ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

16 грудня 2020 року м. ТернопільСправа № 921/426/20

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Боровця Я.Я. рза участю секретаря судового засідання Сиротюк К.В.

Розглянувши матеріали справи в порядку загального позовного провадження

за позовом Теребовлянського районного споживчого товариства, провулок Князя Василька, 6, м. Теребовля, Тернопільська область

до відповідача Фізичної особи-підприємця Паславської Галини Йосипівни, АДРЕСА_1

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

За участю учасників судового процесу:

від позивача: Помазанська С.І. - адвокат,

від відповідача: Штогрин М.П. - адвокат .

Учасникам судового процесу оголошено склад суду.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд", відповідно до вимог статей 8, 222 Господарського процесуального кодексу України.

Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених ст. ст. 35-37 ГПК України не надходило.

У судовому засіданні 16.12.2020 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Суть справи:

Теребовлянське районне споживче товариство звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача фізичної особи-підприємця Паславської Галини Йосипівни про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,0015 га по вул. Паращука, 7, м. Теребовля, яку самовільно зайняла фізична особа-підприємець Паславська Галина Йосипівна, шляхом її звільнення із демонтажем розміщеної на ній тимчасової споруди - металевого торговельного кіоску.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 25.06.2020 для розгляду справи №921/426/20 визначено суддю Боровця Я.Я.

Ухвалою суду від 30.06.2020 відкрито провадження у справі №921/426/20 за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 30.07.2020.

Протокольними ухвалами від 30.07.2020 та від 16.09.2020 підготовчі засідання відкладалися відповідно на 16.09.2020 та на 01.10.2020 з підстав, викладених в них.

У підготовчих засіданнях 01.10.2020, 12.10.2020 та 03.11.2020 оголошено перерву відповідно до 12.10.2020, до 03.11.2020 та до 12.11.2020, про що відображено у протоколах судового засідання.

Ухвалою суду від 19.11.2020 підготовче засідання призначено на 03.12.2020 з підстав, викладених в ній

Протокольною ухвалою від 03.12.2020 підготовче засідання відкладалося на 16.12.2020 з підстав, викладених в ній.

15.12.2020 Теребовлянське районне споживче товариство звернулося до суду із клопотанням (вх. № 9258) про призначення судової експертизи, на вирішення якої поставити наступне питання: чи знаходиться торговий кіоск, встановлений Фізичною особою-підприємцем Паславською Галиною Йосипівною, на земельній ділянці по вул. Паращука, 7 у м. Теребовля кадастровий номер :03:003:1063, яка належить на праві постійного користування Теребовлянському районному споживчому товариству згідно Державного акту на право постійного користування землею серії І-ТР №001696 від 12.02.2001. Проведення експертити доручити Тернопільському відділенню Київського науково- дослідного інституту судових експертиз. Оплата за проведення експертизи буде проведена Теребовлянським РайСТ згідно виставленого експертною установою рахунку.

Представник позивача в підготовче засідання 16.12.2020 з"явилася, підтримала клопотання про призначення судової експертизи з підстав, викладених в ньому .

Представник відповідача в підготовче засідання 16.12.2020 з"явився, заперечив щодо клопотання про призначення судової експертизи в усній формі.

Статтею 177 ГПК України визначено, що підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З огляду на викладене, враховуючи те, що питання, визначені статтями 182 та 183 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні, зважаючи на закінчення строку підготовчого провадження, враховуючи, що здійснення підготовчого провадження у більш тривалий термін буде сприяти об`єктивному, повному та всебічному з`ясуванню всіх обставин справи, суд вважає за доцільне з власної ініціативи продовжити строк підготовчого провадження у даній справі, у відповідності до вимог ч.3 ст.177 ГПК України, на п"ятнадцять днів.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (стаття 119 ГПК України).

Завданнями підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. При цьому, можливість вчинення сторонами ряду процесуальних дій обмежена закінченням підготовчого провадження (стаття 177 ГПК України).

Згідно з п. п. 8, 10 ч. 2 статті 182 ГПК України суд у підготовчому засіданні, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи, вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Суд, розглянувши матеріали справи та клопотання представника позивача, приймаючи до уваги, що розглянути спір по суті не являється можливим, оскільки виникли питання, роз`яснення яких потребує спеціальних знань, суд прийшов до висновку про необхідність призначення у даній справі судової експертизи, з огляду на наступне:

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи.

