ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.11.2020р. м. Харків Справа № 905/389/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Гулевич В.В.,

розглянувши справу №905/389/20

за позовом Першого заступника керівника Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Донецькій області

до відповідача Комунального підприємства «Добропільська служба єдиного замовника»

про стягнення 218 173,62 грн.

за участю представників:

від прокуратури: не з`явився

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Суть спору: Перший заступник керівника Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Держекоінспекції у Донецькій області звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з КП «ДСЄЗ» шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу у розмірі 218 173,62 грн.

В обґрунтування позовних вимог Перший заступник керівника Костянтинівської місцевої прокуратури посилається на порушення відповідачем норм ЗК України, ЗУ «Про охорону земель», ЗУ «Про відходи», наказу Міністерства з питань житлово - комунального господарства України «Про затвердження правил експлуатації полігонів побутових відходів»№435 від 01.12.2010р., Державних будівельних норм В.2.4.-2-2005 Полігони твердих побутових відходів та допущення ним засмічення землі сільськогосподарського призначення твердими побутовими відходами, що призвело до заподіяння державі шкоди.

02.03.2020р. господарським судом постановлено ухвалу, якою відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 24.03.2020р.

24.03.2020р. господарським судом постановлено ухвалу, якою підготовче засідання відкладено на 28.04.2020р.

27.03.2020р. за вх. №6403/20 господарський суд одержав відзив відповідача на позовну заяву, яким проти позову заперечив, з огляду на наступне:

- по-перше, ухвала Добропільського районного суду від 26.09.2017р. у справі №217/2985/17, яка є підставою для проведення перевірки земельних ділянок площами 3,4000га, 4,8000 га та 0,8000 га та посилання на яку міститься в листі Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 30.10.2017р. №10-5-0.46-1013/80-17, до позовної заяви не додана;

- в матеріалах позовної заяви відсутнє обґрунтування застосування різних методик (Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільно зайнятих земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затв. постановою КМУ №963 від 25.07.2007р., та Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затв. наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки №171 від 27.10.1997р.) при визначенні розміру шкоди за порушення, яке ґрунтується на одних і тих ж актах (акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 25.10.2017р. № 306-ДК/505/АП/09/01-17 та акт обстеження земельної ділянки від 25.10.2017р. № 306-ДК/401/АО/10/01/-17);

- з п. 3 висновку судового експерта Донецького НДІСЕ №3075-3080 від 27.08.2018р. вбачається, що підстави для визнання ситуації із забруднення земельної ділянки площею 0,35 га твердими побутовими відходами в кількості 22,016 тис. куб. м. надзвичайною екологічною ситуацією не виявлено;

- в акті обстеження земельної ділянки Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 25.10.2017р. не вказано, яким чином було встановлено площу засміченої земельної ділянки та визначено її межі;

- матеріали справи не містять протоколу огляду місця події від 29.05.2018р. за участю фахівців ПрАТ «Глини Донбасу», документа, направленого до нього з метою залучення його фахівців, звіту про роботу вказаних фахівців, а також результатів замірів площі засміченої земельної ділянки, в результаті яких встановлено площу засміченої земельної ділянки 0,35 га;

- розрахунок шкоди, завданої внаслідок засмічення земель складений з порушенням строку, встановленого п. 5.1. Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затв. наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки №171 від 27.10.1997р.;

- на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Донецькій області № 2732-СГ від 06.09.2018р. відповідачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі на території Світлівської сільської ради Добропільського району Донецької області за межами населених пунктів з орієнтовним розміром земельної ділянки 2,0000 га з цільовим призначенням - для розширення полігону твердих побутових відходів.

- носієм порушеного права на спірну земельну ділянку є Держекоінспекція у Донецькій області, тому право на позов у неї виникло та перебіг позовної давності розпочався з моменту, коли остання дізналась про порушення такого права, при цьому, порушення виникло в період з початку 2012р. по лютий 2016р. та ухвалою Добропільського міськрайонну суду від 03.06.2019р. по справі №277/1330/19 директор КП «ДСЄЗ» ОСОБА_1 та інженер 1 категорії КП «ДСЄЗ» ОСОБА_2 звільнені від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності.

09.04.2020р. господарським судом постановлено ухвалу, якою зупинено провадження у справі до перегляду у касаційному порядку ВП ВС справи №912/2385/18.

27.04.2020р. за вх. №8097/20 господарський суд одержав відповідь Костянтинівської місцевої прокуратури на відзив, в якій проти доводів відповідача заперечила, з огляду на наступне:

- підставою для проведення перевірки земельних ділянок площами 3,4000 га, 4,8000 га та 0,8000 га є ухвала Добропільського районного суду від 26.09.2017р. у справі №217/2985/17, яку додано до відповіді на відзив;

- за результатами проведеної перевірки дотримання вимог земельного законодавства на земельних ділянках з кадастровими номерами №14220888:01:000:1049, №:01:000:0413 та №:01:000:0414 встановлено, що суміжна земельна ділянка площею 1,0000 га, яка розташована на території Світлівської сільської ради Добропільського району за межами населених пунктів категорії земель сільськогосподарського призначення самовільна зайнята відповідачем та фактично ним використовується (по всій площі знаходяться тверді побутові відходи), що стало підставою для нарахування шкоди відповідно до Методики №963 від 25.07.2007р., яку останнім сплачено;

- розмір площі земельної ділянки 1,000 га, встановлений при обстеженні, яке проведено Управлінням з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Донецькій області 25.10.2017р., не є спірним питанням в рамках даної справи, оскільки директор КП «ДСЄЗ» ОСОБА_1 була присутня при складанні акту обстеження від 25.10.2017р. №306-ДК/401/АО/10/01/-17 та при розгляді відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, остання погодилась з протоколом і на теперішній час штраф, накладений постановою про накладення адміністративного стягнення, є сплаченим;

