РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.12.2020Справа № 910/12154/20

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства "Новгород - Сіверське лісове господарство" (16000, Чернігівська обл., місто Новгород-Сіверський, вул. Губернська, будинок 15-А, ідентифікаційний код 00993538)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Деревообробний комбінат "Робін" (01054, місто Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, будинок 36, ідентифікаційний код 39627921)

про стягнення заборгованості в розмірі 60 720, 66 грн,

Без виклику (повідомлення) представників учасників справи,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2020 року Державне підприємство "Новгород - Сіверське лісове господарство" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Деревообробний комбінат "Робін" про стягнення заборгованості в розмірі 60 720, 66 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 4/1/2019-НС від 06.12.2018 в частині здійснення своєчасно та в повному обсязі оплати за поставлений позивачем товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.08.2020 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк та спосіб усунення виявлених недоліків.

14.09.2020 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/12154/20 для розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Нормами частини 4 статті 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 25.09.2020 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на дату відкриття провадження у справі: 01054, місто Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, будинок 36.

Відповідно до наявного в матеріалах справі рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 646 вказана поштова кореспонденція була вручена відповідачу 12.10.2020.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливості ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 25.09.2020 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2020, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2018 між Державним підприємством "Новгород - Сіверське лісове господарство" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Деревообробний комбінат "Робін" (покупець) за результатами загальних торгів із продажу ресурсів необробленої деревини 1 кварталу 2019 року, проведеного Чернігівською обласною агропромисловою біржею 06.12.2018, було укладено договір № 4/1/2019-НС від 06.12.2018, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує товар (необроблену деревину, стандартизовану в лоти та реалізовану під час аукціону) для власної переробки (пункти 1.1. - 1.3. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору загальна вартість товару, що є предметом цього договору, складає 334 232,00 грн.

Згідно з п. 2.2. договору по факту готовності партії товару продавець надає покупцеві повідомлення про готовність товарної партії та запрошення на відбір товару (до відвантаження).

Покупець протягом 3 робочих днів з моменту отримання запрошення при необхідності проводить відбір товару. За результатами проведеного відбору складається специфікація та при необхідності акт відбору. В разі якщо відбір не проводиться, рахунок виставляється продавцем через три дні з моменту направлення покупцю запрошення (п. 2.3 договору).

Відповідно до пункту 2.4 договору покупець здійснює оплату (передоплата 100 % вартості) кожної партії товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця в сумі, що зазначається в рахунку протягом 3 банківських днів після отримання рахунку.

Відповідно до п. 3.2 договору продавець передає товар у власність покупця за умовами франко-склад продавця відповідно до специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору.

Датою передачі товару та прийому його покупцем, тобто датою поставки вважається дата товарно-транспортної накладної (п. 3.4 договору).

Згідно з пунктом 4.4.1 договору покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплатити продавцеві грошові кошти в якості оплати за товар на умовах та способом, передбаченим цим договором.

Даний договір діє з 02.01.2019 по 31.03.2019. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (пункти 7.1, 7.2 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору № 4/1/2019-НС від 06.12.2018 позивач здійснив поставку товару, а відповідач у свою чергу прийняв вказаний товар на загальну суму 255 761,10 грн, що підтверджується товарно - транспортними накладними №733491 від 16.01.2019 на суму 66 133,37 грн, №733648 від 11.02.2019 на суму 61 228,17 грн, №733688 від 15.02.2019 на суму 63 059,27 грн, №733780 від 26.02.2019 на суму 65 340,29 грн.

Таким чином, позивач свої зобов`язання за договором № 4/1/2019-НС від 06.12.2018 виконав належним чином.

Водночас, відповідачем було сплачено кошти за поставлений позивачем товар не в повному обсязі та з порушенням погоджених у договорі строків.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Деревообробний комбінат "Робін" здійснило оплату отриманого товару на загальну суму 195 040,44 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями №804 від 07.02.2019 на суму 50 000,00 грн, №809 від 08.02.2019 на суму 20 000,00 грн, №156 від 15.02.2019 на суму 50 000,00 грн, №868 від 22.02.2019 на суму 60 000,00 грн, та №36 від 08.01.2019 на суму 25 955,9 грн (з яких 15 040,44 грн від ТОВ ДК Робін, відповідно до призначення платежу).

Позивач зазначає, що 02.04.2020 на адресу відповідача було направлено претензію №02 від 01.04.2020, проте останній суму заборгованості за договором не сплатив, тож наразі заборгованість відповідача за договором становить 60 720,66 грн.

Від відповідача не надійшло до суду будь-яких доказів, пояснень, заперечень тощо, які б спростували зазначені вище обставини.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами правочин за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу, а відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні (покупцю), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Покупець, згідно приписів статті 692 ЦК України, зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини 3 статті 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

За правилом статті 610 ЦК України порушення зобов`язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов`язання щодо оплати товару в повному обсязі в установлені договором строки, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору № 4/1/2019-НС від 06.12.2018, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 60 720,66 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З системного аналізу вищевикладеного, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного підприємства "Новгород - Сіверське лісове господарство" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-74, 76-80, 86, 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства "Новгород - Сіверське лісове господарство" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Деревообробний комбінат "Робін" про стягнення заборгованості в розмірі 60 720,66 грн - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Деревообробний комбінат "Робін" (01054, місто Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, будинок 36, ідентифікаційний код 39627921) на користь Державного підприємства "Новгород - Сіверське лісове господарство" (16000, Чернігівська обл., місто Новгород-Сіверський, вул. Губернська, будинок 15-А, ідентифікаційний код 00993538) заборгованість в розмірі 60 720,66 грн (шістдесят тисяч сімсот двадцять гривень 66 копійок) та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102 грн (дві тисячі сто дві гривні).

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 01.03.2021.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