ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

"30" грудня 2020 р. Cправа №902/1008/20

Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О.С., розглянувши без виклику учасників справи заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ТФ-К" б/н від 18.12.2020 про забезпечення позову у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТФ-К", м.Київ

до фізичної особи - підприємця Мамонова Петра Даниловича, м.Вінниця

про стягнення 194170 грн заборгованості згідно договору про надання послуг

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області 13.10.2020 надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "ТФ-К" з наступними вимогами:

"- визнати розірваним Договір на участь у 9-й Міжнародній Конференції на Виставці "Сонячна Енергетика Центральної та Східної Європи" CISOLAR20-TFK-50NQ від 10.12.2019, укладений між ТОВ "ТФ-К" та ФОП Мамоновим П.Д;

- стягнути з фізичної особи - підприємця Мамонова Петра Даниловича грошові кошти у сумі 194170,00 грн у зв`язку із неналежним виконанням останнім умов Договору в частині надання послуг з організації участі в Конференції, які попередньо були оплачені позивачем."

За вказаним позовом ухвалою суду від 15.10.2020 відкрито провадження у справі №902/1008/20, вирішено її розгляд здійснити за правилами загального позовного провадження.

28.12.2020 на адресу суду надійшла заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на все майно, що належить відповідачу (ІПН НОМЕР_1 );

- накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку IBAN НОМЕР_2 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" МФО 380805, який зареєстровано на ФОП Мамонова П.Д.

Обґрунтовуючи вказані вимоги позивач зазначає наступне:

"... Позивачем під час подачі позову до суду було надано заяву про вжиття заходів забезпечення позову від 09.10.2020. Ухвалою суду від 15.10.2020 в задоволенні заяви відмовлено. Станом на 05.10.2020 відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Відповідач володів квартирою за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, на 17.12.2020 власником зазначеного майно є Мамонова Надія Петрівна, яка володіє даним майном на підставі договору дарування від 16.11.2020. Виходячи з вищенаведеного можна дійти висновку, що Відповідач розуміючи перепекти розгляду справи заздалегідь позбавляється свого майна, щоб в подальшому ускладнити процес виконання рішення суду... ."

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд враховує наступне.

Згідно із ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За приписами ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

У абзаці 1 пункту 4 постанови пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 за №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз змісту наведеного вище свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити, зокрема, вчинення відповідачем дій, спрямованих на реалізацію майна чи підготовчі дії до його реалізації, укладення договорів поруки чи застави, тощо (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.09.2019 р. у справі № 910/7141/13 та від 25.02.2019 р. у справі №922/2673/18).

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Як уже зазначалося судом, в обґрунтування необхідності забезпечення позову Товариство з обмеженою відповідальністю "ТФ-К" вказує на факт відчуження відповідачем належного йому майна після відкриття провадження у справі №902/1008/20.

Оцінюючи вказану обставину, суд враховує положення ч.1 ст.52 Цивільного кодексу України, відповідно до якого: фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

З урахуванням викладеного, судом досліджено отриману Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, яка підтверджує факт відчуження відповідачем об`єкту нерухомого майна - квартири за адресою: вул.Скалецького Р., буд.40а, кв.11, м.Вінниця на підставі договору дарування квартири від 16.11.2020 ОСОБА_1 . Реєстрацію права власності на вказане майно здійснено 16.11.2020 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудиком Валерієм Вікторовичем.

Слід також зазначити, що ухвала про відкриття провадження у даній справі датована 15.10.2020 та отримана відповідачем 22.10.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне у матеріалах справи.

Таким чином, відчуження майна відповідача відбулося після відкриття провадження, що в подальшому може утруднити виконання рішення у даній справі, за умови задоволення позову. При цьому вказана обставина є достатньою підставою для накладення арешту в межах суми спору та судових витрат на грошові кошти і майно відповідача та, на думку суду, підпадає під ознаки дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, яке може виникнути на підставі рішення суду.

При цьому варто зазначити, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача в межах заявлених до стягнення сум співвідноситься з предметом позову та направлений на забезпечення фактичного виконання судового рішення, у разі його задоволення.

Окремо суд зазначає, що конкретні банківські рахунки фізичної особи - підприємця Мамонова Петра Даниловича, кошти на яких підлягають арешту, має можливість з`ясувати в межах своєї компетенції виконавець.

Господарський суд враховує, що накладення арешту на грошові кошти та майно не порушує право відповідача вільно користуватися та розпоряджатися своїми активами. Адже, арештованими є лише кошти та майно на суму в межах ціни позову з урахуванням суми на сплату судового збору, що не може заважати підприємницькій діяльності відповідача, а також вільному використанню інших коштів на відповідному банківському рахунку, які перевищують зазначену суму.

Водночас, у разі, якщо буде встановлено, що підстави для задоволення позову будуть відсутніми, запроваджена судом заборона не призведе до невиправданих, вкрай негативних наслідків для інших осіб, адже встановивши зазначені обставини, суд може скасувати вжиті ним заходи.

Окремо суд зазначає, що під час вирішення питання про забезпечення позову судом не надається жодної оцінки обґрунтованості чи необґрунтованості заявлених позовних вимог.

Керуючись статтями 136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТФ-К" б/н від 18.12.2020 про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти, що містяться на банківських рахунках фізичної особи - підприємця Мамонова Петра Даниловича ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) та майно, яке належить останньому, в межах суми, заявленої позивачем до стягнення.

3. Згідно з приписами ст.235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

4. Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку протягом 3 років.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТФ-К" (Оболонська набережна, буд.3, корп.2, літера А, м.Київ, 04210, ).

Боржник: фізична особа - підприємець Мамонов Петро Данилович ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

5. Ухвала підписана суддею та набрала законної сили 30.12.2020.

6. Дана ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-256, підпункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

7. Примірник ухвали, засвідчений гербовою печаткою суду, надіслати позивачу, копію ухвали відповідачу - рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - представнику позивача - Мораренку С.В. (вул.Б.Хмельницького, 12, оф. 27-28, м.Одеса, 65007);

3 - відповідачу ( АДРЕСА_2