- за інформацією ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 30.05.2018р. за №10-5-0.46-396/90-18 відділом контролю за використанням та охороною земель у Добропільському, Олександрівському районах та м. Краматорську та м. Дружківці 07.05.2018р. проведено перевірку стану виконання припису від 25.10.2017р. №306-ДК/0179Пр/03/01/-17, під час якої встановлено, що порушення вимог земельного законодавства не усунуто та на земельній ділянці площею 0,3500 га знаходяться тверді побутові відходи, що призвело до виведення її з сільськогосподарського обороту, тобто під час проведення повторної перевірки площа самовільно зайнятої земельної ділянки твердими побутовими відходами зменшилась з 1,000 га до 0,3500 га;

- огляд місця події 29.05.2018р. проводився за участю спеціалістів маркшейдерів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до листа Костянтинівської місцевої прокуратури на ім`я директора ПрАТ «Глини Донбасу», за результатами роботи фахівців звіт не складався, у зв`язку з тим, що вихідні дані огляду місця події щодо площі земельної ділянки та об`єму відходів внесено до протоколу огляду місця події від 29.05.2018р.;

- при проведенні експертизи №1899 від 13.08.2019р. застосовано Методику визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затв. наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки №171 від 27.10.1997р., вказане експертне дослідження проводилось на підставі матеріалів кримінального провадження та судовий експерт повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, а тому відсутня необхідність додаткового обґрунтування обставин, за яких проводився відповідний розрахунок завданої шкоди;

- п. 5.1 Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затв. наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки №171 від 27.10.1997р. щодо шестимісячного строку обчислення розміру шкоди не підлягає застосуванню, оскільки експертне дослідження №1899 від 13.08.2019р. проведене в рамках кримінального провадження та КПК України не містить будь-яких обмежень щодо строків проведення експертизи;

- наказ ГУ Держгеокадастру у Донецькій області № 2732-СГ від 06.09.2018р., яким відповідачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі на території Світлівської сільської ради Добропільського району Донецької області за межами населених пунктів з орієнтовним розміром земельної ділянки 2,0000 га з цільовим призначенням - для розширення полігону твердих побутових відходів, видано після встановлення факту засмічення земельної ділянки; до того ж, до теперішнього часу відповідач не набув права власності на зазначену земельну ділянку з огляду на не надання ним відповідних підтверджуючих документів;

- про факт засмічення земельної ділянки Держекоінспекція у Донецькій області дізналася з листа Костянтинівської місцевої прокуратури №66-7668вих18 від 06.06.2018р. щодо розрахунку шкоди, а тому строк позовної давності повинен рахуватися саме з цієї дати.

03.08.2020р. господарським судом постановлено ухвалу, якою поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 01.09.2020р.

01.09.2020р. господарським судом постановлено ухвалу в протокольній формі про продовження строку проведення підготовчого провадження до 25.09.2020р. та відкладення підготовчого засідання на 24.09.2020р.

24.09.2020р. господарським судом постановлено ухвалу в протокольній формі про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 26.10.2020р.

26.10.2020р. господарським судом постановлено ухвалу в протокольній формі про оголошення перерви в судовому засіданні щодо розгляду справи по суті до 16.11.2020р.

Представники учасників справи у судове засідання 16.11.2020р. не з`явилися. При цьому, про дату, час і місце судового засідання учасники справи повідомлені належним чином, оскільки представник від прокуратури був присутній у попередньому судовому засіданні 26.10.2020р., а позивач та відповідач 30.10.2020р. отримали копію судової ухвали (повідомлення) від 26.10.2020р., що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №405 та №413.

Приймаючи до уваги наведене, а також положення ч. 1 ст. 202 ГПК України, суд визнав за можливе вирішити справу у даному судовому засіданні за відсутності учасників справи та за наявними у ній матеріалами.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 16.11.2020р. господарським судом складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників від прокуратури, господарський суд встановив:

КП «ДСЄЗ» створене рішенням Добропільської міської ради № 4/15-25 від 17.09.2004р. на підставі ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та діючого законодавства, засноване на власності територіальної громади, як комунальне некомерційне підприємство (п. 1.1 Статуту КП «ДСЄЗ», затв. рішенням Добропільської міської ради № 7/51-3 від 18.12.2018р.) (далі Статут).

Підприємство у своїй діяльності має на меті вирішення міських задач в галузі житлово комунального господарства і задоволення потреб населення міста (району) в отриманні житлово комунальних послуг та централізація розрахунків за них шляхом запровадження єдиної автоматизованої системи нарахування та обліку спожитих житлово комунальних послуг і енергоносіїв та спрощення процесу отримання і нарахування субсидій (п. 2.1 Статуту).

Для досягнення вказаної мети підприємство здійснює в установленому законодавством України порядку, зокрема, утримання звалищ побутових відходів, обробку твердих побутових відходів (п. 2.3.8 Статуту).

У постійному користуванні КП «ДСЄЗ» знаходяться земельні ділянки кадастровий номер :01:000:0413 площею 0,8000 га, кадастровий номер :01:000:0414 площею 3,4000 га, кадастровий номер :01:000:1049 площею 4,8000 га з цільовим призначенням для експлуатації та обслуговування полігону твердих побутових відходів, які розташовані на території Добропільського району Світлівської сільської ради Донецької області, про що свідчать Державні акти на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 056245, серії ЯЯ № 056244, серії ЯЯ № 056787, видані на підставі розпоряджень Добропільської районної державної адміністрації № 444 від 28.11.2006р., № 370 від 23.09.2009р.

У 2015 2017рр. розміщення відходів здійснювалось КП «ДСЄЗ» на підставі дозволу Департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації № 14.01ОДА від 01.04.2014р. (дійсний з 01.01.2015р. по 31.12.2017р.).

