ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року Справа № 918/335/17(918/411/20)

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Саврій В.А. , суддя Коломис В.В.

секретар судового засідання Полюхович І.Г.

за участю представників сторін:

позивача - адвокат Титечко О.П., ордер серія РН-961 №048 від 01.12.2020, адвокат Лавренюк В.М., ордер серія РН-941 №095 від 01.12.2020,

3-ї особи ОСОБА_1 : адвокат Януль В.С., ордер серія ВК №1000732 від 30.11.2020,

3-ї особи Північної Екологічної Фінансової Корпорації (НЕФКО) Nordik Environment Finance Corporation: адвокат Дорофєєв О.О., ордер серія АА №1039807 від 24.09.2020,

відповідача: адвокат Новак І.В., ордер серія ВК №1013466 від 30.11.2020

співвідповідача: не з`явився

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, громадяни: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 : не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Північної Екологічної Фінансової Корпорації (НЕФКО) Nordik Environment Finance Corporation

на рішення господарського суду Рівненської області, ухваленого 22.09.20 суддею Марачем В.В. об 16:43 год. у м.Рівному, повний текст складено 25.09.20 у справі №918/335/17(918/411/20)

за позовом ОСОБА_11

до відповідача Фермерського господарства "Ім. Шевченка"

співвідповідача Копитківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, громадяни: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Північна Екологічна Фінансова Корпорація (НЕФКО) Nordik Environment Finance Corporation

про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, скасування рішення про реєстрацію права власності

у справі

за заявою ініціюючого кредитора товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО"

до боржника Фермерського господарства "Ім. Шевченка"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_11 звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до Фермерського господарства "Ім. Шевченка", співвідповідача Копитківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області та за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та відповідача в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 11.06.2020 просить: визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Копитківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області від 18.06.2008 №63 "Про оформлення права приватної власності на ремонтну майстерню тракторної бригади ФГ "ім.Шевченка"; визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності, б/н ЯЯЯ 374387 від 18.06.2008, видане виконавчим комітетом Копитківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області на ім`я Фермерського господарства імені Шевченка (Код ) на нежитлову будівлю, будівлю ремонтної майстерні тракторної бригади, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати рішення від 19.06.2008 за реєстраційним номером майна 23671814 про реєстрацію за Фермерським господарством "Ім. Шевченка" права власності на нежитлову будівлю, будівлю ремонтної майстерні тракторної бригади за адресою: АДРЕСА_1 .

Даний позов обґрунтовує наступним. ОСОБА_11 є співвласником майна пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченка на частку в розмірі 1910792,00 грн, що складає 53,03% пайового фонду, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат). На підставі підроблених (фальшивих) документів, а саме витягу з протоколу №7 від 26.11.2007 Зборів Співвласників майна (майнових паїв), що знаходиться в цілісному майновому комплексі і є спільною частковою власністю громадян - колишніх членів реструктуризованого КСП імені Шевченка Здолбунівського району, Рівненської області незаконно було безоплатно передано у власність Фермерському господарству Ім. Шевченка (банкруту) майно, що входило до пайового фонду співвласників, серед якого, зокрема ремонтна майстерня тракторної бригади, місцезнаходження - АДРЕСА_1 , рік вводу в експлуатацію - 1982, інв. № - 51. Позивач вважає, що такими діями було порушено права співвласників майна пайового фонду, зокрема, права позивача, на вільне володіння, користування та вирішення питань щодо відчуження майна пайового фонду, управління майном, що перебуває у спільній частковій власності відповідно до укладеного договору про порядок володіння та користування майном, що здійснюється через загальні збори співвласників. Також було порушено право позивача скористатися своїм майновим паєм, в тому числі шляхом отримання його у натурі майном індивідуально і використати його на свій розсуд, тощо.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 22.09.2020 позов задоволено частково. Визнано незаконним та ухвалено скасувати рішення виконавчого комітету Копитківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області від 18.06.2008 року №63 Про оформлення права приватної власності на ремонтну майстерню тракторної бригади Фермерського господарства Ім. Шевченка (35720, Рівненська область, Здолбунівський район, с. Копиткове, вул. Шкільна, 9, ).

Визнано незаконним та ухвалено скасувати свідоцтво про право власності, б/н НОМЕР_1 від 18.06.2008, видане виконавчим комітетом Копитківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області на ім`я Фермерського господарства "ім. Шевченка" (35720, Рівненська область, Здолбунівський район, с. Копиткове, вул. Шкільна, 9, ) на нежитлову будівлю ремонтної майстерні тракторної бригади, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В решті позову відмовлено в задоволенні.

Частково задовольняючи позов місцевий господарський суд виходив із того, що право власності Фермерського господарства ім. Шевченка на майно пайового фонду співвласників, колишніх членів КСП імені Шевченка - ремонтну майстерню тракторної бригади, місцезнаходження - АДРЕСА_1 , рік вводу в експлуатацію - 1982, інв. № - 51, набуте незаконно, оскільки воно набувалося на підставі підроблених документів, що встановлено в кримінальному провадженні ухвалою від 02.12.2016 у справі №562/2614/16-к щодо ОСОБА_12 та ухвалою від 07.12.2016 у справі №562/2613/16-к щодо ОСОБА_13 , без надання належних правовстановлюючих документів.

Крім того, суд вказав, що державна реєстрація права власності, а також документи, якими посвідчується право власності Фермерського господарства ім. Шевченка на майно пайового фонду, що є похідними, свідоцтво про право власності, б/н НОМЕР_1 від 18.06.2008, є незаконними в розумінні ст. 21 ЦК України та підлягають скасуванню як такі, що порушують цивільні права та законні інтереси співвласників майна пайового фонду. За наведеного, дійшов висновку, що рішення виконавчого комітету Копитківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області від 18.06.2008 №63 "Про оформлення права приватної власності на ремонтну майстерню тракторної бригади ФГ "Ім.Шевченка" та свідоцтво про право власності б/н ЯЯЯ 374387 від 18.06.2008, видане виконавчим комітетом Копитківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області на ім`я Фермерського господарства імені Шевченка на нежитлову будівлю, будівлю ремонтної майстерні тракторної бригади, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , підлягають скасуванню.

Разом з тим, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача про скасування рішення від 19.06.2008 за реєстраційним номером майна 23671814 про реєстрацію за Фермерським господарством "Ім. Шевченка" права власності на нежитлову будівлю, будівлю ремонтної майстерні тракторної бригади за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погодившись із ухваленим рішенням, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалити постанову, котрою рішення господарського суду Рівненської області від 22 вересня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, котрим ОСОБА_11 в позові відмовити за безпідставністю та за спливом позовної давності; витрати в справі покласти на позивача ОСОБА_11 .

