ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2020 року Справа № 923/892/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В. при секретарі судового засідання Фінаровій О.Л, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк", м. Київ, ,

до: Фермерського господарства "КОЛОС", смт. Каланчак, Каланчанський район, Херсонська область, ,

про стягнення 108995,80 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - адвокат Ніценко О.С., довіреність № 584 від 21.12.2019;

від відповідача - адвокат Важеніна С.А., ордер ВЕ № 1023295.

У відповідності до ч.1 статті 222 Господарського процесуального кодексу України здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Обставини справи.

07 вересня 2020 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою про стягнення з Фермерського господарства "КОЛОС" заборгованості у розмірі 108995,80 грн., з яких: заборгованість по кредиту у розмірі 98294,02 грн., заборгованість по процентам у розмірі 2037,23 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 3992,65 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 66,53 грн., проценти від суми простроченої заборгованості за сумою кредиту (подія припинення) у розмірі 4511,86 грн., проценти від суми простроченої заборгованості за процентами за користування кредитними коштами (подія припинення) у розмірі 93,51 грн.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що між позивачем і відповідачем було укладено Договір про приєднання до Правил надання кредиту на овердрафту в АБ"УКРГАЗБАНК" №377/2020/WO-5 від 18.02.2020, згідно умов якого ФГ "Колос" було надано овердрафт з лімітом у сумі - 100000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку та доданими до матеріалів справи Меморіальним ордером. Відповідно, у відповідача виник обов`язок щодо повернення суми кредиту. Проте, всупереч умов зазначеного вище договору ФГ "Колос" не було виконано свого обов`язку з повернення кредитних коштів, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2020 визначено суддю по справі - Нікітенко С.В.

Ухвалою від 11 вересня 2020 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи № 923/892/20 визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

08 жовтня 2020 року до суду від відповідача у справі надійшло клопотання про відкладення судового засідання та продовження строку для подання відзиву на позовну заяву.

Вказане клопотання, представник позивача обґрунтовує відсутністю матеріалів позовної заяви з додатком.

У призначене судове засідання 08.10.2020 прибули повноважні представники сторін, представник відповідача просить суд задовольнити клопотання про відкладення розгляду справи та поновити строк для надання відзиву на позовну заяву. Представник позивача заперечує проти задоволення зазначеного клопотання вважає, що такими діями відповідач намагається затягнути розгляд справи по суті.

За приписами ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасників справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За приписами ч. 1. ст. 251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Так, ухвалою суду від 11 вересня 2020 року суд запропонував відповідачу надіслати (надати) до суду: відзив на позовну заяву (одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) іншим учасникам справи копію відзиву та доданих до нього документів, а відповідні докази представити суду), належним чином завірені копії статутних та реєстраційних документів - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення адресу відповідача.

На адресу суду повернулось поштове повідомлення з відміткою пошти про вручення ФГ "Колос" ухвали суду про відкриття провадження у справі - 15 вересня 2020 року.

Встановлений судом строк для подання відзиву на позовну заяву спливає 30 вересня 2020 року.

Відповідач звернуся до суду із клопотанням про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву - 08 жовтня 2020 року тобто поза межами строку встановленого приписами Господарського процесуального строку для звернення з відповідною заявою.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності і сторони повинні очікувати їх застосування.

В даному випадку відповідач не навів причин пропуску процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву, а також і не надано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

У судовому засіданні 08.10.2020 суд, протокольною ухвалою відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву, а також відклав судове засідання у справі на 05.11.2020

Ухвалою від 30 жовтня 2020 року суд задовольнив клопотання ФГ "Колос" про проведення судового засідань у справі № 923/892/20 призначеного на 05.11.2020 на 15:30 год. в режимі відеоконференції з Миколаївським окружним адміністративним судом.