Також судом встановлено, що в провадженні СВ Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області перебували матеріали кримінального провадження за № 0000143 від 11.08.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України (забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля), відносно директора КП «ДСЄЗ» ОСОБА_1 , інженера 1 категорії КП «ДСЄЗ» Терехової І.С., процесуальне керівництво в якому здійснювалось Костянтинівською місцевою прокуратурою.

Під час досудового розслідування ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26.09.2017р. у справі №227/2985/17 задоволено клопотання ст. слідчого СВ Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області, погоджене з прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури, та надано ГУ Держгеокадастру у Донецькій області дозвіл на проведення перевірки у кримінальному провадженні №0000143 від 11.08.2017р. з питань дотримання вимог земельного законодавства КП «ДСЄЗ» при користуванні земельними ділянками площею 3,4000 га, кадастровий номер :01:00:0414, площею 0,8000 га, кадастровий номер :01:000:0413, площею 4,8000 га, кадастровий номер :01:000:1049, розташованих на території Світлівської сільської ради Добропільського району Донецької області за межами населеного пункту.

25.10.2017р. Управлінням з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, у присутності прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури, проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства за об`єктами - земельними ділянками кадастровий номер :01:000:0413 площею 0,8000 га, кадастровий номер :01:000:0414 площею 3,4000 га, кадастровий номер :01:000:1049 площею 4,8000 га, які знаходиться за межами населених пунктів Світлівської сільської ради на території Добропільського району Донецької області, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №306-ДК/505/АП/09/01/-17 від 25.10.2017р.

Перевіркою встановлено, що вказані земельні ділянки використовуються без порушень, а земельна ділянка площею 1,000 га державної форми власності, категорії земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів Світлівської сільської ради на території Добропільського району Донецької області, самовільно зайнята та фактично використовується КП «ДСЄЗ», що є порушенням ст. ст. 125, 126 ЗК України.

Одночасно, Управлінням з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Донецькій області у присутності прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури, проведено обстеження земельної ділянки площею 1,000 га державної форми власності, категорії земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів Світлівської сільської ради на території Добропільського району Донецької області, та складено акт обстеження земельної ділянки №306-ДК/401/АО/10/01/-17 від 25.10.2017р., згідно з яким вказана земельна ділянка самовільна зайнята, фактично використовується КП «ДСЄЗ» та на всій її площі знаходяться побутові відходи.

Постановою Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Донецькій області №306-ДК/0126По/08/01/-17 від 25.10.2017р. визнано директора КП «ДСЄЗ» ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., а приписом №306-ДК/0179Пр/03/01/-17 від 25.10.2017р. встановлено 30-тиденний строк для усунення порушень вимог земельного законодавства на земельній ділянці площею 1,000 га.

Акти, постанову та припис отримала особисто директор КП «ДСЄЗ» ОСОБА_1 25.10.2017р.

На підставі матеріалів перевірки та відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільно зайнятих земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою КМУ №963 від 25.07.2007р. зі змінами (далі Методика №963) Управлінням з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Донецькій області здійснено розрахунок шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки сільськогосподарського призначення, розмір якої складає 1 598 грн.

Штраф у розмірі 340 грн., який накладено постановою Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Донецькій області №306-ДК/0126По/08/01/-17 від 25.10.2017р., та матеріальну шкоду у розмірі 1 598 грн., розраховану Управлінням з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, КП «ДСЄЗ» сплачено в добровільному порядку згідно платіжних доручень №787 від 02.11.2017р., №786 від 02.11.2017р.

07.05.2018р. Управлінням з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Донецькій області проведено перевірку стану виконання КП «ДСЄЗ» припису №306-ДК/0179Пр/03/01/-17 від 25.10.2017р. та складено протокол про адміністративне правопорушення №145-ДК/0042П/08/01/-18 від 07.05.2018р., в якому встановлено, що КП «ДСЄЗ» не зупинено використання самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,3500 га, на якій на момент перевірки знаходились тверді побутові відходи, що призвело до виведення цієї земельної ділянки із сільськогосподарського обороту.

Постановою Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Донецькій області №145-ДК/0038П/07/01/-18 від 07.05.2018р. визнано в.о. директора КП «ДСЄЗ» ОСОБА_5 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 188 - 5 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., а приписом №145-ДК/0080П/03/01/-18 від 07.05.2018р. встановлено строк на припинення порушення вимог земельного законодавства до 06.06.2018р.

Протокол, постанову та припис отримав особисто в.о. директора КП «ДСЄЗ» ОСОБА_5 07.05.2018р.

23.05.2018р. Костянтинівська місцева прокуратура звернулась до ПрАТ «Глини Донбасу» з листом за вих. №66-7044вих.18 про залучення фахівця маркшейдера для проведення вимірювання об`ємів твердих побутових відходів на самозайнятій земельній ділянці на території Світлівської сільської ради.

29.05.2018р. прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури за участю спеціалістів маркшейдерів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та в.о. директора КП «ДСЄЗ» Білодіда Є.В. проведено огляд земельної ділянки площею 0,3500 га, яка розташована на території Світлівської сільської ради Добропільського району Донецької області та межує із земельними ділянками кадастровий номер :01:000:0413, кадастровий номер :01:000:0414, кадастровий номер :01:000:1049, на яких розміщено звалище ТПВ КП «ДСЄЗ».

У протоколі огляду місця події зафіксовано, що вказана земельна ділянка належить до державної форми власності, відноситься до земель сільськогосподарського призначення (запасу), має вид угідь пасовища (поліпшені). На цій земельній ділянці знаходиться насип твердих побутових відходів, що є продовженням звалища ТПВ КП «ДСЄЗ». За результатами проведених вимірювань із застосуванням тахометру електронного FX-105 фірми Sokkia встановлено засмічення земельної ділянки площею 0,3500 га відходами 4 класу небезпеки об`ємом 22,016 тис. куб. м.

