ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2020м. ДніпроСправа № 904/1396/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. за участю секретаря судового засідання Ступарик К.В. розглянув за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛСІ ТРАНС" (49044, м. Дніпро, віл. Шевченка, буд. 37; ідентифікаційний код 42649065; e-mail: )

до Фізичної особи-підприємця Попової Ірини Олександрівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про стягнення 82 086 грн. 43 коп.

Представники:

від позивача: Голота Н.В. - представник, довіреність від №0109/20-1;

Кривцун А.В. - представник, довіреність від №0109/20-2;

від відповідача: Токовенко О.В. - адвокат, ордер доручення серія ДП №2105/011/

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕЛСІ ТРАНС" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№1233/20 від 11.03.2020), в якій просить суд стягнути з відповідача - Фізичної особи-підприємця Попової Ірини Олександрівни 82 086 грн. 43 коп., що складає: 37 414 грн. 44 коп. - штрафу за відмову від перевезення відповідно до умов Договору від 22.11.2019 № ВТ 221119-29 транспортного експедирування та 44 671 грн. 99 коп. - компенсації витрат по оформленню дозволів та витрат по подачі транспортного засобу.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 162 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2020р. позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У подальшому, позивачем подано заяву (вх.№15200/20 від 26.03.2020р.), відповідно до якої було усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2020р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, запропоновано відповідачу відповідно до частини 4 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, надати заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, протягом 5-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач у заяві (вх. №20602/20 від 13.05.2020) про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з метою забезпечення змагальності, рівності всіх перед законом, пропорційності, диспозитивності та права на судовий захист просить направити на адресу відповідача (м. Дніпро, вул. Шевченка, б. 37) та її представника адвоката Залевського Є.О. ( АДРЕСА_2 ) копію позовної заяви та документів до неї, розглядати справу за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

В обґрунтування поданої заяви відповідач заперечує проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, посилається на те, що відповідач не отримував позовної заяви та документів до неї на свою адресу та не має можливості в даний час ні ознайомитися зі справою та зняти копії, ні іншим шляхом отримати позовну заяву та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2020 відмовлено Фізичній особі-підприємцю Поповій Ірині Олександрівні ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у переході до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідач у відзиві (вх. №25844/20 від 12.06.2020) проти позову заперечує, мотивуючи тим, що: - відповідач не вела ніяких листувань та не направляла документи за електронною поштою позивача, оскільки відповідач не має електронної адреси та їй не відомо електрону адресу відповідача; через 14 днів сторони не обмінялися оригіналами договору; - всі документи були вручені менеджером позивача відповідачу; - позивач, своєю заявою підтвердив, що між сторонами не існує в оригіналі Договору транспортного експедирування №ВТ22119-29 від 22.11.2019р. та Заявки №ВТ000000226 від 27.11.2019 CMR; - порівнюючи зміст наданих позивачем до позовної заяви Договору транспортного експедирування №ВТ22119-29 від 22.11.2019р. та Заявки №ВТ000000226 від 27.11.2019 CMR зі змістом тих самих документів, що знаходяться у відповідача, декілька пунктів Договору транспортного експедирування №ВТ22119-29 від 22.11.2019р. та Заявки №ВТ000000226 від 27.11.2019 CMR не співпадають з редакцією, наявною у відповідача; - відповідно до пункту 5.2. Договору експедирування (в редакції відповідача) сторони погодилися, що факсимільні копії цього договору, як і інших документів в рамках цього договору, мають юридичну силу тільки 14 днів з моменту їх підпису, до отримання оригіналів документів. Обмін оригіналів документів не повинен перевищувати 14 днів з моменту підписання їх копії. У разі порушення строків обміну договорів, юридичну силу має копія договору, інших документів, які затверджені печаткою Замовника; - оскільки сторони не обмінялися оригіналами документів, юридичну силу має редакція Договору відповідача; - відповідно до Заявки №ВТ000000226 від 27.11.2019 CMR в редакції позивача, не співпадає адреса завантаження (м. Мелітополь, вул. Промислова, 30/4), тоді як в Заявці в редакції відповідача інша адреса: м. Мелітополь, вул. Індустріальна, 30/4; - також має різний зміст 5 абзац Заявки, в редакції відповідача: у разі відмови однієї із Сторін від перевезення, винна сторона сплачує штрафні санкції іншій стороні у розмірі 20% від вартості фрахту. Перевізник має право розміщувати вантаж за своїм бажанням, незалежно від положення (лежачи, на бік чи стоячи). Перевізник, обов`язково, повинен подати під завантаження низькорамний трал (50 см від землі). Такі ж умови були зазначені з боку Замовника, але в Договорі та Заявці в редакції позивача ці умови договору та заявки викладені в іншій редакції; - позивач порушив умови пункту 1.1. Догоовру та без письмової згоди наняв перевізника з транспортним засобом, який знаходився за кордоном; - штрафні санкції не визнає, оскільки існують докази, що саме позивач відмовився від перевезення; - з листа-вимоги №53 від 14.01.2020 від ТОВ НПК ФерроСпецСплави" (вантажоодержувач) вбачається, що 23.11.2019 для завантаження прибув автомобіль АЕ2340-1/ А9267 А-1, водій відмовився від завантаження вантажу, посилаючись на те, що габаритні розміри на його погляд не відповідають замовленим в заявці.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2020 про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочати розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі та справу призначено до розгляду у підготовче засідання на 30.09.2020 р. о 12:30 год.