02 листопада 2020 року до суду від відповідача у справі надійшли пояснення по справі, в яких відповідач позовні вимоги не визнає. Зокрема, на думку відповідача позивачем самостійно визначено строк повернення овердрафту, позивачем не підтверджено, що для відповідача настав строк для повернення кредитних коштів за договором приєднання. Також вказує, що відповідач не був ознайомлений з Правилами надання кредиту на умовах овердрафту в АТ "Укргазбанк", а тому і не погоджується із здійсненими позивачем розрахунками. Зазначає, що наданим до матеріалів позовної заяви меморіальними ордером не підтверджено факту наявності заборгованості за Договором №377/2020/WO-5 від 18.02.2020. Відповідач просить суд врахувати дані пояснення при прийняті рішення у справі. Дані пояснення відповідача суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Ухвалою від 05 листопада 2020 року суд відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву, продовжено строк розгляду справи № 923/892/20 на Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відкладено розгляд справи на 01.12.20.

Ухвалою від 27 листопада 2020 року суд задовольнив клопотання відповідача про участь в судовому засіданні у справі № 923/892/20 призначеному на 01.12.2020 о 10:00 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, визначено проводити судове засідання в режимі відеоконференції, яку здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon" (https://easycon.com.ua/).

30 листопада 2020 року на електрону адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю представника в іншій судовій справі.

01 грудня 2020 року до суду від позивача справі надійшли письмові пояснення, в яких позивачем спростовуються твердження відповідача, викладені у поясненнях від 27.10.2020 та надано документи на підтвердження своїх тверджень, викладених у поясненнях та позовній заяві. Надані позивачем пояснення прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.

У зв`язку з необхідністю забезпечення реалізації всіма учасниками процесу своїх процесуальних прав і обов`язків, з метою повного, об`єктивного, всебічного розгляду справи, суд, ухвалою від 01 грудня 2020 року відклав судове засідання у справі на 29.12.2020, судове засідання з представником відповідача визначено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

23 грудня 2020 року на електрону адресу Господарського суду Херсонської області та через підсистему електронний суд від представника відповідача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою від 01.12.2020 суд визначив судове засідання, призначене на 29.12.2020 об 11:00 год. проводити з представником відповідача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Представник позивача у судовому засіданні 29.12.2020 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві та поясненнях.

Представник відповідача у судовому засіданні 29.12.2020 позовні вимоги не визнав та у задоволенні позову просив відмовити, надавши аналогічні пояснення тим, які містяться у письмових поясненнях.

У судовому засіданні 29.12.2020 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представникам сторін про орієнтований час складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 18 лютого 2020 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" (надалі - Банк або позивач) і Фермерським господарством "Колос" (надалі - Позичальник або відповідач) був укладений Договір №377/2020/WO-5 про приєднання до Правил надання кредиту на умовах овердрафту в АБ "УКРГАЗБАНК" (надалі - Договір про приєднання), за умовами якого Позичальник у зв`язку з приєднанням до Правил надання кредиту на умовах овердрафту в АБ "УКРГАЗБАНК" в повному обсязі акцептує Правила надання кредиту на умовах овердрафту в АБ "УКРГАЗБАНК" (надалі - Правила), з якими Позичальник ознайомився, погоджується та зобов`язується виконувати.

Умовами Договору про приєднання встановлено ліміт овердафту у розмірі 100000,00 грн. (п. 1. Договору).

За умовами пункту 3. Договору сторонами визначено, що ліміт овердрафту встановлюється з "18" лютого 2020 року по "17" лютого 2021 року (включно).

Відповідно до п.п. 4 - 5 Договору, за користування овердрафтом, в межах строку кредитування, визначеного п. 3 цього Договору про приєднання. Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами, виходячи із встановленої Банком базової процентної ставки, в розмірі 23,8 % (двадцять три цілих вісім десятих) процентів річних, в національній валюті. За користування кредитними коштами, що . не повернуті в строки/терміни, передбачені Договором про надання кредиту на умовах овердрафтом (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 33,8 % (тридцять три цілих вісім десятих) процентів річних.