За розрахунком Держекоінспекції у Донецькій області, здійсненим на підставі листа Костянтинівської місцевої прокуратури від 06.06.2018р. № 66-7668, орієнтовний розмір шкоди, заподіяної внаслідок засмічення земельної ділянки площею 0,3500 га, яка розташована на території Світлівської сільської ради Добропільського району Донецької області та межує із земельними ділянками кадастровий номер :01:000:0413, кадастровий номер :01:000:0414, кадастровий номер :01:000:1049, шляхом складування на ній твердих побутових відходів у кількості 22,016 тис. куб. м, складає 218 173,62 грн. (лист Держекоінспекції у Донецькій області від 05.07.2018р. № 02-1089).

За результатами проведення судових інженерно-екологічних експертиз, призначених на підставі постанови прокурора Добропільського відділу Костянтинівської місцевої прокуратури про призначення судової інженерно-екологічної експертизи за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000143 від 11.08.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, судовим експертом Донецького НДІСЕ Копил В.С. складено висновки №3075-3080 від 27.08.2018р. та №1899 від 13.08.2019р., згідно з якими:

- на земельній ділянці площею 0,35 га, засмічений твердими побутовими відходами в кількості 22,016 тис. куб. м, вбачаються ознаки негативного антропогенного впливу господарської діяльності людини, а саме: виведення даної земельної ділянки з сільськогосподарського обігу, знищення родючого шару ґрунту, вивільнення шкідливих речовин в атмосферу та гідросферу (підземні води);

-засмічення земельної ділянки площею 0,35 га твердими побутовими відходами в кількості 22,016 тис. куб. м. призвело до її забруднення та псування та створило потенційну небезпеку для життя та здоров`я людей та довкілля в плині часу внаслідок інфільтрації фільтраційних стоків через ґрунт в підземні водні джерела, окислювально-відновлювальних процесів в тілі полігону та вивільнення внаслідок цього шкідливих газоподібних речовин, розвитку патогенних організмів в товщі полігону;

-підстав для визнання ситуації із забрудненням земельної ділянки площею 0,35 га твердими побутовими відходами в кількості 22,016 тис. куб. м надзвичайною екологічною ситуацією не виявлено;

- встановлено недотримання наступних нормативних актів з охорони навколишнього середовища: Земельного кодексу України (ст. ст. 125, 126), Наказу № 435 «Про затвердження Правил експлуатації полігонів побутових відходів» від 01.12.2010р. (п. п. 1.8, 1.10 розд.5), ДБН .2.4-2-2005 Полігони твердих побутових відходів. Основні положення проектування, ЗУ № 187/98-ВР від 05.03.1998р. «Про відходи» (ст. 33), ЗУ № 962-ІV від 19.06.2003р. «Про охорону земель» ст. 46);

-дії інженера 1 категорії та директора КП «ДСЄЗ» не відповідали вимогам нормативних актів з охорони навколишнього природного середовища та знаходяться з технічної точки зору в причинному зв`язку з настанням досліджуваної ситуації;

-розмір шкоди, заподіяної внаслідок засмічення твердими побутовими відходами земельної ділянки площею 0,35 га, яка межує зі звалищем твердих побутових відходів на території Світлівської сільської ради, в кількості 22,016 тис. куб. м становить 218 173,62 грн.

Розрахунок шкоди, заподіяної внаслідок засмічення вказаної земельної ділянки, здійснено на підставі Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затв. наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки №171 від 27.10.1997р. у редакції наказу Мінприроди 04.04.2007р. №149 (із врахуванням інформації Добропільського відділу ГУ Держгеокадастру у Донецькій області щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки у розмірі 3,116766 грн. за 1 кв.м).

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03.06.2019р. у справі № 227/1330/19 клопотання обвинувачених ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звільнення від кримінальної відповідальності задоволено, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які обвинувачувались у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.239 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, провадження по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за ч. 1 ст.239 КК України (ЕУНСС № 227/1330/19, провадження 1-КП/227/290/2019) закрито.

Підставою для звернення першого заступника керівника Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Держекоінспекції Донецької області до суду з даним позовом є заподіяння відповідачем державі шкоди у розмірі 218 173,62 грн. внаслідок засмічення земельної ділянки площею 0,35 га, яка розташована на території Світлівської сільської ради Добропільського району Донецької області та межує із земельними ділянками кадастровий номер :01:000:0413, кадастровий номер :01:000:0414, кадастровий номер :01:000:1049, твердими побутовими відходами у кількості 22,016 тис. куб. м.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, на яку покладаються функції, серед яких представництво інтересів держави в суді у випадках і в порядку, передбаченому законом.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру». Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо про причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина 4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020р. у справі №912/2385/18.

Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах», означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованих на захист інтересів держави. Таким органом відповідно до ст.ст. 6, 7, 13, 143 Конституції України може бути орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (ст.35 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію України, затв. постановою КМУ №275 від 19.04.2017р. (далі Положення), Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно з цим Положенням Держекоінспекція України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства в т.ч. щодо охорони земель, надр, поводження з відходами. Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затв. наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України №230 від 07.04.2020р., зар. в Міністерстві юстиції України 16.04.2020р. за №350/34633, Держекоінспекція відповідної області є територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується.

Держекоінспекція у Донецькій області здійснює свою діяльність на підставі Положення про Державну екологічну інспекцію у Донецькій області, затв. наказом Державної екологічної інспекції України №129 від 28.04.2020р., яким визначено функції Держекоінспекції у Донецькій області, зокрема, остання пред`являє претензій про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належить до її компетенції (в т.ч. щодо охорони земель, надр, поводження з відходами), розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами.

Таким чином, Держекоінспекція у Донецькій області є територіальним органом Держекоінспекції України, який створений для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, та якого уповноважено державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах на території Донецької області.

