УХВАЛА

м. Київ

17.12.2020Справа № 910/1346/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши скаргу Національного антикорупційного бюро України на рішення головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка Владислава Андрійовича

у справі № 910/1346/19

за позовом Служби безпеки України

до Національного антикорупційного бюро України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_1

про спростування недостовірної інформації

Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.02.2020 року у справі № 910/1346/19 позов задоволено частково; визнано недостовірною поширену директором Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_1 інформацію про Службу безпеки України "...одна із цих операцій стосувалася фіксації "кришування" грального бізнесу і до цього грального бізнесу також були причетні керівники, окремі керівники Служби безпеки України... "; зобов`язано Національне антикорупційне бюро України спростувати вказану недостовірну інформацію про Службу безпеки України у спосіб найбільш подібний до способу її поширення - шляхом повідомлення директором Національного антикорупційного бюро України на офіційному публічному заході (зокрема, брифінгу) про недостовірність поширеної інформації, із запрошенням представників ЗМІ; зобов`язано Національне антикорупційне бюро України в письмовому вигляді повідомити Комітет Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції та членів цього Комітету - народних депутатів України, які були присутні на його засіданні 03.10.2018, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 про недостовірність вказаної інформації про Службу безпеки України, поширеної директором Національного антикорупційного бюро України; в іншій частині позову відмовлено.

27.07.2020 видано накази на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2020 у справі №910/1346/19.

05.11.2020 до відділу діловодства суду від Національного антикорупційного бюро України надійшла скарга б/н, б/д на рішення головного державного виконавця Відділу примусового виконня рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка Владислава Андрійовича, у якій скаржник просить визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконня рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської О.М. про відкриття виконавчого провадження № 63385702 на підставі наказу Господарського суду міста від 27.07.2020 № 910/1346/19.

Подана скарга обґрунтована тим, що всупереч вимогам ч. 4 ст. 4, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» головним державним виконавцем було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження після спливу строку для пред`явлення виконавчого документа, в той час коли належними діями було повернення пред`явленого наказу стягувачу без прийняття до виконання.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/1616 від 05.11.2020 у зв`язку з відпусткою судді Коткова О.В. призначено повторний автоматизований розподіл скарги, що подана в межах справи №910/1346/19, за результатом проведення якого скаргу на дії ДВС передано для розгляду судді Ягічевій Н.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 року у справі № 910/1346/19 прийнято до свого провадження справу № 910/1346/19 для розгляду скарги на рішення головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка Владислава Андрійовича. Розгляд скарги призначено на 19.11.2020.

23.11.2020 до відділу діловодства суду від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі надійшов відзив на скаргу, у якому представник виконавчої служби проти задоволення скарги заперечив з тих підстав, що у наказі Господарського суду м. Києва №910/1346/19 від 27.07.2020 зазначено строк пред`явлення до виконання до 30.06.2023, таким чином наказ відповідає вимогам ст. 4. Закону України «Про виконавче провадження» та був пред`явлений в межах встановленого судом строку, а тому у державного виконавця були відсутні підстави для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання.

Судове засідання, призначене для розгляду скарги на 19.11.2020, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н. І. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва розгляд скарги призначено на 17.12.2020.

Представник скаржника у судовому засіданні 17.12.2020 скаргу підтримав, просив задовольнити, в свою чергу представники стягувача та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у судове засідання не прибули, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про дату час і місце засідання повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення скарги Національного антикорупційного бюро України на рішення головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка Владислава Андрійовича, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон). Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавців.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

В силу ст. 1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.03. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» визначено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів.

Згідно ч. 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення; (п. 1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Згідно з вимогами ч. 4 Закону визначено, у виконавчому документі, зокрема, зазначається строк пред`явлення рішення до виконання (пункт 7).

При цьому, відповідно до п. 2 ч. 4. зазначеної статті виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Так, за приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Отже із наведених положень законодавства не вбачається, що строки пред`явлення до примусового виконання виконавчих документів встановлюються судом, та вбачається, що такі строки встановлено законом (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 по справі № 907/134/17).

Оскільки рішення у справі №910/1346/19 набрало законної сили 30.06.2020, та стягувачем за ним є державний орган - Служба безпеки України, строк пред`явлення наказу на його виконання становив по 31.09.2020 включно.

Натомість, постанова про відкриття виконавчого провадження №63385702 за наказом Господарського суду міста Києва від 27.07.2020, підписана головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенком Владиславом Андрійовичем, датована 22.10.2020, тобто з пропущенням встановленого законом строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що прийнята Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України постанова про відкриття виконавчого провадження №63385702 є неправомірною, а скарга Національного антикорупційного бюро України на рішення державного виконавця є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Національного антикорупційного бюро України на рішення головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка Владислава Андрійовича задовольнити.

2. Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка Владислава Андрійовича про відкриття виконавчого провадження №63385702 на підставі наказу Господарського суду м. Києва від 27.07.2020 № 910/1346/20.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.12.2020

Суддя Н.І. Ягічева