Вважає рішення господарського суду незаконним та необґрунтованим, виходячи із наступного:

- на момент прийняття рішення виконкомом Копитківської сільської ради про оформлення права власності від 18.06.2008 на будівлю ремонтної майстерні тракторної бригади, видачі свідоцтва про право власності на цю майстерню від 18.06.2008, реєстрації права власності на неї 19.06.2008 ОСОБА_11 не мав жодного відношення до розпайованого майна КСП ім.Шевченка. Він не був членом КСІІ ім. Шевченка, не отримав права на успадкування такого майна. А тому вважає безпідставним висновок суду про порушення прав ОСОБА_11 оспорюваними рішеннями та розпорядженнями, оскільки його права не були і могли бути порушені, так як в 2008 році позивач не мав будь-яких прав на майно розпайованого КСП ім. Шевченка, в тому числі - на приміщення ремонтної майстерні;

- не погоджується з висновками суду щодо незаконності рішення виконавчого комітету Копитківської сільської ради, виданого нею свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомості, реєстрації права приватної власності приватним нотаріусом. Реєстрація права власності на нерухоме майно за ФГ ім. Шевченка не призвела до порушення прав майнових пайовиків. Навпаки, ФГ ім. Шевченка завдяки такій реєстрації змогло отримати кредит та здійснювало успішну господарську діяльність. Пайовики були забезпечені роботою, гідною оплатою праці, сплачувалася орендна плата за користування майном;

- вважає безпідставним та незаконним посилання суду на ухвалу Здолбунівського районного суду від 02.12.2016 в кримінальному провадженні в справі № 562/2614/16-к щодо ОСОБА_14 та на ухвалу від 07.12.2016 в справі №562/2613/16-к щодо ОСОБА_13 як на докази, що стверджують незаконність передачі приміщення майстерні у власність ФГ ім. Шевченка, оскільки на думку скаржника ухвали Здолбунівського районного суду не мають будь-якого відношення до даної справи;

- вважає неналежними та недопустимими доказами в справі нотаріально засвідчені заяви ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , як свідків від 25 червня 2020 року, оскільки вони залучені до справи з порушенням норм ГПК України, а саме не при поданні позовної заяви, а на стадії підготовчого судового засідання;

- на переконання скаржника, позовна заява подана ОСОБА_11 з порушенням вимог законодавства про банкрутство, господарського процесуального законодавства щодо порядку і строку подання такого роду заяв, за спливом позовної давності.

Крім того, не погодившись із ухваленим рішенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Північна Екологічна Фінансова Корпорація (НЕФКО) Nordik Environment Finance Corporation звернулася з апеляційною скаргою в якій просить поновити Північній Екологічній Фінансовій Корпорації (НЕФКО) строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Рівненської області по справі №918/335/17(918/411/20) від 22.09.2020. За результатом розгляду апеляційної скарги рішення Господарського суду Рівненської області по справі №918/335/17(918/411/20) від 22.09.2020 скасувати повністю та постановити нове рішення про відмову в повному обсязі в задоволенні позову громадянина України ОСОБА_11 до Фермерського господарства ім. Шевченка про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Копитківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області від 18.06.2008 №63 Про оформлення права приватної власності на ремонтну майстерню тракторної бригади Фермерського господарства ім. Шевченка (35720, Рівненська область, Здолбунівський район, с. Копиткове, вул. Шкільна, 9, ); визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, б/н НОМЕР_1 від 18.06.2008, виданого виконавчим комітетом Копитківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області на ім`я Фермерського господарства ім. Шевченка (35720, Рівненська область, Здолбунівський район, с. Копиткове, вул. Шкільна, 9, ) на нежитлову будівлю ремонтної майстерні тракторної бригади, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; скасування рішення від 19.06.2008 за реєстраційним номером майна 23671814 про реєстрацію права власності на нежитлову будівлю, будівлю ремонтної майстерні тракторної бригади, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважає рішення господарського суду незаконним та необґрунтованим, виходячи із наступного:

- позивач набув права власності на майнові паї у період з 09 вересня 2016 року по 28 листопада 2017 року, тобто, на момент виникнення вказаних юридичних фактів в 2007-2008 (оформлення витягу від 26.11.2007, Рішення виконкому і Свідоцтва про право власності) права позивача не були та не могли бути порушеними, оскільки він не був співвласником майна пайового фонду, що належало членам колишнього КСП ім. Шевченка. А отже, вважає, що задоволення позову, поданого позивачем, який не має жодного відношення до обставин та фактів, що мали місце до того, як він став співвласником майна є необґрунтованим;

- вважає ухвалу Здолбунівського районного суду від 02.12.2016 в кримінальному провадженні в справі № 562/2614/16-к щодо ОСОБА_14 , ухвалу від 07.12.2016 в справі №562/2613/16-к щодо ОСОБА_13 та нотаріально засвідчені заяви ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , як свідків від 25 червня 2020 року неналежними доказами у справі, що стверджують незаконність передачі приміщення майстерні у власність ФГ ім. Шевченка, оскільки на думку скаржника ухвали Здолбунівського районного суду не мають будь-якого відношення до даної справи;

- станом на момент винесення оскаржуваного рішення і станом на момент подання даної апеляційної скарги не існувало та не існує жодного вироку у відношенні ОСОБА_15 та/або ОСОБА_5 , який би свідчив про вчинення вказаними особами незаконних дій щодо оформлення Рішення виконкому та Свідоцтва про право власності;

- зауважує, що ні Рішення виконкому, ні Свідоцтво про право власності не містять жодних посилань на той, факт, що їх було видано саме на підставі Витягу від 26.11.2007 , а судом першої інстанції взагалі не досліджувалось питання того, на підставі яких саме документів було винесене Рішення, не витребовувалось жодних матеріалів реєстраційної справи щодо реєстрації права власності на ремонтну майстерню тракторної бригади за ФГ «ім. Шевченка»;

- вважає безпідставною відмову суду першої інстанції у задоволенні клопотання про застосування позовної давності.

У відзиві на апеляційні скарги ОСОБА_11 наводить свої міркування спростування доводів скаржників та вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Серед іншого вказує, що він - ОСОБА_11 є співвласником майна пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченка на частку в розмірі 1910792,00 грн., що складає 53,03% пайового фонду, що підтверджується свідоцтвами про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), виданими Копитківською сільською радою Здолбунівського району Рівненської області 09 вересня 2016 року. Відтак як власник майнових паїв, отриманих в результаті паювання майна реформованого (реорганізованого) колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка Здолбунівського району Рівненської області, ОСОБА_11 набув прав та обов`язків за Договором №1 від 06.04.1998 про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться в спільній частковій власності.