Пунктом 6 Договору визначено, що тарифи на кредитні операції наведені у Додатку 1 до цього Договору про приєднання.

Відповідно до п.9 Договору, інші умови надання кредитних коштів не передбачені цим Договором про приєднання регулюються положеннями Правил надання кредиту на умовах овердрафту в АБ "Украгазбанк".

Умовами пункту 12 Договору визначено, що підписанням цього Договору про приєднання позичальник підтверджує:

- що всі умови Договору про надання кредиту на умовах овердрафту (в тому числі інформаційні додатки) є зрозумілими та не потребують додаткового тлумачення;

- що отримав від Банку інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", до підписання цього Договору про приєднання.

Рішенням Кредитної Ради Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" від 10.07.2018, протокол № 137/5 (зі змінами згідно Рішення Кредитної ради АБ «УКРГАЗБАНК» від 13.08.2019 №195/8), затверджено Правила надання кредиту на умовах овердрафту в АБ «УКРГАЗБАНК».

Правила надання кредиту на умовах овердрафту в АБ "Украгазбанк" є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 640-644 ЦК України укласти із банком Договір про надання кредиту на умовах овердрафту. Приєднання клієнта до Правил здійснюється шляхом підписання Договору про приєднання до Правил, за встановленою формою Банку. Датою укладення Договору про надання кредиту на умовах овердрафту є дата Договору про приєднання.

З метою вірного тлумачення змісту укладеного правочину, в Правилах наведено терміни та їх визначення. Відповідно до п. 1.2-1.3 Правил, підписанням Договору про приєднання Позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з усіма умовами Правил, а також своє волевиявлення стосовно приєднання до Правил. Приєднуючись до Правил Позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Договором про надання мікрокредиту.

Згідно з п.п. 2.1., 2.2. Правил Банк надає Позичальнику кредит в межах ліміту овердрафту, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитними коштами та комісії передбачені Договором про надання кредиту на умовах овердрафту. Основні умови кредитування зазначаються в Договорі про приєднання.

Згідно п. 2.4. Правил - надання Кредиту здійснюється шляхом сплати з Поточного рахунку Позичальника, відкритого в Банку, розрахункових документів на суму, що перевищує залишок на такому рахунку.

Пунктом 2.8. Правил передбачено, що датою (днем) надання овердрафту вважається банківський день, на кінець якого виникає дебетове сальдо па Поточному рахунку Позичальника, в результаті оплати з Поточного рахунку платіжних документів Позичальника на суму, що перевищує кредитовий залишок коштів на такому рахунку.

У відповідності до п. 2.10. Правил - кредитні кошти, надані Банком в межах Ліміту овердрафту, повинні бути повернуті Позичальником в повному обсязі не пізніше:

- останнього дня строку, на який встановлено Ліміт овердрафту;

- кінця банківського дня визначеного як день настання терміну/строку виконання Позичальником будь-яких грошових зобов`язань за Договором про надання кредиту на умовах овердрафту, у т.ч. внаслідок застосування Банком вимоги дострокового повного/часткового виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором про надання кредиту на умовах овердрафту;

- кінця останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем початку користування Овердрафтом.

Пунктом 2.17. Правил передбачено, що у випадку порушення Позичальником строків повернення овердрафту та нарахованої плати за овердрафт, наступного банківського дня суми непогашених у строки платежів визнаються простроченими.

За користування кредитними коштами Позичальник сплачує Банку проценти, виходячи із встановленої Банком процентної ставки, розмір якої зазначається у Договорі про приєднання (п. 3.1. Договору про приєднання).

Приписами п.п. 3.3.-3.5., 3.7.-3.8., 3.10., 3.12. Правил встановлено, що проценти за користування кредитними коштами нараховуються на щоденні дебетові залишки по Поточному рахунку Позичальника або на дебетові залишки по окремому рахунку для обліку кредитної заборгованості, перенесеної з Поточного рахунку.