Згідно з частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" визначено, що судовою експертизою є дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Отже, судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (правова позиція висвітлена в пункті 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" (дійсна)).

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві викликана тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних досліджень.

В пункті 6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи " №4 від 23.03.2012 визначено, що чинне законодавство не надає права господарському суду відмовити у призначенні судової експертизи, про яку клопочуться учасники судового процесу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" від 01.06.2006, яке відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується судом як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строки для їх отримання.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Дана правова позиція висловлена, зокрема, в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.01.2018 у справі №907/425/16 та від 24.01.2018 у справі №917/50/17.

Отже, підставою для призначення судової експертизи є необхідність з`ясування обставин, що мають значення для справи, для такого з`ясування необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Згідно Державного акту на право постійного користування землею серії 1-ТР №001696 від 12.02.2001, виданого на підставі рішення Теребовлянської міської ради від 08.12.2000 за №224, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею Теребовлянської міської ради за №65, позивач користується земельною ділянкою по вул. Паращука, 7 в м. Теребовля, площею 0,6956га наданою міською радою для обслуговування приміщень ринку та його функціонування.

Право постійного користування земельною ділянкою підтверджується також Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.07.2019 та додатком до нього (кадастровий план земельної ділянки).

Також, позивач вказує, що законність набуття Теребовлянським районним споживчим товариством права постійного користування земельною ділянкою та чинність державного акта на право постійного користування землею підтверджено рішенням Господарського суду Тернопільської області від 01.11.2016 у справі №921/377/16-г/17, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.01.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 26.04.2017.

Згідно із Планом зовнішніх меж землекористування, спірна земельна ділянка знаходиться на території ринку по вул. Паращука, 7 в м. Теребовля.

Однак, позивач стверджує, що даною земельною ділянкою не може повністю користуватися через самовільне зайняття її частини Фізичною особою-підприємцем Паславською Г.Й. та розміщення на ній металевого торговельного кіоску.

Факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки площею 0,0015 га по вул. Паращука, 7, м. Теребовля свідчить Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №859-ДК/0904АП/09/01/-19 від 17.09.2019.

Місцезнаходження самовільно зайнятої земельної ділянки на земельній ділянці площею 0,6956 га відображено у Кадастровому плані земельної ділянки, який є додатком до вказаного Акту перевірки.

За таких обставин, 17.09.2020 Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області складено припис та зобов`язано ФОП Паславську Г.Й. усунути порушення вимог земельного законодавства шляхом звільнення земельної ділянки від використання або виготовлення документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою. Про виконання припису повідомити до 17.10.2019.

Проте, ФОП Паславська Г.Й. припис не виконала і продовжує користуватись самовільно зайнятою ділянкою, що підтверджується Актом обстеження від 02.06.2020 та Актом повторного обстеження від 12.08.2020 та яким встановлено, що земельна ділянка площею 0,0015 га, яка відображена на кадастровому плані, що є додатком до Акту перевірки про дотримання вимог земельного законодавства від 17.09.19, знаходиться в межах земельної ділянки площею 0,6956 га по вул. Паращука, 7 м. Теребовля, яка є в постійному користуванні РайСТ.

Відповідач наголошує, що позивач посилається на Акт обстеження від 02.06.2020, складений лише працівниками РайСТ, жоден з яких не є спеціалістом та відповідним фахівцем у сфері обмірів та відповідності меж земельної ділянки на місцевості.

Отже, твердження учасників вказаного спору щодо розміщення приватним підприємцем тимчасової споруди (торговельного кіоску) на земельній ділянці, котра належить на праві постійного користування Теребовлянському РайСТ по вул. Паращука, 7 у м. Теребовля є взаємно суперечливими. Зокрема, позивач стверджує, що торговельний кіоск розміщений відповідачем на земельній ділянці, яка належить Теребовлянському РайСТ. Проте, відповідач даний факт заперечує.

Отже, в межах даної справи між учасниками судового процесу існує спір стосовно місця розташування ( встановлення) торговельного кіоску.

З огляду на зміст позовних вимог, суду необхідно встановити обставину, зокрема з`ясувати питання щодо розташування торгового кіоску, що матиме суттєве значення для вирішення даної справи по суті.