Просить відмовити в задоволенні апеляційних скарг.

У відзиві на апеляційні скарги ліквідатор ФГ ім. Шевченка вказує, що майно, в т.ч. нежитлова будівля, будівля ремонтної майстерні тракторної бригади, реєстраційний номер 23671814, місцезнаходження : АДРЕСА_1 , загальна площа 1119,1кв.м, станом на сьогодні є зареєстроване як власність банкрута, що підтверджується самим позивачем та є складовою частиною ліквідаційної маси. Реалізація такого майна у справі про банкрутство дасть змогу здійснити погашення вимог кредиторів (серед яких є вимоги позивача - ОСОБА_11 та третьої особи - НЕФКО), в т.ч. вимог кредитора, зобов`язання перед яким, дане майно забезпечувало, а саме вимог НЕФКО (Nordic Environment Finance Corporation ).

Вважає, що до моменту порушення провадження у справі про банкрутство було порушено вимоги чинного законодавства України щодо первинної реєстрації права власності (службового підроблення правовстановлюючих документів) які порушили права фізичних осіб співвласників майна (пайовиків) реструктуризованого КСП ім. Шевченка; ці обставини ліквідатором не заперечуються та підтверджені відповідними судовими рішеннями у кримінальних справах № 562/2614/16 -К щодо ОСОБА_12 від 02.12.2016 та № 562/2613/16-К щодо ОСОБА_13 від 07.12.2016. Однак дане нерухоме майно яке є у власності банкрута ФГ "ім. Шевченка", є складовою частиною ліквідаційної маси та може забезпечити погашення кредиторських вимог у справі № 918/335/17 у ході ліквідаційної процедури, зважаючи на що вказує, що підтримує вимоги апеляційних скарг.

У відзиві на апеляційні скарги треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримують подані апеляційні скарги та просять їх задоволити.

Відзивів на апеляційну скаргу від решти учасників справи не надійшло, що відповідно до ч.3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскарженого рішення. Крім того, решта учасників справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарг повідомлялися заздалегідь та належним чином.

Отже, враховуючи норми ст.ст. 269, 273 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, строки розгляду апеляційної скарги, та той факт, що неявка в засідання суду решти учасників справи, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників останніх, за наявними у справі доказами.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 підтримав доводи викладені в своїй апеляційній скарзі та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить рішення Господарського суду Рівненської області від 22 вересня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_11 в позові відмовити.

Представник скаржника - Північної Екологічної Фінансової Корпорації (НЕФКО) Nordik Environment Finance Corporation підтримав доводи викладені в своїй апеляційній скарзі та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить рішення Господарського суду Рівненської області по справі №918/335/17(918/411/20) від 22.09.2020 скасувати повністю та постановити нове рішення про відмову в повному обсязі в задоволенні позову.

Представник відповідача підтримав подані апеляційні скарги та просить їх задоволити.

Представники позивача заперечили проти доводів викладених в апеляційних скаргах з підстав викладених у відзиві та надали пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просять рішення Господарського суду Рівненської області залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників скаржників, відповідача, позивача обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

26.07.2017 року ухвалою Господарського суду Рівненської області по справі №918/335/17 порушено провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства "ім. Шевченка", (місцезнаходження: вул. Шкільна, 9, с. Копиткове, Здолбунівський р-н, Рівненська обл., 35720), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном.

30.01.2018 постановою Господарського суду Рівненської області по справі №918/335/17, Фермерське господарство ім. Шевченка, , (місцезнаходження: вул. Шкільна, 9, с. Копиткове, Здолбунівський р-н, Рівненська обл. 35720), визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Ткачука Дмитра Володимировича.

Дану інформацію було оприлюднено на сайті ВГСУ 31.01.2018 року, публікація №49014.

Як зазначалося вище, ОСОБА_11 звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до Фермерського господарства "ім. Шевченка", співвідповідача Копитківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області та за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та відповідача в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 11.06.2020 просить: визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Копитківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області від 18.06.2008 №63 "Про оформлення права приватної власності на ремонтну майстерню тракторної бригади ФГ "Ім.Шевченка"; визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності, б/н ЯЯЯ 374387 від 18.06.2008, видане виконавчим комітетом Копитківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області на ім`я Фермерського господарства імені Шевченка (Код ) на нежитлову будівлю, будівлю ремонтної майстерні тракторної бригади, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати рішення від 19.06.2008 за реєстраційним номером майна 23671814 про реєстрацію за Фермерським господарством "Ім. Шевченка" права власності на нежитлову будівлю, будівлю ремонтної майстерні тракторної бригади за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи норми Кодексу України з процедур банкрутства, ГПК України, позицію Великої Палати Верховного Суду, викладеним у її постановах від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц (провадження № 14-404цс19), від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б (провадження № 12-143гс19), від 18 лютого 2020 року у справі №918/335/17 (провадження № 12-160гс19) колегія суддів вважає правильним висновок місцевого господарського суду про те, що розгляд даного спору повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Отже, як убачається із матеріалів справи, у 1998 році було розпочато процедуру розпаювання майна колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченка Здолбунівського району Рівненської області (далі по тексту КСП ім. Шевченка) за місцезнаходженням с. Копиткове, Здолбунівського району, Рівненської області, між членами даного підприємства відповідно до їх трудового вкладу в створення майнового комплексу даного господарства.

На підставі Протоколу №1 від 06.04.1998 засідання комісії з реформування (реорганізації) КСП та проведення майнового паювання і розподілу майна пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка Здолбунівського району Рівненської області з додатками, серед іншого було вирішено питання про План розподілу та структуру майнового пайового фонду реформованого (реорганізованого) КСП ім. Шевченка станом на 01.04.1998, що відображено в табл. №2 такого протоколу за підписами голови комісії ОСОБА_16 , заступника голови М.М. Сень та секретаря О.М. Хандрусь.

Відповідно до Додатку №2 до Протоколу №1 від 06.04.1998 основні засоби, а також незавершене будівництво виробничих об`єктів (майно) на суму 978 069,00 грн. комісія рекомендувала зборам затвердити таким, що не підлягає розпаюванню між колишніми членами КСП, а залишене під забезпечення погашення кредиторської заборгованості КСП імені Шевченка перед державним та місцевим бюджетами, госпрозрахунковими кредиторами, заборгованості по заробітній платі колишнім членам КСП та заборгованості фізичним особам. Комісія рекомендувала зборам передати майно у власність, а кредиторську заборгованість під забезпечення якої воно залишене на баланс реформованого (реорганізованого) колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченка Здолбунівського району Рівненської області.

