ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2020 справа № 914/2695/20

За позовом: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільчої системи "Львівгаз", м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оздоровчо-профілактичний комплекс планета здоров`я", м. Трускавець, Львівська область

про стягнення заборгованості в розмірі 229545,45грн за договором на розподіл природного газу №09420W362ССЗ036 від 01.03.2016

Суддя У.І.Ділай

Секретар В.Д.Андрусик

За участю представників:

Від позивача: Р.І.Свідунович - адвокат

Від відповідача: не з`явився

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Акціонерного товариства "Оператор газорозподільчої системи "Львівгаз", до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оздоровчо-профілактичний комплекс планета здоров`я", про стягнення заборгованості в розмірі 229545,45грн за договором на розподіл природного газу №09420W362ССЗ036 від 01.03.2016.

Ухвалою суду від 26.10.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено призначено на 19.11.2020.

Ухвалою від 24.11.2020 судове засідання призначено 17.12.2020.

Ухвалою від 17.12.2020 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.12.2020.

Представник позивача в судовому засіданні 29.10.2020 підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи в частині стягнення суми 3% річних та пені за цим спором.

Відповідач в судове засідання 29.12.2020 явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

В процесі розгляду матеріалів справи суд -

встановив:

01.03.2016 між сторонами укладено договір на розподіл природного газу № 09420W362ССР036 шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), відповідно до умов якого, Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Відповідно до п. 6.6 Договору, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Як зазначено в позові АТ «Львівгаз» належним чином виконало свої обов`язки за спірним договором, зокрема, за період з квітня по серпень 2020 року. На підтвердження до матеріалів справи долучено копії актів наданих послуг з розподілу природного газу за період з квітня по серпень 2020 року (оригінали оглянуто судом). Однак відповідач не повністю оплатив надані йому послуги з розподілу природного газу.

Спір виник внаслідок того, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі виконав договірних зобов`язань щодо сплати вартості поставленого товару. Відтак, ТзОВ «Оздоровчо-профілактичний комплекс планета здоров`я» подало до Господарського суду Львівської області позовну заяву про стягнення з відповідача 223173,10грн основного боргу.

Крім того, керуючись ст. 625 ЦК України, позивач нарахував 1253,97грн 3% річних та відповідно до п.8.2 договору 5118,38 грн пені.

Після відкриття провадження відповідач оплатив заборгованість в розмірі 230000,00грн.

В ході судового розгляду відповідач просив зменшити розмір штрафних санкцій за невчасне виконання зобов`язань, а саме: стягнути пеню в розмірі 1000,00 грн та 3% річних у розмірі 500,00 грн, покликаючись на постанову КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби CОVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-Cov-2» від 11.03.2020 №211, якою було заборонено 12 березня 2020 року до 14 липня 2020 року роботу суб`єктів, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування ( ресторанів, кафе тощо), торгівельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культур, торговельного і побутового обслуговування населення, готелів та інших закладів, що надають послуги з тимчасового розміщення, до яких належить і відповідач. Так, з березня 2020 року підприємство зупинило здійснювати основну діяльність, працівники не працювали та перебувають у відпустках без збереження заробітної плати, у зв`язку із карантином та /або на лікарняних. В результаті чого, відповідач був позбавлений можливості вчасно провести розрахунки за надані послуги про, що долучив до матеріалів справи копію наказу про зупинення основної діяльності.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договір на розподіл природного газу № 09420W362ССР036 від 01.03.2016, у зв`язку із чим набули взаємних прав і обов`язків.

За договором поставки, відповідно до вимог п. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Позивач свої зобов`язання щодо передачі товару за спірним договором виконав повністю, що підтверджується копіями актів наданих послуг з розподілу природного газу за період з квітня по серпень 2020 року.

Оскільки після відкриття провадження господарським судом відповідачем основний борг в розмірі 223173,10грн сплачено, то провадження в цій частині слід закрити.

Суд констатує, що відповідач оплатив заборгованість в розмірі, що включає суму 3% річних та пені, які заявлені при поданні позову.

Під час розгляду справи представник позивача заперечив проти зарахування залишку отриманої суми в рахунок сплати 3% річних та пені, оскільки АТ "Оператор газорозподільчої системи "Львівгаз" зараховано як аванс на наступний період. Відтак, представник позивача зазначив, що нараховані суми 3% річних та пені підлягають до стягнення за цим спором.

Зважаючи на заперечення позивача та відсутність пояснень відповідача щодо ситуації, що склалася в частині нарахованих сум 3% річних і пені та сплачених відповідачем коштів, суд приходить до висновку розглянути по суті позовні вимоги в цій частині.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок, підстави та правильність нарахування 3% річних, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, судом встановлено, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 1253,97грн 3% річних підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 5118,38грн пені суд зазначає наступне.

За умовами п. 8.2 договору, у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу..

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок, підстави та правильність нарахування суми пені відповідно до положень п. 8.2 договору та ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», позивач правомірно просить стягнути з відповідача пеню в розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу в розмірі 5118,38грн.

При цьому відповідач подав клопотання про зменшення суми пені, яке обґрунтоване тим, що відповідач належить до суб`єктів, яким постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби CОVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-Cov-2» від 11.03.2020 №211 заборонено 12 березня 2020 року до 14 липня 2020 року господарську діяльність.

За змістом частини 1 статті 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (стаття 3 ЦК України).

Питання про зменшення розміру штрафних санкцій вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Зважаючи на вищенаведене, дослідивши зібрані у справі докази та обставини справи в їх сукупності, урахувавши наведені положення законодавства, встановивши наявність обставин, які мають істотне значення для визначення розміру штрафних санкцій та їх зменшення у цьому випадку, зокрема беручи до уваги ступінь виконання зобов`язань за договором (повне виконання), причини прострочення виконання зобов`язання з оплати наданих послуг з постачання природного газу (заборона господарської діяльності у зв`язку із пандемією), а також те, що позивач не зазнав збитків у зв`язку із таким простроченням, зважаючи на суму заявлених штрафних санкцій та її співрозмірність із наслідками порушення у цьому випадку, Господарський суд Львівської області, керуючись положеннями ст. 233 ГК України та 551 ЦК України, вважає за можливе зменшити розмір пені до 2118,38 грн. В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Судовий збір покладається на відповідача, оскільки, спір виник з його вини.

Керуючись статтями 4, 7, 8, 73, 76-79, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оздоровчо-профілактичний комплекс планета здоров`я" (82200, Львівська область, м.Трускавець, вул. Суховоля, 61, ідентифікаційний код 32114084) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільчої системи "Львівгаз" (79039, м.Львів, вул. Золота, 42; ідентифікаційний код 03349039) 1253,97грн 3% річних, 2118,38 пені та 3443,18 грн судового збору.

3.Провадження про стягнення 223173,10грн основного боргу закрити.

4.У задоволенні 3000,00грн пені відмовити.

5.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 11.01.2021.

Суддя У.І. Ділай