Позивач у відповіді (вх. №42446/20 від 14.09.2020) на відзив на позовну заяву просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, оскільки: - надана редакція Договору та Заявки на перевезення є типовими документами, розробленими Позивачем; - весь документообіг у господарській діяльності Позивача та майже усіх учасників господарських правовідносин в дійсний час здійснюється за допомогою електронної пошти та месенджерів; - позивачем не надавались в розпорядження Відповідача проекти документів, а підписувалися документи шляхом обміну електронними повідомленнями; - кожна із Сторін здійснила певні фактичні дії щодо виконання Договору та заявки на перевезення; - відповідач навмисно спотворює ситуацію задля того, щоб уникнути своєї відповідальності.

У судове засідання 30.09.2020 з`явилися представники сторін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2020 про закриття підготовчого провадження та призначення до судового розгляду по суті було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (загальне позовне провадження) на 07.10.2020 о 15:30год.

У судове засідання 07.10.2020 з`явилися представники сторін.

Відповідач у заяві (вх. №47135/20 від 07.10.2020) просить суд вжити заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами позивача, посилаючись на те, що: - наявні всі докази, які підтверджують, що позивач не направив на адресу відповідача спірний Договір транспортного експедирування №ВТ221119-29, заявку з організації експедиційно-транспортних послуг №ВТ000000226 від 27.11.2019, рахунок на оплату, рахунок на загальну суму штрафних санкцій; - позивач направив на адресу відповідача пусті листи - 47 аркушів; - позивач надає докази, які не мають відношення до цієї справи, але за допомогою яких позивач намагається притягнути відповідача до відповідальності.

У судовому засіданні 07.10.2020 було оголошено перерву до 04.11.2020 об 11:00 год.

При цьому суд звертає увагу відповідача на те, що у поданій ним заяві не зазначено які саме заходи просить вжити до позивача відповідач, та відповідачем не надано доказів зловживання позивачем своїми правами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2020 у зв`язку із знаходженням судді Господарського суду Дніпропетровської області Загинайко Т.В. 04.11.2020 на навчанні Національної школи суддів України судове засідання, призначене на 04.11.2020р. об 11:00 год., перенесене на 05.11.2020 о 14:30.

Відповідач у заяві (вх. №51897/20 від 03.11.2020) просить застосувати розумні строки та відкласти розгляд справи №904/1396/20 для надання можливості представнику відповідача взяти участь у судовому засіданні, оскільки представник відповідача не може бути присутнім у судовому засіданні у зв`язку з тим, що в його офісі співпрацівник захворів 02.11.2020 на ковід, представник відповідача знаходиться на самоізоляції та не має можливості застосувати режим відеоконференції поза судом.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2020 задоволено заяву Фізичної особи-підприємця Попової Ірини Олександрівни про відкладення розгляду справи та відкладено розгляд справи по суті (загальне позовне провадження) на 25.11.2020.