У Додатку №5 до Протоколу №1 від 06.04.1998 визначено, що основні засоби і оборотні кошти на суму 3 551 299,00 грн (Майно 1) комісія рекомендувала Зборам затвердити таким, що підлягає розпаюванню між Співвласниками - колишніми членами КСП імені Шевченка - учасниками Договору №1 про спільне володіння користування та розпорядження майном, що знаходиться в спільній частковій власності - в якості їхніх спільно виділених майнових паїв, які вони здають в оренду цілісним майновим комплексом на підставі договору оренди з селянським (фермерським) господарством імені Шевченка. Комісія рекомендувала Зборам передати це Майно через Уповноважену особу в спільну часткову власність цим Співвласникам - колишнім членам КСП ім. Шевченка.

Зокрема, серед Майна, що перелічене в Додатку №5 до протоколу №1 від 06.04.1998 значиться наступне майно, зокрема під №40 - ремонтна майстерня (тракторної бригади), місцезнаходження - вул. Тракторна, 8, с. Копиткове, Здолбунівського р-ну., Рівненської обл., рік вводу в експлуатацію - 1982, інв. № - 51.

06.04.1998 між фізичними особами як власниками майнових паїв, отриманих в результаті паювання майна реформованого (реорганізованого) колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка Здолбунівського району Рівненської області, перелік якого міститься в Додатку №2, в зв`язку з його реформуванням (реорганізацією), керуючись ст. ст. 7 та 9 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство, ст. 113 ЦК України та ухвалою зборів співвласників (протокол №1 від 06.04.1998) було укладено договір №1 про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться в спільній частковій власності (надалі - Договір про спільне володіння).

Відповідно до п. 1.1 Договору про спільне володіння, - співвласники домовилися спільно володіти, користуватися і розпоряджатися Майном, яке належить їм на праві спільної часткової власності, як єдиним майновим комплексом у відповідності з цим Договором та іншими угодами, укладеними між ними.

Згідно з п. 1.2 та п. 1.3 Договору про спільне володіння, - частка кожного Співвласника у праві спільної власності на Майно визначена нижче в договорі у дольовому та грошовому виразі.

З метою більш ефективного використання Майна Співвласники домовилися передати його в оренду селянському (фермерському) господарству ім. Шевченка, яке знаходиться за адресою: 265643, Рівненська обл., Здолбунівський р-н., с. Копиткове та власником (засновником) і головою якого є - ОСОБА_15 .

Відповідно до п. 2.1 Договору про спільне володіння, - з метою оперативного вирішення питань, що виникають в процесі виконання цього Договору, Співвласники делегували ОСОБА_12 (паспорт: НОМЕР_2 . виданий 12.06.1978 BBC Рівненського РВК Рівненської області, який проживає за адресою: 265643. Рівненська обл., Здолбунівський р-н. с. Степанівка (надалі уповноважена особа), повноваження представляти їх інтереси при укладенні договору оренди Майна і від їх імені підписати цей договір.

Судом встановлено, що ОСОБА_11 є співвласником майна пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченка на частку в розмірі 1910792,00 грн, що складає 53,03% пайового фонду, що підтверджується свідоцтвами про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) (т.1 а.с. 30-33), виданими Копитківською сільською радою Здолбунівського району Рівненської області 09 вересня 2016 року. Відтак як власник майнових паїв, отриманих в результаті паювання майна реформованого (реорганізованого) колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка Здолбунівського району Рівненської області, ОСОБА_11 набув прав та обов`язків за Договором №1 від 06.04.1998 про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться в спільній частковій власності.

Проте, вже у 2007 році, на підставі підробленого Витягу з протоколу №7 Зборів Співвласників майна (майнових паїв) (протоколу, якого в дійсності не існувало та не існує), що знаходиться в цілісному майновому комплексі і є спільною частковою власністю громадян - колишніх членів реструктуризованого КСП імені Шевченка Здолбунівського району, Рівненської області від 26.11.2007, що був підписаний ніби головою зборів ОСОБА_17 та секретарем зборів ОСОБА_13 , підписи яких засвідчені сільським головою Фішер М.Д., вбачається те, що нібито, при загальній кількості співвласників майнових паїв - 597 осіб, за присутності на зборах співвласників в кількості 470 осіб, заслухавши Уповноважену особу від Співвласників майна - ОСОБА_12 , який ознайомив зі змінами договору оренди майна (додаток №2), що знаходиться в цілісному майновому комплексі і є спільною частковою власністю громадян - колишніх членів реструктуризованого КП імені Шевченка Здолбунівського району Рівненської області згідно передачі майна у власність ФГ "імені Шевченка" нібито було ухвалено: передати у власність ФГ "імені Шевченка": ремонтну майстерню тракторної бригади, місцезнаходження - АДРЕСА_1 , рік вводу в експлуатацію 1982, інв. №51.

У зв`язку з даним було здійснено державну реєстрацію права власності Фермерського господарства Ім. Шевченка, а саме на підставі: витягу як правовстановлюючого документу про передачу у власність ФГ імені Шевченка ремонтної майстерні тракторної бригади, місцезнаходження - АДРЕСА_1 , рік вводу в експлуатацію - 1982, інв. № - 51, виконавчим комітетом Копитківської сільської ради було видано свідоцтво про право власності, б/н НОМЕР_1 від 18.06.2008 на нежитлову будівлю, будівлю ремонтної майстерні тракторної бригади за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису: 2-2 в книзі:2, реєстраційний номер майна 23671814.

19.06.2008 на підставі рішення про державну реєстрацію було зареєстровано право власності на нежитлову будівлю, будівлю ремонтної майстерні тракторної бригади, підстава свідоцтво про право власності від 18.06.2008.

Крім цього, з матеріалів кримінального провадження, що було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000238 та прийнятого рішення Здолбунівського районного суду Рівненського області в складі головуючого судді Мички І.М. в справі №562/2614/16-к, а саме з ухвали від 02.12.2016 вбачається те, що судом встановлено наступні фактичні обставини, а саме.

В ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_12 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст.366 КК України та пояснив суду що, дійсно будучи уповноваженою особою від громадян України, власників майнових паїв, вчинив неправомірні дії, які полягали в підробленні документів.