У листі №66-7668вих-18 від 06.06.2018р. Костянтинівська місцева прокуратура повідомила Держекоінспекцію в Донецькій області про те, що в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000143 від 11.08.2017р. (за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, відносно директора КП «ДСЄЗ» ОСОБА_1 , інженера 1 категорії КП «ДСЄЗ» Терехової І.С.), встановлено засмічення відповідачем земельної ділянки площею 0,35 га, яка розташована на території Світлівської сільської ради Добропільського району Донецької області та межує із земельними ділянками кадастровий номер :01:000:0413, кадастровий номер :01:000:0414, кадастровий номер :01:000:1049, твердими побутовими відходами у кількості 22,016 тис. куб. м., а також просила здійснити розрахунок шкоди, заподіяної таким засміченням.

У листі № 02-1089 від 05.07.2018р. Держекоінспекцією в Донецькій області повідомлено, що орієнтовний розмір шкоди, заподіяної засміченням земельної ділянки, складає 218 173,62 грн. та разом з цим листом надано відповідний розрахунок.

У листі Держекоінспекції в Донецькій області № 12-3616 від 28.12.2019р., наданому у відповідь на лист прокуратури № 35/1-3386вих-19 від 24.12.2019р., повідомлено про відсутність підстав для подання претензій, позовів до відповідача щодо стягнення шкоди у розмірі 218 173,62 грн., з огляду на не надходження відомостей про закінчення кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000143 від 11.08.2017р.

У листі № 35/1-396вих-20 від 14.02.2020р. прокуратура повідомила Держекоінспекцію в Донецькій області про представництво інтересів держави шляхом звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу.

З наведеного вбачається, що Держекоінспекція в Донецькій області була обізнана про засмічення відповідачем земельної ділянки та мала достатньо часу для вчинення дій, направлених на стягнення з відповідача шкоди, заподіяної державі таким засміченням, як у позасудовому, так і у судовому порядку, але до звернення прокурора з даним позовом до суду 19.02.2020р. (дата поштового штемпелю на конверті, в якому відправлено позов до суду) таких дій нею не вчинено (в т.ч. і після закриття провадження по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за ч. 1 ст.239 КК України, що відбулося ще у червні 2019р.).

При цьому, матеріали справи не містять доказів, що свідчать про те, що Держекоінспекцією в Донецькій області проведено перевірку щодо факту порушення відповідачем природоохоронного законодавства, за результатами якої встановлено відсутність такого порушення.

Отже, зважаючи на свідоме зволікання Держекоінспекцією в Донецькій області щодо захисту інтересів держави, а також те, що засмічення земельної ділянки сільськогосподарського призначення твердими побутовими відходами може мати вкрай негативні наслідки у вигляді забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини та заподіяння економічних збитків, і захист порушених інтересів держави у цьому випадку вимагає дієвого реагування, суд вважає, що участь прокурора у даному судовому провадженні є обґрунтованою.

Відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються, зокрема, ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ЗУ «Про відходи», ЗУ «Про охорону земель», Земельним кодексом України, а також іншим спеціальним законодавством.

Статтею 5 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що навколишнє природне середовище - це сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

У ст. 40 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Землекористувачі зобов`язані, зокрема, додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля (ч. 1 ст. 1, п. «б» ч. 1 ст. 96 ЗК України).

Згідно зі ст. ст. 2, 35, 46 ЗУ «Про охорону земель» всі землі в межах території України є об`єктом особливої охорони держави. Власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям; уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу. При здійсненні господарської діяльності, пов`язаної із зберіганням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням і захороненням відходів, забезпечуються, зокрема, запобігання негативному впливу об`єктів поводження з відходами, що використовуються для збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення відходів на ґрунтовий покрив прилеглих територій. Підприємства, установи та організації, а також громадяни, діяльність яких пов`язана з накопиченням відходів, зобов`язані забезпечувати своєчасне вивезення таких відходів на спеціальні об`єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення. Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на землях природно-заповідного та іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, у межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини. Розміщення, збирання, зберігання, оброблення, утилізація та видалення, знешкодження і захоронення відходів здійснюються відповідно до вимог Закону України «Про відходи».

У ст.1 ЗУ «Про відходи» визначено, що відходи це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення

Частиною 1 ст. 17 ЗУ «Про відходи» унормовано ряд обов`язків суб`єктів господарської діяльності у сфері поводження з відходами, зокрема, не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об`єктах; здійснювати контроль за станом місць чи об`єктів розміщення власних відходів; відшкодовувати шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу, здоров`ю та майну громадян, підприємствам, установам та організаціям внаслідок порушення встановлених правил поводження з відходами, відповідно до законодавства України.

У відповідності до приписів ст. 33 ЗУ «Про відходи» зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення). На кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів. Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання. Визначені для зберігання та видалення відходів місця чи об`єкти повинні використовуватися лише для відходів, заявлених на одержання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами. Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів, у тому числі побутових, у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини. Захоронення відходів у надрах допускається у виняткових випадках за результатами спеціальних досліджень з дотриманням норм і правил, передбачених законодавством України.

В силу приписів ст. 55 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» суб`єкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення. Здійснення операцій у сфері поводження з відходами дозволяється лише за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами на визначених місцевими радами територіях із додержанням санітарних та екологічних норм у спосіб, що забезпечує можливість подальшого використання відходів як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людей.

Згідно п.п. 1.1., 1.2, 2.2 ДБН В.2.4.-2-2005 Полігони твердих побутових відходів (далі - ТПВ) полігони ТПВ є інженерними спеціалізованими спорудами, які призначені для захоронення твердих побутових відходів. Полігони ТПВ повинні забезпечувати санітарне та епідемічне благополуччя населення, екологічну безпеку навколишнього природного середовища, запобігати розвиткові небезпечних геологічних процесів і явищ. Полігони ТПВ розміщують на землях несільськогосподарського призначення, непридатних для сільського господарства, погіршеної якості, не зайнятих зеленими насадженнями (особливо лісами 1-ї групи).