Нарахування здійснюється починаючи з дня надання Овердрафту згідно з п. 2.8. Правил по день, що передує дню повної сплати Овердрафту входячи із процентної ставки та межах строку кредитування, визначених у Договорі про приєднання.

При розрахунку процентів за користування кредитними коштами використовується метод «факт/360», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та банківського року з розрахунку 360 днів у році.

Проценти за користування кредитними коштами нараховуються Банком щомісячно, не пізніше останнього банківського дня місяця, за період з дати надання Овердрафту по останній календарний день місяця, в якому наданий Овердрафт, та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в день дострокового розірвання Договору про надання кредиту у формі овердрафту, в день закінчення строку, на який надано Овердрафт, за період з першого календарного дня місяця, в якому відбувається погашення овердрафту, по день, що передує дню повного погашення заборгованості за Овердрафтом, а у разі настання Події припинення до дня настання Події припинення, що визначені в п. 5.4.2. Правил.

Сплата процентів за користування кредитними коштами здійснюється щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем користування Овердрафтом, а також: в день зазначений в письмовому повідомленні Банку про дострокове розірвання Договору про надання кредиту на умовах овердрафт, в день закінчення строку, на який наданий Овердрафт. Проценти за користування кредитними коштами сплачуються з урахуванням положень п. 3.12. цих Правил.

У разі якщо останній день для сплати (погашення) процентів припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню.

Нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені Договором про надання кредиту на умовах овердрафту (прострочена заборгованість здійснюється починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості, включаючи такий день до дня погашення такого прострочення або настання Події припинення, визначеної в п. 5.4.2. цих Правил. Сторони узгодили, що в разі настання Події припинення, Банк зупиняє нарахування процентів за користування кредитними коштами з дати визначених для такої події у п. 5.4.2., а Позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку платежі визначені в п. 5.4. цього Договору у випадку їх виникнення.

Виходячи із змісту п.п. 5.4.2.-5.4.2.3. Правил - Сторони визначили, що днем настання Події припинення та датою прострочення Фактичної заборгованості Позичальника є:

- Закінчення строку кредитування - наступний календарний день після кінцевої дати строку кредитування визначеної в Договорі про приєднання;

- Пред`явлення Банком вимоги про дострокове повернення Кредиту - дата зазначена в такому письмовому повідомленні Банку;

- Звернення Банку з позовом про дострокове стягнення кредиту - наступний календарний день за днем поштового відправлення позовної заяви Банку до відповідача(-чів).

У відповідності до п.п. 4.3.3. - 4.3.6. Правил - Позичальник зобов`язується:

- Повністю погасити заборгованість за основним боргом за Овердрафтом перед Банком не пізніше строку зазначеного в Договорі про приєднання, а також здійснювати погашення заборгованості за основним боргом за Овердрафтом на умовах визначених Договором про надання кредиту у формі овердрафту у випадку перевищення фактичної заборгованості позичальника за основним боргом за Овердрафтом Ліміту овердрафту за результатами його перегляду;

- У випадку застосування Банком права вимагати дострокового повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором про надання кредиту у формі овердрафту достроково повернути Овердрафт, погасити нараховані проценти за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції у випадках, передбачених Договором про надання кредиту у формі овердрафту;

- Своєчасно сплачувати (погашати) Плату за овердрафт та проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені Договором про надання кредиту на умовах овердрафту, на умовах та в порядку, передбачених Договором про надання кредиту у формі овердрафту,

- Незалежно від підстав розірвання чи припинення дії Договору про надання кредиту у формі овердрафту сплатити Банку усі штрафні санкції, у разі їх виникнення, відповідно до умов Договору про надання кредиту на умовах овердрафту та чинного законодавства України.

За твердженням Позивача, Банк виконав свої зобов`язання за Договором про приєднання, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 100000,00 грн. за поточним рахунком позичальника № IBAN НОМЕР_1 .

Позивач зазначає, що у період з 20.02.2020 по 05.03.2020 позичальник використав 99985,63 грн. кредитних коштів, що підтверджується доданими до матеріалів позовної заяви меморіальними ордерами та Розрахунком заборгованості.