Разом з тим, судом досліджено обставини того, що ОСОБА_18 будучи уповноваженою особою від громадян України, власників майнових паїв, що знаходяться в єдиному цілісному майновому комплексі і є спільною частковою власністю громадян, колишніх членів реорганізованого КСП ім. Шевченка Здолбунівського району Рівненської області, приблизно в кінці листопада 2007 року, за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, спрямованим на підроблення офіційних документів, а саме витягів з протоколу зборів співвласників майна, всупереч інтересам співвласників та в порушення вимог ст.7 ч. 2 ст. 8 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство внаслідок умовляння та схиляння з боку ОСОБА_15 , що проявлялось у настійливому проханні та переконанні у потребі складання, підписання документів про факт проведення зборів, які в дійсності не відбувались із запевненням про їх проведення пізніше, не будучи обізнаним про корисливі мотиви останнього, виконав свої підписи в графі голова зборів навпроти прізвища ОСОБА_18 , наданих ОСОБА_15 у надрукованій формі трьох окремих витягах з протоколу №7 зборів співвласників майна, що знаходиться в цілісному майновому комплексі і є спільною частковою власністю громадян - колишніх членів реструктуризованого КСП ім.Шевченка Здолбунівського району Рівненської області від 26.11.2007 в яких зазначено, що проведеними зборами в присутності 470 громадян ухвалено передати у власність ФГ ім. Шевченка п`ять об`єктів нерухомого майна, що знаходяться в цілісному майновому комплексі і є спільною частковою власністю громадян - колишніх членів реструктуризованого КСП ім. Шевченка Здолбунівського району. Рівненської області, тобто в які внесено неправдиві відомості, а саме відомості про обставини, що в дійсності не мали місце, зокрема щодо передачі у власність ремонтної майстерні (тракторної бригади), місцезнаходження - АДРЕСА_1 , рік вводу в експлуатацію - 1982, інв. № - 51.

В даному випадку ОСОБА_19 як уповноваженій особі від співвласників і як одному із співвласників було достовірно відомо, що в дійсності 26.11.2007 жодних зборів співвласників не проводилось і рішень про передачу у власність ФГ ім. Шевченка майна співвласників не приймалось.

Цього ж дня ОСОБА_18 , підписані ним три окремі витяги протоколу №7 зборів співвласників майна від 26.11.2007 року передав для підписання ОСОБА_13 а також для завірення підписів голови та секретаря зборів Копитківському сільському голові ОСОБА_5 , після чого повернув голові ФГ ім. Шевченка ОСОБА_15 .

Такі неправомірні дії ОСОБА_20 , вчиненні за попередньою змовою з ОСОБА_15 завдали співвласникам матеріальну шкоду на загальну суму 1 408300,0 грн.

Таким чином, своїми навмисними діями ОСОБА_18 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, службове підроблення, тобто, складання завідомо неправдивого документа, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки.

У скоєному щиро розкаявся, запевнив суд, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності.

Також, крім вище викладеного, по факту підроблення документів за попередньою змовою групою осіб було відкрите кримінальне провадження №0000237 та в подальшому прийняте рішення Здолбунівського районного суду Рівненського області в складі головуючого судді Кушніра О.Г. в справі №562/2613/16-к, а саме ухвала від 07.12.2016.

Із вступної, описової та мотивувальної частин даної ухвали вбачається те, що заслухавши думку учасників судового розгляду та вивчивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до таких висновків.

Установлено, що органами досудового розслідування Жиру Ганну Костянтинівну 31 жовтня 2016 року повідомлено про підозру в тому, що вона у кінці листопада 2007 року в адміністративному приміщенні контори Фермерського господарства Імені Шевченка по вул. Шевченка 5 ж у с. Копиткове Здолбунівського району Рівненської області, за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, підробила три окремі витяги з протоколу №7 від 26 листопада 2007 року зборів співвласників майна (майнових паїв), що знаходяться в цілісному майновому комплексі і є спільною частковою власністю громадян колишніх членів реструктуризованого КСП Імені Шевченка, шляхом підписання даних документів, будучи обізнаною при цьому, що у дані документи внесено неправдиві відомості, внаслідок чого співвласникам заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1408300 грн..

Дії ОСОБА_13 кваліфіковані за ч. 2 ст.358 КК України, а саме підроблення офіційного документа, який видається іншою особою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

За злочин, вчинений ОСОБА_13 , передбачене покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк у редакції закону на час вчинення останньою даного злочину, а тому відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Підозрювана раніше не судима, фактів ухилення її від слідства не встановлено та з листопада 2007 року нових злочинів не вчинила, по місцю проживання характеризується позитивно, на облік у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, повністю визнала свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, наведених вище фактичних обставин справи не оспорює.

Так, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Згідно з преамбулою та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини та згідно з рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою №28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. В силу частини 3 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є джерелом права.

Даний принцип тісно пов`язаний з приписами ч. 6 ст. 75 ГПК України, відповідно до якої, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За змістом наведеної норми, неодмінною умовою її застосування є наявність вироку суду (ухвали про закриття кримінального провадження) в кримінальному провадженні, що набрав законної сили, і в якому встановлено певні факти, що мають значення для розглядуваної справи.

Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Аналогічні положення знайшли своє відображення в пункті 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі - Постанова № 18), згідно якої преюдиційне значення для господарського суду має вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, якщо господарський суд розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльність особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, і лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із місцевим господарським судом про те, що вказані вище ухвали Здолбунівського районного суду Рівненського області від 02.12.2016 в справі №562/2614/16-к та від 07.12.2016 в справі №562/2613/16-к є належними доказами у даній справі, так як саме вказаними ухвалами встановлено, що мали місце дії ОСОБА_12 та ОСОБА_13 щодо службового підроблення витягу з протоколу №7 від 26.11.2007 Зборів співвласників майна (майнових паїв), що знаходяться в цілісному майновому комплексі і є спільною частковою власністю громадян - колишніх членів реструктуризованого КСП імені Шевченка Здолбунівського району Рівненської області та що вказані дії вчинені саме цими особами.

Крім того, слід зазначити, що факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 Кримінального кодексу України, службове підроблення, тобто складання завідомо неправдивого документа може бути встановлено тільки в кримінальному провадженні і вказаний факт ні в якому разі не може бути встановлений у господарському судочинстві.

Разом з тим, в матеріалах справи містяться заяви свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (т.2 а.с. 29-31) у яких, зокрема, вказані особи повідомили, що Збори співвласників майна (майнових паїв), що знаходяться в цілісному майновому комплексі і є спільною частковою власністю громадян - колишніх членів реструктуризованого КСП імені Шевченка Здолбунівського району Рівненської області 26 листопада 2007 року не проводились, Протоколу №7 зборів пайовиків - не існує.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що вказані заяви були посвідчені приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Товтин С.В. та подані до суду першої інстанції 25.06.2020, тобто до закінчення підготовчого засідання.