Пунктами 1.8, 1.10 Правил експлуатації полігонів побутових відходів, затв. наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 01.12.2010р. № 435, визначено, що відповідно до ДБН В.2.4-2-2005 «Полігони твердих побутових відходів. Основи проектування» на кожен полігон побутових відходів має бути розроблений, погоджений та затверджений проект, що включає санітарно-технічний паспорт. Роботи на полігонах побутових відходів виконуються відповідно до затвердженого проекту. На полігон, прийнятий в експлуатацію, повинен бути відповідний паспорт місця видалення відходів відповідно до Порядку ведення реєстру місць видалення відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.98 № 1216.

Статтями 50, 66 Конституції України встановлено, що кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Пунктом «е» ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

У відповідності до приписів ч.ч. 1, 4, 5 ст. 68, ч. 1 ст. 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Вимогами п.п. «в», «и» ч. 1 ст. 211 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну та іншу відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення як псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами.

Відповідно до ст. 56 ЗУ «Про охорону земель» юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Згідно з п.п. «а», «б» ч. 1 ст. 42, ст. 43 ЗУ «Про відходи» особи, винні в порушенні законодавства про відходи, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільну чи кримінальну відповідальність, зокрема, за: порушення встановленого порядку поводження з відходами, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини та економічних збитків; самовільне розміщення чи видалення відходів. Підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про відходи, в порядку і розмірах, встановлених законодавством України.

Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затв. наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України №171 від 27.10.1997р. у редакції наказу Мінприроди №149 від 04.04.2007р. (далі Методика №171), визначено порядок розрахунку розмірів відшкодування шкоди суб`єктами господарювання та фізичними особами в процесі їх діяльності через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, і поширюється на всі землі України незалежно від форм їх власності.

Методика застосовується під час встановлення розмірів шкоди від забруднення, засмічення земель будь-якого цільового призначення, що сталося внаслідок несанкціонованих, непередбачених проектами, дозволами скидів, викидів речовин, сполук і матеріалів, внаслідок порушення норм екологічної безпеки у разі зберігання, транспортування та проведення вантажно-розвантажувальних робіт, використання пестицидів і агрохімікатів, токсичних речовин, виробничих і побутових відходів; самовільного розміщення промислових, побутових та інших відходів (п.п. 1.2, 1.3 Методики №171).

Розділом 2 Методики № 171 визначені поняття засмічення та забруднення земель. Засміченням земель є наявність на території земельних ділянок сторонніх предметів і матеріалів. Забрудненням земель є накопичення в ґрунтах і ґрунтових водах внаслідок антропогенного впливу пестицидів і агрохімікатів, важких металів, радіонуклідів та інших речовин, вміст яких перевищує природний фон, що призводить до їх кількісних або якісних змін.

Пунктами 3.2, 3.3 Методики №171 визначено, що землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища. Факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель.

При виявленні засмічення визначаються на місці обсяги засмічення відходами та інші показники, які необхідні для визначення розмірів шкоди. Об`єм відходів (куб.м), що спричинили засмічення, встановлюють за об`ємними характеристиками цього засмічення через добуток площі засмічення земельної ділянки та товщини шару цих відходів. Товщину шару відходів ділянки визначають вимірюванням (п.п. 3.5., 3.5.1. Методики №171).

У п.п. 5.1., 5.2., 5.6. Методики № 171 встановлено, що розміри шкоди внаслідок засмічення земель обчислюються уповноваженими особами, що здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства, на основі актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт засмічення земель, протягом шести місяців з дня виявлення порушення. Основою розрахунків розміру шкоди від засмічення земель є нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що засмічена. Довідку про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що зазнала засмічення, надають територіальні органи спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Отже, відповідно до приписів природоохоронного законодавства умовою кваліфікації такого правопорушення, як засмічення земель, що є підставою для настання відповідальності та відшкодування шкоди, спричиненої таким засміченням, є необхідність доведення факту виявлення на відкритому ґрунті сторонніх предметів і матеріалів, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини.

Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13.04.2018р. у справі №904/6886/17, від 27.09.2018р. у справі №909/8/18, від 25.10.2018р. у справі № 905/31/17, від 22.11.2018р. у справі № 922/3507/16.

Обов`язковими підставами для визначення розміру заподіяної шкоди від засмічення земель чинне законодавство визначає обставини встановлення факту завдання шкоди належно оформленими актами перевірок, протоколами про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами, що підтверджують факт засмічення земель.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність є причиною, а збитки, яких зазнала потерпіла особа, - наслідком такої протиправної поведінки.

Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника. Тобто, позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди (п. 1.6. Роз`яснень Вищого арбітражного суду України № 02-5/744 від 27.06.2001р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища»).

Як вище встановлено судом, за результатами повторної перевірки дотримання відповідачем вимог земельного законодавства (щодо стану виконання припису № 306/ДК/017Пр/03/01/-17 від 25.10.2017р.) та огляду місяця події, проведених 07.05.2018р. ГУ Держгеокадастру у Донецькій області та 29.05.2018р. прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури за участю спеціалістів маркшейдерів ПрАТ «Глини Донбасу» відповідно в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000143 від 11.08.2017р., виявлено, що поза межами території звалища ТПВ відповідача, розташованого на земельних ділянках кадастровий номер :01:000:0413 площею 0,8000 га, кадастровий номер :01:000:0414 площею 3,4000 га, кадастровий номер :01:000:1049 площею 4,8000 га, на суміжній земельній ділянці сільськогосподарського призначення (вид угідь пасовища) площею 0,35 га продовжується звалище ТПВ відповідача у вигляді насипу твердих побутових відходів 4 класу небезпеки об`ємом 22,016 тис. куб. м.