Зазначені обставини неможливо встановити без спеціальних знань, якими суд не володіє.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити судову експертизу для з`ясування обставин, що мають значення для справи та для з`ясування яких необхідні спеціальні знання.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи ( стаття 98 ГПК України).

Аналіз положень статей 99, 104 ГПК України дозволяє зробити висновок про те, що судова експертиза є одним із видів доказів та може призначатися судом у випадку, коли суд вважає, що має дійсну потребу у спеціальних знаннях для встановлення певних фактичних даних, що входять до предмета доказування.

Як визначено статтею 100 Господарського процесуального кодексу України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну (частини 4 та 5 статті 99 Господарського процесуального кодексу України).

Оцінивши запропоноване позивачем питання, беручи до уваги відсутність питань зі сторони відповідача, суд зробив висновок про обґрунтованість запропонованого учасником справи - позивачем питання.

Окрім того, суд вбачає за доцільне запропонувати судовому експерту реалізувати надане йому статтею 13 Закону України "Про судову експертизу" право щодо зазначення в експертному висновку фактів, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання.

Відповідно до частини 3 статті 99 Господарського процесуального кодексу України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Судова експертиза призначається з врахуванням норм Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998, а також Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз, затверджених наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998.

Додатком №1 до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затверджено Перелік регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України.

Відповідно до даного переліку Тернопільська область обслуговується Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз.

При поданні клопотання про призначення судової експертизи позивачем запропоновано доручити її проведення Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Оскільки, відповідач щодо судової експертизи заперечував, а тому пропозицій щодо експертної установи не надав.

У суду відсутні будь-які підстави для призначення судової експертизи в іншій експертній установі, а тому враховуючи клопотання заявника та вимоги чинного законодавства, вважає за доцільне доручити проведення судової експертизи експертам Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Відповідно до частини 5 статті 15 Закону України "Про судову експертизу" витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України, зокрема, у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Згідно з п. 23 постанови пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона , а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи.

Оскільки саме позивач звернувся до суду з відповідним клопотанням про призначення у даній справі судової експертизи, а тому суд вважає за доцільне оплату за проведення призначеної судом експертизи покласти на Теребовлянське районне споживче товариство.

Частиною 5 статті 100 ГПК України визначено, що в ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Пунктом 6 частини 1 статті 229 ГПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини 1 статті 228 цього Кодексу на час проведення експертизи.

Враховуючи зазначене, у зв`язку із призначенням судової експертизи, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 921/426/20 на час проведення судової експертизи.

Відповідно до статті 117 ГПК України зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків. З дня відновлення провадження перебіг процесуальних строків продовжується.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи та оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвали (ч. 2 ст. 232 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 69, 99, 100, 117, 177, 181-183, 228, 229, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Продовжити строк підготовчого провадження у справі №921/426/20 на 15 днів.

2. Клопотання Теребовлянського районного споживчого товариства б/н (вх.№9258) від 15.12.2020 про призначення судової експертизи задоволити.

3. Призначити у справі № 921/426/20 судову експертизу, на вирішення якої поставити таке питання:

- чи знаходиться торговий кіоск, встановлений Фізичною особою-підприємцем Паславською Галиною Йосипівною, на земельній ділянці по вул. Паращука, 7 у м. Теребовля кадастровий номер :03:003:1063, яка належить на праві постійного користування Теребовлянському районному споживчому товариству згідно Державного акту на право постійного користування землею серії І-ТР №001696 від 12.02.2001?.

4. Проведення судової експертизи доручити Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

5. Повідомити експерта про передбачену ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову від виконання покладеного судом обов`язку.

6. Зобов`язати позивача здійснити оплату за проведення призначеної судом експертизи згідно пред`явленого експертною установою рахунку і докази такої оплати надати суду.

7. Провадження у справі №921/426/20 зупинити до закінчення проведення судової експертизи.

8. Зобов`язати експертну установу надіслати експертний висновок у Господарський суд Тернопільської області негайно після проведення дослідження та його копії сторонам.

Копію ухвали направити рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення:

Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Січових Стрільців, 4, м. Тернопіль), для виконання,

Позивачу: Теребовлянському районному споживчому товариству, провулок Князя Василька, 6, м. Теребовля, Тернопільська область

Відповідачу: Фізичній особі - підприємцю Паславській Галині Йосипівні, АДРЕСА_1

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена.

Ухвалу підписано "22" січня 2021 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі №921/426/19 на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою - https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя Я.Я. Боровець