Суд апеляційної інстанції, зауважує, що доводи апелянтів про те, що ухвали Здолбунівського районного суду Рівненського області від 02.12.2016 в справі №562/2614/16-к та від 07.12.2016 в справі №562/2613/16-к та заяви свідків є неналежними доказами спростовуються наведеним вище.

За наведеного, враховуючи надані докази, підтвердженими є ті обставини, що витяг з протоколу №7 від 26.11.2007, який використовувався в якості правовстановлюючого документу є підробленим (фальшивим), оскільки фактично жодні збори співвласників майна (майнових паїв) колишніх членів реструктуризованого КСП імені Шевченка Здолбунівського району Рівненської області, в тому числі збори від 26.11.2007 щодо передачі у власність ФГ ім. Шевченка майна пайового фонду, а саме ремонтної майстерні тракторної бригади не проводились, на жодне голосування таке питання не виносилось і співвласники такого рішення не приймали (не вирішували).

Таким чином, з огляду на вище встановлене, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що Збори співвласників майна (майнових паїв), що знаходяться в цілісному майновому комплексі і є спільною частковою власністю громадян - колишніх членів реструктуризованого КСП імені Шевченка Здолбунівського району Рівненської області 26 листопада 2007 року не проводились, рішення про передачу у власність Фермерському господарству "Імені Шевченка" ремонтної майстерні тракторної бригади, місцезнаходження - вул. Тракторна, 8, с. Копиткове, Здолбунівського р-ну., Рівненської обл., рік вводу в експлуатацію - 1982, інв. № - 51 не приймалося, Протоколу №7 зборів пайовиків - не існує.

При цьому, колегія суддів зауважує, що правові, економічні, соціальні та організаційні умови діяльності колективного сільськогосподарського підприємства визначає Закон України Про колективне сільськогосподарське підприємство.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство, - колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.

Згідно з ст. 7 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство, - об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об`єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об`єднань, учасником яких є підприємство.

Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам.

Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство, - до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Уточнення складу і вартості пайового фонду майна членів підприємств, у тому числі реорганізованих, проводиться за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску.

Члену підприємства щорічно нараховується частина прибутку залежно від частки у пайовому фонді, яку за його бажанням може бути виплачено або зараховано у збільшення частки в пайовому фонді. Ці відносини регулюються статутом підприємства.

Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін формі.

Відповідно до п. 8 Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України 14 березня 2001 року N 62 в редакції від 23.08.2004, - кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм в один із таких способів: об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність та передати його до статутного (пайового) фонду новостворюваної юридичної особи, у тому числі до обслуговуючого кооперативу; об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність, укласти договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном та передати його в оренду; отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім`ї і використати його на свій розсуд; відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку.

Згідно з п. 1.1 Рекомендацій щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених Наказом Міністерства аграрної політики України від 20.05.2008 N 315 (надалі-Рекомендації) визначено, що такі рекомендації розроблено з метою встановлення механізму щодо здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, врегулювання відносин між власниками таких паїв, що не внесені до статутного капіталу господарських товариств, пайового фонду сільськогосподарських кооперативів та не виділені в установленому порядку в натурі, у разі укладення ними договору про порядок володіння та користування цим майном.

Відповідно до п. 2.1 Рекомендацій,-наведені в цих Рекомендаціях терміни вживаються в такому значенні:

майно, що перебуває у спільній частковій власності,-майно, що складає майновий пай, інше майно, яке передається власниками майнового паю у спільну власність, а також продукція, плоди та доходи від його використання;

майновий пай-частка майна у пайовому фонді колишнього колективного сільськогосподарського підприємства, що належить члену такого підприємства або іншій особі, яка має на нього право, виражена в грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду. Майновий пай посвідчується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновим сертифікатом);

співвласник-власник майнового паю. який не отримав його в натурі чи не передав як внесок до статутного капіталу господарського товариства або пайового фонду сільськогосподарського кооперативу;

спільна часткова власність - власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності;

частка у праві спільної часткової власності-частка кожного співвласника, що відповідає вартості його майнового паю.

У ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи на звернення до суду з вимогою про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Стаття 21 ЦК України, визначає також загальний порядок визнання судом незаконними та скасування правових актів індивідуальної дії, а також нормативно - правових актів, виданих органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо вони суперечать актам цивільного законодавства й порушують цивільні права або інтереси.

Разом з тим, відповідно до п.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 р. N7/5, в редакції на час вчинення оскаржуваних рішень, особливості оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, визначено, що оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Згідно із п. 3.5 якого, реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності чинному законодавству України і пред`явленим правовстановлювальним документам. Забороняється тлумачення прав реєстратором або самостійне внесення ним змін до відомостей про заявлені права власності.

Слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Колегія суддів зауважує, як убачається із матеріалів справи, право власності Фермерського господарства ім. Шевченка на майно пайового фонду співвласників-ремонтної майстерні тракторної бригади, місцезнаходження-вул. Тракторна, 8, с. Копиткове, Здолбунівського р-ну., Рівненської обл., рік вводу в експлуатацію - 1982, інв. № - 51, було набуто на підставі підроблених документів, що встановлено в кримінальному провадженні ухвалою від 02.12.2016 в справі №562/2614/16-к щодо ОСОБА_12 та ухвалою від 07.12.2016 в справі №562/2613/16-к щодо ОСОБА_13 .

А отже, можна дійти висновку, що право власності набуто без надання органам державної реєстрації належних правовстановлюючих документів, яким, в свою чергу, не може бути витяг з протоколу №7 від 26.11.2007 зборів співвласників майна, та/або будь-який акт приймання-передачі майна, тощо, оскільки такі документи є підробленими і вони не засвідчують дійсну волю співвласників майна, а відтак ФГ ім. Шевченка не мало права розпоряджатися майном, що йому не належало.

За таких обставин, на переконання суду апеляційної інстанції, право власності Фермерського господарства ім. Шевченка на майно пайового фонду співвласників, колишніх членів КСП імені Шевченка - ремонтну майстерню тракторної бригади, місцезнаходження - АДРЕСА_1 , рік вводу в експлуатацію - 1982, інв. №-51, набуте незаконно, оскільки воно набувалося на підставі підроблених документів, без надання належних правовстановлюючих документів.