При цьому, таке розміщення твердих побутових відходів об`ємом 22,016 тис. куб. м. на земельній ділянці площею 0,35 га здійснено відповідачем без дозвільних документів, без розроблення відповідних проектних документів та паспорту, що не спростовано відповідачем під час розгляду справи.

Проведеною за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000143 від 11.08.2017р., інженерно-екологічною експертизою (висновок судового експерта Донецького НДІСЕ Копил В.С. №3075-3080 від 27.08.2018р.) встановлено, що на земельній ділянці площею 0,35 га, засміченій твердими побутовими відходами в кількості 22,016 тис. куб. м, вбачаються ознаки негативного антропогенного впливу господарської діяльності людини, а саме: виведення даної земельної ділянки з сільськогосподарського обігу, знищення родючого шару ґрунту, вивільнення шкідливих речовин в атмосферу та гідросферу (підземні води). Засмічення земельної ділянки площею 0,35 га твердими побутовими відходами в кількості 22,016 тис. куб. м призвело до її забруднення та псування та створило потенційну небезпеку для життя та здоров`я людей та довкілля в плині часу внаслідок інфільтрації фільтраційних стоків через ґрунт в підземні водні джерела, окислювально-відновлювальних процесів в тілі полігону та вивільнення внаслідок цього шкідливих газоподібних речовин, розвитку патогенних організмів в товщі полігону.

Отже, несанкціоноване розміщення твердих побутових відходів в кількості 22,016 тис. куб. м на земельній ділянці площею 0,35 га (за межами території звалища ТПВ відповідача, яке розташоване на земельних ділянках кадастровий номер :01:000:0413 площею 0,8000 га, кадастровий номер :01:000:0414 площею 3,4000 га, кадастровий номер :01:000:1049 площею 4,8000 га), призвело до засмічення та псування цієї земельної ділянки, забруднення навколишнього природного середовища та створило потенційну небезпеку для життя та здоров`я людей та довкілля.

Внаслідок допущеного відповідачем порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища (зокрема, щодо поводження з відходами) завдано державі шкоду у розмірі 218 173,62 грн., який визначено судовим експертом Донецького НДІСЕ Копил В.С. (висновок № 1899 від 13.08.2019р.) в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000143 від 11.08.2017р. (а також Держекоінспекцією у Донецькій області (лист № 02-1089 від 05.07.2018р.)), на підставі Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затв. наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки №171 від 27.10.1997р. у редакції наказу Мінприроди №149 від 04.04.2007р.

Із висновків цих судових експертиз вбачається, що судовий експерт Донецького НДІСЕ Копил В.С. попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків за ст. ст. 384, 385 КК України, а тому встановлені у них обставини суд вважає достовірними.

Під час розгляду справи відповідачем не доведено, що у його діях (його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди, а закриття провадження у кримінальний справі за обвинуваченням директора КП «ДСЕЗ» ОСОБА_1 , інженера 1 категорії КП «ДСЕЗ» Терехової І.С. у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.239 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, не має реабілітуючого характеру і її не спростовує.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність у даному випадку усіх елементів складу цивільного правопорушення, у зв`язку з чим позовні вимоги прокуратури про стягнення з відповідача шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, у розмірі 218 173,62 грн. є обґрунтованими та правомірними, а отже і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.42 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» в Україні фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища здійснюється за рахунок Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів, коштів підприємств, установ та організацій, фондів охорони навколишнього природного середовища, добровільних внесків та інших коштів.

Згідно з ч. ч. 2, 4, 6 ст. 47 вказаного Закону для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища, які утворюються за рахунок, зокрема, частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Кошти місцевих, Автономної Республіки Крим і Державного фондів охорони навколишнього природного середовища можуть використовуватися тільки для фінансового забезпечення здійснення природоохоронних заходів, включаючи захист від шкідливої дії вод сільських населених пунктів та сільськогосподарських угідь, ресурсозберігаючих заходів, у тому числі наукових досліджень з цих питань, ведення державного кадастру територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також заходів для зниження забруднення навколишнього природного середовища та дотримання екологічних нормативів і нормативів екологічної безпеки, для зниження впливу забруднення навколишнього природного середовища на здоров`я населення.

У п.4 ч. 1 ст. 69-1 БК України встановлено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать: 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Пункт 7 ч. 3 ст. 29 БК України визначає, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Враховуючи наведені положення законодавства, завдана навколишньому природному середовищу шкода, що стягнута з відповідача цим рішенням, підлягає зарахуванню до спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища Державного бюджету України, спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища бюджету Донецької обласної Державної адміністрації - Донецької обласної військово-цивільної адміністрації (як орган, виконуючий функції Донецької обласної ради), спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища бюджету Світлівської сільської ради Добропільського району Донецької області у відповідних сумах.

Посилання відповідача на застосування різних методик визначення розміру шкоди за порушення, яке ґрунтується на одних і тих ж актах, судом до уваги не приймаються, з огляду на те, що:

- по-перше, Методика визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затв. постановою КМУ№963 від 25.07.2007р. (далі Методика № 963), та Методика №171 спрямовані на визначення розміру шкоди, заподіяної державі, різними правопорушеннями: самовільне зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу (Методика №963) та забруднення і засмічення земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства (Методика №171) відповідно;

- по-друге, підстави для здійснення розрахунку шкоди за вказаними методиками є також різними, зокрема: підставою для здійснення розрахунку шкоди відповідно до Методики №963 є порушення земельного законодавства внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки сільськогосподарського призначення, тоді як підставою для здійснення розрахунку шкоди відповідно до Методики № 171 є порушення природоохоронного законодавства внаслідок засмічення землі.