Відповідач у заяві (вх. №55310/20 від 23.11.2020) просить провести судове засідання по справі №904/1396/20 без участі представника відповідача.

У судове засідання 25.11.2020 з`явилися представники позивача.

У судовому засіданні 25.11.2020 було оголошено перерву до 09.12.2020 об 12:30 год.

Позивач у заяві (вх. №57060/20 від 01.12.2020) про приєднання до матеріалів справи документів просить долучити до матеріалів справи скрін-копії електронних листів та вкладень до них на 41 арк., докази відправки даної заяви відповідачу.

У судове засідання 09.12.2020 з`явилися представники сторін.

У судовому засіданні 09.12.2020 було оголошено перерву до 16.12.2020 об 15:00 год.

Відповідач у відповіді на приєднання документів до матеріалів справи (вх. №59891/20 від 16.12.2020) зазначає, що: - позивачем необґрунтовано у своїй заяві неможливість подання цих документів разом з позовом або відповіді на відзив, тому вважає, що вини не можуть бути прийняті судом; - відповідач ФОП Попова І.О. не має найманих працівників, що підтверджується податковою декларацією за 2019 рік; - Корж Д.О. не є представником відповідача ФОП Попова І.О., оскільки відповідач отримувала документи позивача саме від цієї особи, яка була представником ТОВ "Велсі Транс"; - листування між сторонніми особами не має відношення до суті справи та не може вважатися доказом відмови відповідача від завантаження вантажу та доказом відшкодування відповідачем збитків за неукладеним договором транспортного експедирування №ВТ221119-29 від 22.11.2019.

У судове засідання 16.12.2020 з`явилися представники сторін.

У судовому засіданні 09.12.2020 було оголошено перерву до 21.12.2020 об 15:00 год.

У судове засідання 21.12.2020 з`явилися представники сторін.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 21.12.2020р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається 22.11.2019 між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Велсі Транс", як експедитором, та відповідачем - Фізичною особою-підприємцем Поповою Іриною Олександрівною, як замовником, було укладено Договір №ВТ221119-29 транспортного експедирування (надалі - Договір), за умовами пункту 1.1. (в редакції позивача) якого експедитор зобов`язується від свого імені і за рахунок коштів замовника здійснювати комплекс робіт по організації перевезень вантажів автомобілями в міських, міжміських і міжнародних сполученнях, залучаючи для цих цілей автотранспорт третьої сторони - перевізника, а замовник оплачує ці послуги.

На виконання умов Договору сторонами 27.11.2019 погоджено та укладено Заявку з організації експедиційно-транспортних послуг №ВТ000000226 (надалі - Заявка), відповідно до умов якої (в редакції позивача) експедитор зобов`язався організувати здійснення перевезення негабаритного вантажу (трансформатор пічний 2,5*2,3*3,4 м; кожух печі + водоохолоджуючий свід (у збірному стані) 4*3,1*3,6 м) за маршрутом: м. Мелітополь, Запорізька область (Україна) - м. Вільнюс (Литва) - с. Верхнєдніпровське, Смоленська область (РФ); вартість послуг (провізна плата) - 7 000,00 Євро, що в гривневому еквіваленті складає 167 878 грн. 90 коп. (станом на дату укладання заявки).

Відповідно до пункту 2.2. Договору експедитор зобов`язаний здійснювати контроль через перевізника правильності укладання, надійності кріплення вантажу в кузові автомобіля і перевірку відповідності вантажу супровідним документам.

Пунктом 3.2. Договору визначено, що замовник зобов`язаний повідомити в заявці всю необхідну інформацію про перевезення, точні і повні дані про вантаж, інструкції про вид автотранспортного засобу, маршрути і терміни поставок, особливих умов обробки, пакування і зберігання вантажів, небезпечні властивості вантажу, якщо такі є, і гарантувати достовірність переданої інформації. Доручення та інструкції, які не мають усіх необхідних реквізитів, що забезпечують можливість здійснення транспортно-експедиторського обслуговування вантажів і їх перевезення вважаються не переданими експедитору. За додаткової вимоги експедитора клієнт зобов`язується оперативно уточнювати відомості про вантаж, зазначені або не зазначені в поданій заявці.