Крім того, такий документ не відповідає вимогам ст. ст. 9, 23 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство та Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 року за № 177 Про врегулювання питань забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки, вимогам Рекомендацій щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених Наказом Міністерства аграрної політики України від 20.05.2008 №315.

Відповідно до статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що рішення виконавчого комітету Копитківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області від 18.06.2008 №63 "Про оформлення права приватної власності на ремонтну майстерню тракторної бригади ФГ "Ім.Шевченка" та свідоцтво про право власності б/н ЯЯЯ 374387 від 18.06.2008, видане виконавчим комітетом Копитківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області на ім`я Фермерського господарства імені Шевченка на нежитлову будівлю, будівлю ремонтної майстерні тракторної бригади, що розташована за адресою: Рівненська обл., Здолбунівський р-н., с. Копиткове, вул. Тракторна, буд. 8, порушують цивільні права та інтереси співвласників майна (майнових паїв), що знаходяться в цілісному майновому комплексі і є спільною частковою власністю громадян - колишніх членів реструктуризованого КСПІ імені Шевченка Здолбунівського району Рівненської області, яким зокрема є позивач, то, відповідно, вказані акти індивідуальної дії є незаконними та підлягають скасуванню.

При цьому доводи апеляційної скарги Північна Екологічна Фінансова Корпорація (НЕФКО) Nordik Environment Finance Corporation про те, що ні рішення виконавчого комітету Копитківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області від 18.06.2008 №63 "Про оформлення права приватної власності на ремонтну майстерню тракторної бригади ФГ "ім.Шевченка", ні Свідоцтво про право власності від 18.06.2008 не містять жодних посилань на той, факт, що їх було видано саме на підставі Витягу з протоколу №7 від 26.11.2007, а судом першої інстанції взагалі не досліджувалось питання того, на підставі яких саме документів було винесене Рішення, не витребовувалось жодних матеріалів реєстраційної справи щодо реєстрації права власності на ремонтну майстерню тракторної бригади за ФГ «ім. Шевченка» не беруться судовою колегією до уваги, оскільки апелянтами до суду апеляційної інстанції на підтвердження своїх доводів не подано та матеріали справи справи не містять жодних інших документів які свідчили б про те, що рішення виконкому чи свідоцтво про право власності видавалося не на підставі Витягу з протоколу №7 від 26.11.2007.

За наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення виконавчого комітету Копитківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області від 18.06.2008 №63 "Про оформлення права приватної власності на ремонтну майстерню тракторної бригади ФГ "ім.Шевченка" та свідоцтво про право власності від 18.06.2008 були прийняті саме на підставі Витягу з протоколу №7 від 26.11.2007, доказів протилежного скаржниками до суду апеляційної інстанції не подано.

Крім того, щодо доводів викладених в апеляційних скаргах, що позивач ОСОБА_11 на момент прийняття оспорюваних рішень не мав права власності на майновий пай реструктуризованого КСПІ імені Шевченка Здолбунівського району Рівненської області і що оспорюваними рішеннями не могли бути порушені його цивільні права та інтереси, то слід вказати наступне.

В 1998 році було розпочато процедуру розпаювання майна колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченка Здолбунівського району Рівненської області (далі по тексту КСП їм. Шевченка) за місцезнаходженням с. Копиткове, Здолбунівського району, Рівненської області, між членами даного підприємства відповідно до їх трудового вкладу в створення майнового комплексу даного господарства.

Так, на підставі Протоколу №1 від 06.04.1998 засідання комісії з реформування (реорганізації) КСП та проведення майнового паювання і розподілу майна пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка Здолбунівського району Рівненської області з додатками, серед іншого було вирішено питання про План розподілу та структуру майнового пайового фонду реформованого (реорганізованого) КСП їм. Шевченка станом на 01.04.1998, що відображено в табл. №2 такого протоколу за підписами голови комісії ОСОБА_16 , заступника голови М.М. Сень та секретаря О.М. Хандрусь.

Згідно з відомостями Додатку №5 до Протоколу №1 від 06.04.1998 основні засоби і оборотні кошти на суму 3 551 299,00 грн. (Майно 1) комісія рекомендувала Зборам затвердити таким, що підлягає розпаюванню між Співвласниками - колишніми членами КСП імені Шевченка - учасниками Договору №1 про спільне володіння користування та розпорядження майном, що знаходиться в спільній частковій власності - в якості їхніх спільно виділених майнових паїв, які вони здають в оренду цілісним майновим комплексом на підставі договору оренди з селянським (фермерським) господарством імені Шевченка. Комісія рекомендувала Зборам передати це Майно через Уповноважену особу в спільну часткову власність цим Співвласникам - колишнім членам КСП ім. Шевченка.

Зокрема, серед Майна, що перелічене в Додатку №5 до протоколу №1 від 06.04.1998 значиться наступне майно, зокрема під №40 - ремонтна майстерня (тракторної бригади), місцезнаходження - вул. Тракторна, 8, с. Копиткове, Здолбунівського р-ну., Рівненської обл., рік вводу в експлуатацію - 1982, інв. № - 51.

Як встановлено вище ОСОБА_11 є співвласником майна пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченка на частку в розмірі 1910792,00 грн., що складає 53,03% пайового фонду, що підтверджується свідоцтвами про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) (т.1 а.с. 30-33), виданими Копитківською сільською радою Здолбунівського району Рівненської області 09 вересня 2016 року.

Відтак як власник майнових паїв, отриманих в результаті паювання майна реформованого (реорганізованого) колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка Здолбунівського району Рівненської області, ОСОБА_11 набув прав та обов`язків за Договором №1 від 06.04.1998 про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться в спільній частковій власності.

Основними документами, які регулюють питання розпаювання, є Цивільний кодекс України (далі ЦКУ, ЦК України), Закон України від 14.02.92 р. № 2114-XII Про колективне сільськогосподарське підприємство (далі Закон № 2114), постанова КМУ від 28.02.01 р. № 177 Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки (далі Постанова № 77), Рекомендації щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджені наказом Мінагрополітики від 20.05.08 р. № 315 (далі Рекомендації № 315), тощо.

Об`єктами права колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП) є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його учасників, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об`єктами права власності КСП є також частки в майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об`єднань, учасником яких є підприємство. Майно в підприємстві належить на праві спільної часткової власності його учасникам. Суб`єктом права власності в підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени у частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

Нормативними документами не визначено конкретного поняття майнового паю, проте на підставі аналізу норм Закону № 2114 можна дійти висновку, що майновий пай це частка кожного члена колишнього КСП у майновому пайовому фонді КСП, виражена у грошовій формі.

