номер провадження справи 17/159/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2020 Справа № 908/2731/20

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсун В.Л. розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників матеріали справи № 908/2731/20

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю ЗАВОД ПРЕФОРМ, 49008, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, буд. 6

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю АЛТРЕЙД ЛТД, 70002, Запорізька область, Вільнянський район, м. Вільнянськ, пров. Алкорівський, буд. 3

про стягнення коштів

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

26.10.20 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява від 14.09.20 товариства з обмеженою відповідальністю ЗАВОД ПРЕФОРМ (надалі ТОВ ЗАВОД ПРЕФОРМ) з вимогою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю АЛТРЕЙД ЛТД (далі ТОВ АЛТРЕЙД ЛТД) заборгованості за договором постачання від 08.01.20 № 80120/6, з якої: 159 827,63 грн. основний борг, 3 287,88 грн. 3 % річних, 14 593,85 грн. пеня, 925,61 грн. інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором від 08.01.20 № 80120/6, в частині оплати поставленого позивачем товару на загальну суму 159 827,63 грн. З підстав порушення відповідачем грошового зобов`язання позивач, окрім суми основного боргу у розмірі 159 827,63 грн. просить стягнути з відповідача пеню на підставі п.7.1 договору, 3 % річних та інфляційні на підставі ст. 625 ЦК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.20, зазначену позовну заяву передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 02.11.20 судом позовну заяву ТОВ ЗАВОД ПРЕФОРМ за вих. від 14.09.20 прийнято до розгляду та відкрито провадження у господарській справі № 908/2731/20 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.

Частиною 1 ст. 251 ГПК України передбачено, що відзив подається протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Частинами 1-3 ст. 252 ГПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через 30 днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом 30 днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Згідно із ч. 5 та ч. 7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше 5 днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Як свідчать наявні матеріали справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін ні позивач, ні відповідач суду не надали. Докази зворотнього в матеріалах цієї справи відсутні.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач у позовній заяві від 14.09.20 зазначає, що між ТОВ «ЗАВОД ПРЕФОРМ» та ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД», було укладено договір постачання від 08.01.20 № 80120/16. Відповідно до умов договору, ТОВ «ЗАВОД ПРЕФОРМ» зобов`язується поставляти й передавати у власність ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» преформу, кришку для пляшок, ручки для пляшок для використання його в господарській діяльності, а ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» зобов`язується приймати продукцію й оплачувати її вартість. На виконання умов договору ТОВ «ЗАВОД ПРЕФОРМ» 18.02.20 поставило ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» товар відповідно до видаткової накладної на загальну суму 159 827,63 грн. Отримання товару підтверджено відповідними видатковими накладними та товарно-транспортними накладними. Відповідно до п. 4.5. та п. 4.6. договору умови оплати: відтермінування платежу протягом 30 календарних днів з моменту отримання продукції покупцем. Як встановлено п. 3.8. договору, товар вважається переданим постачальником та прийнятим покупцем по кількості та по якості з моменту його фактичної передачі в пункті поставки та підписанням видаткової накладної уповноваженою особою покупця. Проте, за поставлений товар ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» не було сплачено та станом на 12.10.20 існує прострочена заборгованість в розмірі 159 827,63 грн. Таким чином, відповідач не дотримався умов договору та у нього утворилась основна заборгованість у розмірі 159 827,63 грн. Відповідно до п. 7.1. договору, у випадку прострочення в оплаті поставленого товару/в зарахуванні коштів на рахунок постачальника, покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної вартості не оплаченого товару/суми незарахованих коштів, за кожний день порушення строків оплати/зарахування коштів. Сплата пені не звільняє покупця від виконання зобов`язань по оплаті. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Заборгованість за зобов`язаннями: 159 827,63 грн. Таким чином, представник позивача просить суд стягнути загальну суму грошових коштів, яка підлягає стягненню з відповідача складає 178 636,97 грн., з яких: заборгованість за договором - 159 827,63 грн., 3% річних за користування чужими коштами - 3 287.88 грн.; пеня - 14 593.85 грн. та інфляційні втрати - 925.61 грн.

Відзив на позов або будь які заперечення від відповідача до суду не надійшли.

Згідно з безкоштовним витягом з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань отриманих судом з офіційного сайту Міністерства юстиції України, який долучено судом до матеріалів справи № 908/2731/20, станом на день прийняття позовної заяви до розгляду, місцезнаходженням ТОВ АЛТРЕЙД ЛТД є: 70002, Запорізька обл., Вільнянський р-н, м. Вільнянськ, пров. Алкорівський, буд. 3

З метою належного повідомлення відповідача про дату, місце та час розгляду справи № 908/2731/20 господарським судом на юридичну адресу відповідача в порядку ст.ст. 12, 120, 121, 176, 234, 235, 247, 250, ч. 5 ст. 252 ГПК України направлявся екземпляр ухвали господарського суду Запорізької області від 02.11.20 про відкриття провадження у справі.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення (рекомендованого), оригінал якого знаходиться у справі, уповноваженою особою ТОВ АЛТРЕЙД ЛТД отримано 03.11.20 ухвалу суду від 02.11.20 (про відкриття провадження у справі).