На виконання Договору, позивачем укладено Договір міжнародного перевезення з Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАНЗИТ" (перевізник), за умовами якого перевізник зобов`язується надати транспортні послуги з доставки зазначеного експедитором вантажу у пункт призначення, а експедитор зобов`язується оплатити експедирування та перевезення вантажу у розмірі погодженої сторонами плати.

Як вбачається 24.12.2019 у місце завантаження за адресою: м. Мелітополь, вул. Промислова, 30/4 позивачем організовано надання відповідачеві під завантаження спеціалізований транспортний засіб третьої особи Сідловий тягач VOLVO з державним номером НОМЕР_2 1, напівпричіп NOOTEBOOM з державним номером НОМЕР_3 .

Як зазначає позивач, після попереднього огляду вантажу було виявлено, що наданий для завантаження та перевезення вантаж не відповідає заявленим відповідачем параметрам, які були вказані та погоджені сторонами у Заявці та на підставі яких були отримані Дозволи, а саме замість заявлених розмірів (максимальна висота вантажу - 3,6 м) через нерівномірну округлість вантажу, фактичні розміри вантажу складали від 3,72 м до 3,85 м, що унеможливило здійснення перевезення, оскільки невідповідність фактичних габаритів зазначеним у Дозволам є прямим порушення ПДР, становить значну небезпеку для цілісності вантажу, доріг та мостів та протирічить чинному законодавству.

Позивачем надано Акт від 24.12.2019 №24/12 про встановлення невідповідності вантажу по ТЗ №ВТ000000226 від 27.11.2019, відповідно до якого визначено невідповідність вантажу в момент зовнішнього огляду, а саме в ТЗ заявлено розміри вантажу: Трансформатор пічний 2,5х2,3х3,4м, Кожух печі + Водоохолоджуючий свод (у зібраному вигляді) 4х3,1х3,6м; Фактичні розміри, наданого вантажу: Трансформатор пічний 2,5х2,3х3,4м, Кожух печі + Водоохолоджуючий свод (у зібраному вигляді) 4х3,1х від 3,72 до 3,85м. Визначення невідповідності вантажу проводилось візуальним оглядом та шляхом обміру.

Як вбачається у даному акті зазначено комісію у складі: представник СП "Транзит" ТОВ - водій Флячинський А.А., представник ТОВ "Велсі Транс" - директор Табуненко А.А. та представник ТОВ "Завод Термолітмаш" (вантажовідправника) - Щабликін А.С., акт підписано представником СП "Транзит" ТОВ - водєм Флячинським А.А., представником ТОВ "Велсі Транс" - директором Табуненко А.А. та представником ФОП Кривцун А.В. - Кривцун А.В., який діє на підставі Договору транспортного експедирування ТОВ "Велсі Транс" від 10.10.2019 №101019. Також у акті зазначено, що представник вантажовідправника від підписання Акту відмовився.

Зазначене стало підставою для нарахування позивачем відповідачеві штрафу за відмову від перевезення у розмірі 37 414 грн. 44 коп. (1 400 Євро * 26,7246), а також компенсацію витрат по оформленню дозволів на загальну суму 948,71 Євро, що у гривневому еквіваленті складає 25 353 грн. 90 коп., витрати по подачі транспортного засобу у розмірі 75 000 грн. 00 коп.

З метою досудового врегулювання спору, 16.01.2020 відповідачеві позивачем була направлена претензія про компенсацію витрат та сплату штрафних санкцій.

Відповідач позов заперечує з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з огляду на таке.

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за невиконання або неналежне виконання обов`язків, які передбачені договором транспортного експедирування, експедитор і клієнт несуть відповідальність згідно з Цивільним кодексом України, іншими законами та договором транспортного експедирування. Експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Відповідно до статті 316 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі статтею 929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися відпевної дії., а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке ж положення містить і стаття 173 Господарського Кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Проаналізувавши надані позивачем та відповідачем копії редакції Договорів, судом встановлено, що зміст копії Договору, який надано відповідачем, має відмінності від копії Договору, наданого позивачем.