Відповідно до ст. 9 Закону № 2114 до пайового фонду майна учасників КСП включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств та організацій. Уточнення складу й вартості пайового фонду майна учасників КСП, у тому числі реорганізованих, проводиться за методикою, що затверджується КМУ.

Право громадян на пайовий фонд майна КСП залежить від їх трудового внеску, який визначається з урахуванням розміру всіх форм оплати праці за період членства в цьому підприємстві. Учаснику КСП щорічно нараховується частина прибутку залежно від частки в пайовому фонді, яку за його бажанням може бути виплачено або зараховано у збільшення частки в пайовому фонді. Ці відносини регулюються статутом підприємства.

Пай є власністю учасника КСП. Право розпоряджатися ним за власним розсудом такий громадянин набуває після припинення членства в КСП. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства та статуту підприємства, у разі виходу з підприємства громадяни мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Постановою КМУ від 28.02.01 р. № 177 Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки затверджено Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення (далі Порядок).

Відповідно до цього Порядку визначаються розміри паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств (далі - підприємства), у тому числі реорганізованих, у яких не завершено процес паювання майна і не здійснено належного оформлення та реалізації цих прав відповідно до законодавства, а також уточнення розмірів паїв у тих підприємствах, де майно призначалося, але не використано для погашення заборгованості із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) до бюджетів і державних цільових фондів у зв`язку із списанням цієї заборгованості відповідно до законодавства.

Пунктом 13 Порядку встановлено, що майновий пай учасника КСП документально підтверджується Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства (далі Свідоцтво) за зразком згідно з додатком.

Свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно зі списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства, до якого додаються такі документи: акт розрахунку уточненого пайового фонду; уточнена структура пайового фонду; уточнений перелік майна пайового фонду. Факт оформлення Свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, а оформлені свідоцтва реєструються в книзі обліку Свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП (п.14 Порядку).

Відповідно до пункту 2.4 Рекомендацій щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України № 315 від 20 травня 2008 року, управління майном, що перебуває у спільній частковій власності відповідно до укладеного договору про порядок володіння та користування майном, здійснюється через загальні збори співвласників. Тобто в даному пункті йде мова про управління майном, що перебуває у спільній частковій власності відповідно до укладеного договору про порядок володіння та користування майном.

Відповідно до пункту 1.2 Рекомендацій майно, що перебуває у спільній частковій власності, - майно, що складає майновий пай, інше майно, яке передається власниками майнового паю у спільну власність, а також продукція, плоди та доходи від його використання.

Відтак, з огляду на вищевказані правові норми, саме співвласникам майнових паїв реорганізованого КСП належить право управління майном, що перебуває у спільній частковій власності відповідно до укладеного договору про порядок володіння та користування майном, яке здійснюється через загальні збори співвласників.

Враховуючи те, що ОСОБА_11 є співвласником майнових паїв реорганізованого КСП "Ім.Шевченка", то, відповідно, він має право через загальні збори співвласників управління майном, що перебуває у спільній частковій власності відповідно до укладеного договору про порядок володіння та користування майном, в тому числі і щодо нерухомого майна - ремонтної майстерні (тракторної бригади), місцезнаходження - АДРЕСА_1 , рік вводу в експлуатацію - 1982, інв. № - 51, яке, як встановлено судом, входить до пайового фонду співвласників.

Крім того, слід зазначити, що у разі виділення майна в натурі власникам майнових паїв КСП "Ім.Шевченка" ОСОБА_11 , як співвласник такого паю, має потенційне право на отримання в натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, виключаючи, зокрема, ремонтну майстерню (тракторної бригади), місцезнаходження - АДРЕСА_1 , рік вводу в експлуатацію - 1982, інв. № - 51.

А отже, доводи викладені в апеляційних скаргах про те, що права позивача у даному випадку не порушені, оскільки ОСОБА_11 на момент прийняття оспорюваних рішень не мав права власності на майновий пай реструктуризованого КСПІ імені Шевченка Здолбунівського району Рівненської області не заслуговують на увагу та спростовуються наведеним вище.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає, що заява третьої особи - Північна Екологічна Фінансова Корпорація (НЕФКО) про застосування при вирішенні спору позовної давності правомірно не була взята до уваги судом першої інстанції, так як відповідно до пункту 3 статті 267 Цивільного кодексу України таку заяву вправі зробити лише сторона у спорі, якою, в розумінні статті 45, не є Північна Екологічна Фінансова Корпорація. А тому доводи апеляційних скарг в цій частині також є безпідставними.

Разом з тим, щодо вимоги позивача про скасування рішення від 19.06.2008 за реєстраційним номером майна 23671814 про реєстрацію за Фермерським господарством "Ім. Шевченка" права власності на нежитлову будівлю, будівлю ремонтної майстерні тракторної бригади за адресою: АДРЕСА_1 то вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлову будівлю, будівлю ремонтної майстерні тракторної бригади за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 39) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за вказаними параметрами запиту відомості відсутні. В той же час у вказаній Інформації у Відомостях з Реєстру прав власності на нерухоме майно зазначаються відомості про вказане нерухоме майно, реєстраційний номер майна 23671814, дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 19.06.2008, власник та підстава виникнення права власності свідоцтво про право власності, б/н НОМЕР_1 від 18.06.2008, видане виконавчим комітетом Копитківської сільської ради.

З огляду на норми Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення про державну реєстрацію нерухомого майна та присвоєння реєстраційного номера майну є різними процесуальними діями державного реєстратора і оскарженню в судовому порядку можливе лише рішення про державну реєстрацію нерухомого майна, а не рішення про присвоєння реєстраційного номера майну.

За наведеного, колегія суддів вважає таке рішення про державну реєстрацію за реєстраційним номером майна, про яке зазначає позивач, не може існувати в природі, а тому погоджується із висновком суду першої інстанції, що такий предмет позову не є належним способом захисту прав позивача та не призведе до відновлення будь-яких прав останнього.

Враховуючи вищевикладене, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Таким чином, судова колегія зазначає, що доводи скаржників, викладені в апеляційних скаргах, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на їхній власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Рівненської області від 22.09.2020 у даній справі прийняте з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Північної Екологічної Фінансової Корпорації (НЕФКО) Nordik Environment Finance Corporation на рішення господарського суду Рівненської області від 22.09.20 у справі № 918/335/17(918/411/20) залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Рівненської області від 22.09.20 у справі №918/335/17(918/411/20) залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку, встановленому ст. ст. 287-291 ГПК України.

4. Справу №918/335/17(918/411/20) повернути до господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "30" грудня 2020 р.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Коломис В.В.