Зазначена вище подія, відповідно до норм чинного законодавства України, була визнана страховим випадком, про що складено страховий акт №СТО-20-21484/1 за яким до виплати підлягає 39 297,40 грн.

Розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля, згідно ремонтної калькуляції №21484/20 від 25.02.2020, внаслідок його пошкодження при ДТП, складає 40 067,40 грн.

Відповідно до умов Договору №УБ 1380971 добровільного страхування транспортного засобу позивач здійснив виплату страхового відшкодування за відновлювальний ремонт автомобіля «ЗАЗ Forza» реєстраційний номер НОМЕР_1 у розмірі 39 297,40 грн, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на підставі п. 7.38 Методики ТЕОКТЗ, який становить 0, що підтверджується платіжним дорученням №10976 від 02.03.2020.

28.04.2020 року позивач звертався до відповідача із заявою №08-03-14/4082 на виплату страхового відшкодування у порядку суброгації у розмірі 39 297,40 грн.

Відповідач сплатив страхове відшкодування на користь позивача у розмірі 23 916,30 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним доручення № 10996 від 26.08.2020 року.

Враховуючи те, що цивільна відповідальність особи, яка користуються транспортним засобом Peugeot 307», реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 6733, 80 грн основної заборгованості (, 57, 40 грн пені та 14, 35 грн 3% річних.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобіля «Peugeot 307», реєстраційний номер НОМЕР_2 , встановлена у судовому порядку.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Тобто, наведеними положеннями встановлено, що розмір відповідальності страховика за полісом обмежується розміром відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в межах встановлених відповідним полісом ліміту відповідальності та франшизи.

За змістом ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може бути визначено як експертом, так і аварійним комісаром.

Отже, належним доказом розміру відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу може бути висновок особи, яка згідно чинного законодавства України має право на проведення експертної оцінки майна (суб`єкт оціночної діяльності або аварійний комісар).

Так, відповідно до наданих позивачем до позовної заяви страхового акту №СТО-20-21484/1 за яким до виплати підлягає 39 297,40 грн. та ремонтної калькуляції №21484/20 від 25.02.2020 на суму 40 067,40 грн. Відповідач у відзиві заперечував проти визначеного позивачем страхового відшкодування, посилаючись що суму шкоди визначено без урахування коефіцієнту фізичного зносу, про що надав суду консультацію №55-D/71/8 від 24.06.2020 року про величину фізичного зносу транспортного засобу «ЗАЗ Forza» реєстраційний номер НОМЕР_1 (коефіцієнт фізичного зносу 52,7%).

Наведене, на думку відповідача, в силу приписів п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 №1335/5/1159) (надалі - "Методика") унеможливлює застосування значення коефіцієнту фізичного зносу таким, що дорівнює нулю, оскільки складові частини автомобіля «ЗАЗ Forza» реєстраційний номер НОМЕР_1 , мають сліди відновлювального ремонту.

За змістом п.п. 7.36-7.39 Методики ринкова вартість окремої складової частини враховує її комплектність і фактичний технічний стан, умови, у яких вона експлуатувалася (зберігалася), особливості кон`юнктури ринку регіону. Ринкова вартість складової частини КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу визначається за визначеною формулою з урахуванням ціни нової складової частини та коефіцієнта фізичного зносу. Значення коефіцієнта фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. Винятком стосовно використання зазначених вимог є: якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

Консультацію №55-D/71/8 від 24.06.2020 року здійснена аварійним комісаром О.С. Дудка, відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092 (снртифікат аварійного комісара АК-АЗ №3347 від 16.03.2017, виданий ТОВ «Агентство незалежної експертизи «ЕГІДА»).

Суд, дослідивши Консультацію №55-D/71/8 від 24.06.2020 року, не приймає її до уваги, оскільки, як вбачається з «Бюлетеня Автотоварознавця», доданого до зазначеної консультації, досліджене авто: «ЗАЗ Forza» 1.5і Basic 5МТ (рік випуску 2014), замість необхідного пошкодженого авто комплектації Comfort (рік випуску 2015), про це також позивач зазначав у своїх запереченнях на відзив.

Проте, позивач долучив до своїх заперечень на відзив визначення вартості відновлювального ремонту зі зносом або без зносу №СВ6104ВО від 03.11.2020 (в т.ч. роздруківками витягів з комп`ютерної програми для складання ремонтних калькуляцій AUDATEX), з яких вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «ЗАЗ Forza» реєстраційний номер НОМЕР_1 комплектації Comfort (рік випуску 2015), з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 48%, складає 30 414,60 грн, які суд приймає як належний та допустимий доказ.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У відповідності до ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Таким чином, на підставі зазначених вище норм та у зв`язку з укладенням відповідачем полісу страхування цивільно-правової відповідальності №АМ9889800, відповідач прийняв на себе обов`язок відшкодовувати завдану шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу автомобіля «Peugeot 307», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Отже, страховик, виплативши страхове відшкодування, набуває право зворотної вимоги до страховика (винної особи) в сумі страхового відшкодування у межах суми фактичних витрат страхувальника за вирахуванням франшизи (постанова Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 910/7163/14).

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній на момент скоєння ДТП) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Абзацом 2 пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 Цивільного кодексу України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Так як цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Peugeot 307», реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди 01.02.2020 була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» за полісом №АМ9889800 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що підтверджується витягом із єдиної централізованої бази даних МТСБУ, обов`язок відшкодувати шкоду замість винуватця у заподіянні такої шкоди несе страховик (відповідач) в межах встановлених лімітів відповідальності та за вирахуванням франшизи.

За таких обставин, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача (в межах лімітів відповідальності та з врахуванням франшизи, коефіцієнту фізичного зносу), відповідно до визначення вартості відновлювального ремонту зі зносом або без зносу №СВ6104ВО від 03.11.2020 (в т.ч. роздруківками витягів з комп`ютерної програми для складання ремонтних калькуляцій AUDATEX) на суму 30 414,60 грн. та з урахування виплаченої відповідачем суми страхового відшкодування у розмірі 23 916,30 грн., складає 6 498,30 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача 57, 40 грн пені та 14, 35 грн 3% річних.

Стосовно заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 57, 40 грн, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно з положеннями ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Враховуючи викладене, суд здійснив розрахунок суми пені приходить до висновку, що сума пені, яка підлягає стягненню складає 53,26 грн.

Стосовно заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 14, 35 грн, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд здійснив розрахунок суми 3% річних приходить до висновку, що сума, яка підлягає стягненню складає 13,32 грн.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму страхового відшкодування.

Враховуючи те, що заявлена до стягнення сума страхового відшкодування підтверджені належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, а відповідач на момент прийняття рішення не надав документів на підтвердження сплати позивачу зазначеної суми або обґрунтованих заперечень щодо розміру страхового відшкодування, суд дійшов висновку про законність та доведеність вимог позивача до відповідача, а тому вони підлягають задоволенню частково.

Судові витрати, які складаються зі сплаченої позивачем суми судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на позивача та відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 73-74, 76-77, 86, 129, 232, 233, 237- 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» (бульвар Лесі Українки 26, м. Київ 01133, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (вул. Здолбунівська, 7-Д, м. Київ, 02081, ) суму страхового відшкодування у розмірі 6 498 (шість тисяч чотириста дев`яноста вісім) грн 30 коп., суму пені у розмірі 53 (пятдесят три) грн 26 коп., сума 3% річних у розмірі 13 (тринадцять) грн 32 коп. та судовий збір у розмірі 2 027 (дві тисячі двадцять сім) грн 66 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 15.12.2020

Суддя Н.І. Ягічева