Позивач вказує, що з наданих Банком кредитних коштів, Позичальник повернув лише 1691,61 грн., а з нарахованих за період з 20.02.2020 по 01.07.2020 процентів в сумі 8771,25 грн., Позичальник сплатив 6734,02 грн.

За розрахунками позивача, станом на 12.08.2020 заборгованість Позичальника за Договором про надання кредиту на умовах овердрафту за основним боргом складає 100331,25 грн., яка складається з: заборгованість по кредиту прострочена - 98294,02 грн.; заборгованість по процентам прострочена - 2037,23 грн.

У зв`язку з порушенням умов вказаного договору, позивачем на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України та п.п. 5.3., 5.4. Правил нараховано відповідачу пеню та проценти, а саме:

- пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 3992,65 грн.;

- пеня за несвоєчасну сплату процентів - 66,53 грн.;

- проценти від суми простроченої заборгованості за сумою кредиту (подія припинення) - 4511,86 грн.;

- проценти від суми простроченої заборгованості за процентами за користування кредитними коштами (подія припинення) - 93,51 грн.

На підтвердження своїх доводів позивачем до матеріалів позовної заяви додано копії наступних документів: Договір №377/2020/WO-5 про приєднання до Правил надання кредиту на умовах овердрафту в АБ "УКРГАЗБАНК" від 18.02.2020 з додатком, виписки по рахункам ФГ "Колос ", меморіальні ордери, розрахунок заборгованості.

З метою досудового врегулювання спору позивач надсилав на адресу відповідача лист-вимогу від 02.07.2020 вих. №172/186-10/2020 про сплату заборгованості. Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та реагування.

Оскільки відповідачем не виконані договірні зобов`язання з повернення кредитних коштів, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 108955,80 грн. заборгованості.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" підлягають задоволенню, з наступних підстав.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 181 Господарського кодексу України передбачає загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 зазначеної статті визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до норм ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Частиною 1 ст. 634 Цивільного кодексу України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підставі викладеного, за висновками суду, між сторонами був укладений Договір про приєднання до Правил надання кредиту на умовах овердрафту в АБ "УКРГАЗБАНК". Станом на момент звернення позивача із позовом до суду залишились невиконаними зобов`язання ФГ "Колос" перед позивачем за Договором.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи (виписками з рахунку відповідача) підтверджується належне виконання позивачем свого обов`язку за договором щодо надання позичальнику кредитних коштів в сумі 99985,63 грн., внаслідок чого у відповідача виник обов`язок повернути кредит та сплатити проценти.

Проте, як встановлено судом, станом на 12.08.2020 року позичальник має прострочену заборгованість по кредиту у розмірі 99294,02 грн. та по нарахованим, але несплаченим процентам за користування кредитними коштами за період з 20.02.2020 року по 01.07.2020 року включно у розмірі 2037,23 грн.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, приймаючи до уваги належне виконання позивачем своїх зобов`язань щодо надання кредитних коштів, та враховуючи, що відповідачем не спростовано факту порушення взятих на себе обов`язків за Договором, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості, яка виникла станом на 12.08.2020, а саме: простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 98294,02 грн., та по нарахованим, але несплаченим процентам за користування кредитними коштами за період з 20.02.2020 року по 01.07.2020 року включно у розмірі 2037,23 грн.

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача наступних нарахувань:

- пеня за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 3992,65 грн.;

- пеня за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 66,53 грн.;

- проценти від суми простроченої заборгованості за сумою кредиту (подія припинення) у розмірі 4511,86 грн.;

- проценти від суми простроченої заборгованості за процентам за користування кредитними коштами (подія припинення) у розмірі 93,51 грн..

Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За умовами п. 5.8. Правил встановлено, що строк позовної давності за Договором про надання мікрокредиту у п`ять років, у т.ч. до вимог про стягнення неустойки (пені).