Так, в редакції Договору, наданого відповідачем, пункт 1.1. Договору викладено наступним чином: "експедитор зобов`язується від свого імені і за рахунок коштів замовника здійснювати комплекс робіт по організації перевезень автомобілями в міських і міжнародних сполученнях, залучаючи для цих цілей автотранспорт третьої сторони - перевізника, тільки за письмовою згодою замовника, та за умови знаходження автотранспорту в Дніпропетровській області, а замовник оплачує ці послуги.

Окрім цього, пунктом 5.2. Договору (в редакції відповідача) визначено, що сторони погодилися, що факсимільні копії цього договору, мають юридичну силу тільки 14 днів з моменту їх підпису, до отримання оригіналів документів. Обмін оригіналів договорів не повинен перевищувати 14 днів з моменту підписання їх копії. У разі порушення строків обміну оригіналів договорів, юридичну силу має копія договору, інших документів, які затверджені печаткою замовника.

При цьому відповідно до пункту 5.2 Договору (в редакції копії, наданої позивачем) сторони погодилися, що факсимільні копії цього договору, як і інших документів в рамках цього договору, мають юридичну силу нарівні з оригіналами до отримання оригіналів документів. Обмін оригіналів договорів не повинен перевищувати 14 днів з моменту підписання їх копії.

Як вбачається, позивачем було спрямовано відповідачу оригінал Договору та заявки тільки 16.01.2020, про що свідчать фіскальний чек "Укрпошти" від 16.01.2020, накладна від 16.01.2020 №788 та опис від 16.01.2020 вкладення у цінний лист (а.с. 128), тобто, у будь-якому разі, з порушенням 14-ти денного строку, встановленого пунктом 5.2 копій договорів, наданих, як позивачам, так і відповідачем, та вже після складання акту від 24.12.2019 №24/12 про встановлення невідповідності вантажу.

При цьому, як копія Договору, надана позивачем, так і копія Договору, надана відповідачем, не містить умов щодо визначення складу та компетенції (повноважень) комісії, яка склала Акт від 24.12.2019 №24/12 про встановлення невідповідності вантажу. До того ж вбачається, що даний Акт складений у односторонньому порядку, оскільки як СП "Транзит" ТОВ, так і ТОВ "Велсі Транс" та ФОП Кривцун А.В пов`язані між собою відповідними договорами, та даний Акт не містить умов щодо відмови відповідача від перевезення, на яке наголошує позивач.

Твердження позивача щодо відмови відповідача від перевезення спростовуються також наступним.

Так, як вбачається з листа-вимоги №53 від 14.01.2020, 23.11.2019 під завантаження прибув Сідловий тягач VOLVO з державним номером НОМЕР_4 , напівпричіп NOOTEBOOM з державним номером НОМЕР_3 , водій якого, попередньо візуально оглянувши вантаж, відмовився від його навантаження посилаючись на невідповідність габаритів вантажу заявленим у Заявці. Окрім цього, у даному листі зазначено, що Завод-виробник (вантажовідправник) стверджує, що габаритні розміри повністю відповідають заявленим, оскільки обладнання вироблялося за спеціально розробленими кресленнями, ухилення від яких понесе за собою неможливість монтажу та наступного використання такого обладнання.

Крім того, як вбачається, надана позивачем ксерокопія пакувального листа від 28.11.2019 №1 містить відомості про розміри вантажу, які є аналогічними відомостям, які містяться у копіях наданих, як позивачем, так і відповідачем, заявок.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування; питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, позивачем не доведено обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін.

Таким чином, судові витрати у справі слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛСІ ТРАНС" (49044, м. Дніпро, віл. Шевченка, буд. 37; ідентифікаційний код 42649065; e-mail: ) до Фізичної особи-підприємця Попової Ірини Олександрівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про стягнення 82 086 грн. 43 коп. - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛСІ ТРАНС" (49044, м. Дніпро, віл. Шевченка, буд. 37; ідентифікаційний код 42649065; e-mail: ). .

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата складання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

04.01.2021.