Таким чином, відповідачем у строк визначений в ухвалі про відкриття провадження у справі № 908/2731/20 відзиву на позовну заяву до суду не подано. Жодних клопотань (заяв) від відповідача станом на 30.12.20 до суду не надходило.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою про відкриття провадження у справі № 908/2731.20 судом роз`яснено про наслідки ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Розгляд справи по суті розпочато з 30.12.20. В засіданні 30.12.20 судом прийнято процесуальне рішення у справі № 908/2731/19 щодо суті спору.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи за № 908/2731/20 дозволяють розглянути справу по суті спору.

За таких обставин, спір у справі підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

08.01.20 між товариством з обмеженою відповідальністю ЗАВОД ПРЕФОРМ, (Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю АЛТРЕЙД ЛТД (Покупець) укладено договір постачання № 80120/16, за умовами якого (п. п. 1.1. - 1.2. договору) предметом даного договору є преформа, кришка для пляшок та ручка для пляшок (товар). Товар має відповідати вимогам ТУ У 22.2-1:2016 для пре-форми та/або ТУ У 22.2-2:2016 для кришки та ручки. Постачальник зобов`язується поставляти й передавати у власність Покупцеві товар для використан ня його в господарській діяльності, а Покупець зобов`язується приймати товар й оплачувати його вартість.

Згідно із розділом 2. договору, товар, зазначений у п. 1.1. даного договору, поставляється Покупцеві партіями (п. 2.1.). Асортимент, кількість, одиниця виміру, ціна одиниці, загальна вартість партії товару вказується у видаткових накладних щодо кожної партії товару, за попереднім узгодженням між Сторонами (п. 2.2.). Загальна кількість та асортимент товару, що поставляється за цим договором, складає сукупність

кількості поставленого товару Покупцю згідно із видатковими накладними (п. 2.3.).

Ціна товару (п. 4.1. договору) визначається за домовленістю між сторонами та фіксується у відповідній видатковій на кладній на відвантаження товару, яка є невід`ємною частиною даного договору. Загальна ціна договору, складає суму усіх поставок, які здійснені Сторонами та оплачені протягом дії цього Договору, але не більше ніж 15 мільйонів гривень.

Згідно із п. 4.5. договору, умови оплати: відтермінування платежу протягом 30 календарних днів з моменту отри мання продукції Покупцем.

Пунктом 4.6. договору передбачено, що форма оплати - безготівковий розрахунок платіжним дорученням, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника грошових коштів згідно виставленого рахунку. Покупець у випадку здійснення часткової оплати рахунку Постачальника здійснює платіж згідно кратної кількості поставленої партії товару.

У відповідності до п. 6.1. договору, даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.20, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Згідно із п. 7.1. договору, у випадку прострочення в оплаті поставленого товару/ в зарахуванні коштів на рахунок постачальника, покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загаль ної вартості не оплаченого товару/суми незарахованих коштів, за кожний день порушення строків опла ти/зарахування коштів. Сплата пені не звільняє покупця від виконання зобов`язань по оплаті.

Судом прийнято до уваги, що вказаний договір, на момент прийняття вказаного рішення, в установленому законом порядку до суду не був оскаржений та не припинений. Доказів зворотнього жодною із сторін суду не надано.

Оцінивши наявні у матеріалах справи документи (докази) суд дійшов висновку про наступне.

Згідно із ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на невчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).

Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 174 Господарського кодексу України (ГК України) закріплено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні положення закріплено у статтях 525, 526 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини сторін врегульовано договором поставки від 05.03.19 № 05.03/297.

Доказів визнання недійсним вказаного договору суду не надано та учасниками справи не повідомлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України закріплено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як свідчать матеріали цієї справи, позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором постачання від 08.01.20 № 80120/16 щодо передачі покупцю товару згідно видаткових накладних та товарно-транспортних накладних на загальну суму 227 827,57 грн.

За змістом п. п. 4.5. договору, умови оплати: відтермінування платежу протягом 30 календарних днів з моменту отри мання продукції Покупцем.

Пунктом 4.6. договору передбачено, що форма оплати - безготівковий розрахунок платіжним дорученням, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника грошових коштів згідно виставленого рахунку. Покупець у випадку здійснення часткової оплати рахунку Постачальника здійснює платіж згідно кратної кількості поставленої партії товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Разом з тим, відповідач взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконав, оплату за поставлений товар здійснив не в повному обсязі, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 159 827,63 грн.

Факт наявності заборгованості у розмірі 159 827,63 грн. підтверджується матеріалами справи.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов`язання. Зобов`язання відповідача оплатити надані послуги не припинено.

Враховуючи те, що станом на час розгляду спору в суді зобов`язання відповідача оплатити за поставлений товар не припинено, відповідач оплату за поставлений товар суду не довів, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 159 827,63 грн. обґрунтованими, заснованими на законі та договорі, і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю АЛТРЕЙД ЛТД (70002, Запорізька область, Вільнянський район, м. Вільнянськ, пров. Алкорівський, буд. 3, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю ЗАВОД ПРЕФОРМ (49008, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, буд. 6, ) 159 827,63 (сто п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот двадцять сім) грн. 63 коп. основного боргу. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та п.п. 17.5. п. 1 Розділ ХІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ГПК України.

Повний текст рішення складено 30.12.20.

Суддя В.Л. Корсун