Згідно приписів абзацу 1 пункту 5.3. Правил - за порушення визначених в Договорі про надання кредиту на умовах овердрафту строків (термінів) повернення Овердрафту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами та/або комісій, Позичальник зобов`язаний сплатити Банку неустойку (пеню), яка обчислюється від суми простроченої Фактичної заборгованості, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

У відповідності до п.п. 4.2.5., 4.2.5.1. Правил - Банк має право відмовитися від надання Позичальнику кредитних коштів, призупинити/скасувати Ліміт овердрафту, а також: вимагати дострокового повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором про надання кредиту на умовах овердрафту включаючи нараховані проценти за користування кредитними коштами, комісії та, в разі наявності, штрафні санкції, якщо відбулася та триває хоча б одна з наступних подій: Позичальник не виконав у строки свої зобов`язання по поверненню Овердрафту (його частини), та/або сплаті Плати за Овердрафт, та/або інші зобов`язання по сплаті грошових коштів, передбачені Договором про надання кредиту у формі овердрафту.

Судом встановлено, що відповідачем у встановлений строк своїх обов`язків за Договором не виконано, чим допущено прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), а тому позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховано пеню.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Крім того, відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 5.4.1. Правил встановлено, що у випадку неповернення Позичальником кредитних коштів при настанні Події припинення, вся фактична заборгованість Позичальника вважається простроченою і Позичальник зобов`язаний повернути таку Фактичну заборгованість в повному розмірі та сплатити на користь Банку Платежі згідно ч. 2 ст. 625 ЦКУ, які дорівнюють 40,0 (сорок) % річних.

Сторони визначили, що Платежі згідно ч. 2 ст. 625 ЦКУ - проценти від суми простроченої фактичної заборгованості Позичальника, розмір яких у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах річних та підлягають сплаті за весь період прострочення.

У зв`язку із неналежним виконанням Позичальником зобов`язань за Договором про приєднання по своєчасному поверненню кредиту (овердрафту) та процентів за користування ним, згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, позивач нарахував суму процентів річних за прострочення заборгованості по кредиту та несплаченим процентам за користування кредитними коштами у загальному у розмірі 4605,37 грн.

З огляду на викладене, перевіривши розрахунки заявлених до стягнення вищевказаних сум пені та процентів річних, суд дійшов висновку про те, що ці розрахунки є обґрунтованими та таким, що відповідають положенням Договору та приписам законодавства про порядок та строки нарахування, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є також обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заперечень відповідача, викладених у письмових поясненнях на позовну заяву в частині невизнання позовних вимог, то суд зазначає, що відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Презумпція правомірності правочину означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 ЦК України). За приписами ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Частиною 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Підписавши Договір про приєднання до Правил про надання кредиту на умовах овердрафту в АБ «УКРГАЗБАНК» відповідач в Преамбулі Договору підтвердив, що у зв`язку з його приєднанням до Правил надання кредиту на умовах овердрафту в АБ «УКРГАЗБАНК» в повному обсязі акцептує Правила надання кредиту на умовах овердрафт в АБ «УКРГАЗБАНК» (оферту, що розміщена на офіційному веб-сайті Банку), з якими Позичальник ознайомився, погоджується та зобов`язується виконувати.

Отже, кредитні правовідносини між позивачем та відповідачем виникли в результаті укладання між ними письмового Договору, що не спростовується поясненнями відповідача від 27.10.2020 року, а уклавши у письмовій формі Договір, відповідач підтвердив про свою обізнаність не тільки з тими умовами кредитування, що зазначені в самому Договорі, а й з тими, які зазначені в Правилах надання кредиту на умовах овердрафт в АБ «УКРГАЗБАНК», до яких відповідач приєднався, в порядку ст. 634 ЦК України, з урахуванням приписів ст.ст. 640-644 ЦК України.