Посилання відповідача на те, що розрахунок шкоди, завданої внаслідок засмічення земель, складений з порушенням строку, встановленого п. 5.1. Методики №171 (шість місяців строку з дня виявлення порушення), судом до уваги не приймаються, з урахуванням того, що судова експертиза № 1899 від 13.08.2019р. проведена в рамках кримінального провадження та КПК України не містить будь - яких обмежень щодо строку проведення експертизи. Крім того, безпосередньо позивачем (Держекоінспекцією у Донецькій області) розрахунок шкоди здійснено у липні 2018р. та з огляду на те, що засмічення земельної ділянки площею 0,35 га твердими побутовими відходами об`ємом 22,016 тис. куб. м виявлено у травні 2018р., ним дотримано встановлений п. 5.1 Методики строк.

Посилання відповідача на те, що у висновку судового експерта Донецького НДІСЕ №3075-3080 від 27.08.2018р. вказано про відсутність підстав для визначення ситуації із забруднення земельної ділянки площею 0,35 га твердими побутовими відходами в кількості 22,016 тис. куб. м надзвичайною екологічною ситуацією, судом до уваги не приймаються, оскільки настання відповідальності та відшкодування шкоди, спричиненої засміченням земельної ділянки, перебуває в залежності від забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини (а не від визначення такого засмічення надзвичайною екологічною ситуацією).

Посилання відповідача на відсутність в актах обстеження земельної ділянки механізму встановлення площі земельної ділянки та визначення її меж, судом до уваги не приймаються, з огляду на те, що площа земельної ділянки як 25.10.2017р., так і 07.05.2018р., визначалась у присутності відповідача, яким не висловлено жодних заперечень та зауважень щодо змісту актів та обставин, встановлених у них. При цьому, відповідачем не оскаржено рішення контролюючого органу, прийняті на підставі актів, складених 25.10.2017р. і 07.05.2018р., а навпаки сплачено штраф, який накладено на нього, зокрема, за адміністративне правопорушення, виявлене 25.10.2017р. Одночасно, жодних доказів, які свідчать про інший розмір площі земельної ділянки, ніж встановлено перевірками, під час розгляду справи у суді відповідачем також не надано.

Посилання відповідача на наказ ГУ Держгеокадастру у Донецькій області № 2732-СГ від 06.09.2018р., яким надано йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі на території Світлівської сільської ради Добропільського району Донецької області за межами населених пунктів з орієнтовним розміром земельної ділянки 2,0000 га з цільовим призначенням - для розширення полігону твердих побутових відходів, судом до уваги не приймаються, оскільки, по перше, цей наказ видано після встановлення факту засмічення земельної ділянки, по друге, на даний час відповідачем лише проводяться роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (про що зазначено у відзиві на позов), тобто такий проект землеустрою не погоджено та не затверджено, земельну ділянку не зареєстровано та право постійного користування нею у встановленому порядку не набуто.

Щодо посилань відповідача на строки позовної давності суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається, за загальним правилом, від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Перебіг строку позовної давності у спорах, пов`язаних із стягненням завданої природі шкоди, починається з дня складання акта про відповідне порушення, а у разі несвоєчасного складання акту - з дня, коли цей акт відповідно до вимог законодавства мав бути складений (п. 1.9. Роз`яснень Вищого арбітражного суду України № 02-5/744 від 27.06.2001р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища»).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2018р. у справі № 910/10452/17.

У п. п. 46 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018р. у справі № 362/44/17 зазначено, що якщо у передбачених законом випадках у разі порушення або загрози порушення інтересів держави з позовом до суду звертається прокурор від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позовну давність слід обчислювати з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках: 1) прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів.

Виходячи з того, що про порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства (засмічення відповідачем земельної ділянки площею 0,35 га твердими побутовими відходами в кількості 22,016 тис. куб. м) Костянтинівській місцевій прокуратурі стало відомо під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000143 від 11.08.2017р., а Держекоінспекції у Донецькій області (якою не проводилась перевірка дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства та відповідний акт перевірки не складався) - з листа прокуратури № 66-7668вих 18 від 06.06.2018р., з огляду на те, що даний позов подано 19.02.2020р. (дата поштового штемпелю на конверті, в якому відправлено позов до суду), суд вважає, що трирічний строк позовної давності не пропущений.

При цьому, посилання відповідача на виникнення порушення в період з початку 2012р. по лютий 2016р. судом до уваги не приймаються, оскільки фактично таке порушення встановлено у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000143 від 11.08.2017р.

На підставі ст.129 ГПК України витрати щодо сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

1.Позов Першого заступника керівника Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Донецької області задовольнити.

2.Стягнути з Комунального підприємства «Добропільська служба єдиного замовника» (85000, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Першотравнева, буд. 40, ідент. код ЄДР 32897226) до:

- спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища Державного бюджету України 65 452 (шістдесят п`ять тисяч чотириста п`ятдесят дві) грн. 09 коп. шкоди, заподіяної навколишньому середовищу;

- спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища бюджету Донецької обласної Державної адміністрації - Донецької обласної військово-цивільної адміністрації 43 634 (сорок три тисячі шістсот тридцять чотири) грн. 72 коп. шкоди, заподіяної навколишньому середовищу;

- спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища бюджету Світлівської сільської ради Добропільського району Донецької області 109 086 (сто дев`ять тисяч вісімдесят шість) грн. 81 коп. шкоди, заподіяної навколишньому середовищу.

3. Стягнути з Комунального підприємства «Добропільська служба єдиного замовника» (85000, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Першотравнева, буд. 40, ідент. код ЄДР 32897226) на користь прокуратури Донецької області (87500, м. Маріуполь, вул. Університетська, 6, ідент. код 25707002, рахунок UA0016251 в ДКСУ в м. Києві, отримувач - прокуратура Донецької області) 3 272 (три тисячі двісті сімдесят дві) грн. 60 коп. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 26.11.2020р.

Суддя Л.В. Ніколаєва