Також умови п. 2.10 Правил вказують на специфіку користування кредитними коштами отриманими на умовах овердрафту. Так, поняття «овердрафт», визначено в розділі «ВИЗНАЧЕННЯ ТЕРМІНІВ» Правил, зокрема - кредит, що надається Банком Позичальнику шляхом сплати розрахункових документів Позичальника понад залишок коштів на його поточному рахунку в Банку в межах визначеного Договором про надання кредиту на умовах овердрафту ліміту овердрафту, внаслідок чого на поточному рахунку Позичальника утворюється дебетове сальдо.

Специфіка кредитування в режимі овердрафту полягає в збільшенні оберту грошових коштів позичальника за рахунок можливості підтримання свого поточного рахунку коштами Банку в режимі дебетового сальдо, тобто за відсутності власних коштів на поточному рахунку в короткостроковому періоді мати можливість продовжувати здійснювати свою господарську діяльність за рахунок короткотермінового надання Банком грошових коштів та повернення цих коштів Банку за рахунок добових надходжень контрагентів позичальника за такий же короткий проміжок часу. Для того, щоб овердрафт не перетворювався у класичний кредит позичальник має з певною періодичністю зменшувати до нуля свою заборгованість за ним. У випадку, якщо повне погашення (обнуління ліміту овердрафту) кредитної заборгованості не відбулось Банком здійснюються певні заходи, зокрема зменшення ліміту овердрафту до розміру непогашеної заборгованості по овердрафту або до нуля, або зменшує строк користування овердрафтом та вимагає достроково погасити борг.

Так, з умов пункту 2.10. Правил, положення підпункту 1 слідує: - «останнього дня строку, на який встановлено Ліміт овердрафту» - полягає в тому, що сторони встановили строк дії ліміту овердрафту, але даний строк може бути зменшений за умови настання однієї із подій, передбачених наступними підпунктами цього пункту Правил, зокрема:

- після спливу дня визначеного як день настання терміну/строку виконання Позичальником будь-яких грошових зобов`язань за Договором про надання кредиту на умовах овердрафту (пп. 1);

- внаслідок застосування Банком вимоги дострокового повного/часткового виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором про надання кредиту на умовах овердрафту (пп. 2);

- у разі кінця останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем початку користування Овердрафтом (пп. 3).

Таким чином, відповідач, користуючись овердрафтом на умовах Договору та Правил до яких він приєднався, мав протягом загального строку дії ліміту овердрафту слідкувати за тим, щоб кожні два місяці від початку користування овердрафтом його заборгованість по тілу кредиту перед позивачем складала 0,00 грн.

В період з 20.02.2020 по 05.03.2020 Позичальник використав 99985,63 грн. кредитних коштів, що підтверджується Виписками по рахункам, меморіальними ордерами та Розрахунком заборгованості. Кредитні кошти використано Позичальником на закупівлю насіння (по грошовому чеку), плату за касове обслуговування, за продаж чекової книжки, абонплату за розрахункове обслуговування, оплату процентів за Договором.

Отже, доводи відповідача, викладені ним у письмових поясненнях на позовну заяву в частині невизнання позовних вимог, підлягають відхиленню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, не ґрунтуються на належних доказах і спростовуються фактично встановленими судом обставинами та матеріалами справи.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

За таких обставин, враховуючи, що позивач взяті на себе зобов`язання виконав належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, тоді як останній кредитних коштів у повному обсязі не повернув, не сплатив заборгованості по процентам, тверджень позивача не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" до ФГ "Колос" є законними, обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2102,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фермерського господарства "КОЛОС" () на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" () суму заборгованості по кредиту у розмірі 98294,02 грн., суму заборгованості по процентам у розмірі 2037,23 грн., суму пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 3992,65 грн., суму пені за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 66,53 грн., суму процентів від суми простроченої заборгованості за сумою кредиту (подія припинення) у розмірі 4511,86 грн., суму процентів від суми простроченої заборгованості за процентами за користування кредитними коштами (подія припинення) у розмірі 93,51 грн. та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.01.2021.

Суддя С.В. Нікітенко