УХВАЛА

"30" грудня 2020 р.Справа № 922/1382/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Харківської обласної прокуратури про винесення додаткового рішення по справі

за позовом керівника Харківської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави, в особі Харківської міської ради (м. Харків)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сертон" (м.Харків) , ОСОБА_1 (м. Донецьк)
про визнання недійсними правочинів та скасування держаної реєстрації прав власності,

ВСТАНОВИВ:

06.05.2020 до Господарського суду Харківської області надійшла позовна заява керівника Харківської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави, в особі Харківської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "Сертон" і ОСОБА_1 про визнання недійсними правочинів та скасування держаної реєстрації прав власності.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2102,00 грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (735700,00 грн), а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2102,00 грн).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Документи про сплату судового збору подаються до суду тільки в оригіналі; копії, дублікати у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

За подання до Господарського суду Харківської області вищевказаного позову Харківською обласною прокуратурою було сплачено судовий збір у сумі 25224,00 грн, про що свідчить платіжне доручення №823 від 14.04.2020.

На виконання вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України платіжне доручення №823 від 14.04.2020 було додано до позову в якості документу, який підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.10.2020 позов керівника Харківської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави, в особі Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сертон" (м. Харків) та ОСОБА_1 (м. Донецьк) про визнання недійсними правочинів та скасування держаної реєстрації прав власності залишено без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

29.12.2020 Харківська обласна прокуратура надала Господарському суду Харківської області заяву №922/1382/20 від 24.12.2020 (вх.№30401), в якій просить винести додаткове рішення щодо повернення на користь Харківської обласної прокуратури (, розрахунковий рахунок: UA0007171, банк отримувача: Держказначейська служба України; код класифікації видатків бюджету (КЕКВ): 2800; призначення платежу: Повернення судового збору) судового збору у розмірі 25224,00 грн сплаченого відповідно до платіжного доручення №823 від 14.04.2020 за подання позову у справі №922/1382/20.

Також, у поданій заяві Харківська обласна прокуратура просить суд повернути оригінал платіжного доручення №823 від 14.04.2020 про сплату судового збору у розмірі 25224,00 грн або належним чином завірену його копію.

В обґрунтування заяви про винесення додаткового рішення Харківська обласна прокуратура посилається на п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України та п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Розглянувши подану заяву Харківської обласної прокуратури, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в її задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до другого абзацу ч. 3 ст. 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 232 ГПК України розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, зі змісту наведеної норми вбачається, що додаткове рішення приймається судом виключно у разі, якщо у рішенні, прийнятому судом за результатом розгляду відповідного спору, не були вирішені питання, передбачені частиною 1 статті 244 ГПК України, в тому числі питання по судовим витратам.

Отже, додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом. Це може бути у випадках, якщо не вирішено питання про розподіл судових витрат. Таке рішення за своїм змістом не відрізняється від основного рішення і залучається до нього.

Натомість, Харківська обласна прокуратура просить ухвалити саме додаткове рішення по справі, в той час як розгляд справи завершився без ухвалення рішення та розгляду справи по суті, позовні вимоги по суті не вирішувались, а ухвалою суду залишені без розгляду, що в свою чергу протирічить нормі ч. 3 ст. 233 ГПК України.

Крім того, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюються Законом України "Про судовий збір".

Згідно з ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, які визначено цією статтею і перелік яких є вичерпним.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Таким чином, Законом передбачена можливість повернення сплаченої суми судового збору виключно за клопотанням особи, яка його сплатила, та питання про повернення з державного бюджету судового збору суд вирішує у відповідній ухвалі у порядку, встановленому Законом України "Про судовий збір".

В ухвалі Господарського суду Харківської області від 26.10.2020 про залишення позову керівника Харківської місцевої прокуратури №4 без розгляду судом було роз`яснено, що оскільки прокурор не заявляв клопотання про повернення йому сплаченого судового збору, питання про повернення судового збору з бюджету буде вирішено у встановленому законом порядку та строки після подання прокурором відповідного клопотання.

Однак прокурор не звертався до суду з клопотанням про повернення сплаченого судового збору у зв`язку із залишенням позову без розгляду.

Згідно з ч. 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Відтак, Харківська обласна прокуратура не позбавлена права звернутися до Господарського суду Харківської області з окремим відповідним клопотанням про повернення судового збору на підставі п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що жодна з обставин, з якою Господарський процесуальний кодексу України пов`язує ухвалення додаткового рішення суду, в даному випадку - найголовніша обставина це розгляд справи по суті та ухвалення рішення суду, не настала, а тому заява прокурора про ухвалення додаткового рішення суду не підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги заявника про повернення оригіналу платіжного доручення №823 від 14.04.2020 про сплату судового збору у розмірі 25224,00 грн, ця вимога залишається без задоволення, оскільки зазначений документ є доказом здійснення сплати судового збору за подання позовної заяви до Господарського суду Харківської області по справі №922/1382/20.

До того ж, при вирішенні питання про повернення коштів з Державного бюджету України суд досліджує докази надходження таких коштів до бюджету тільки з оригіналу платіжного доручення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити Харківській обласній прокуратурі у прийнятті додаткового рішення по справі №922/1382/20 повністю.

Керуючись ст. 123, 232 - 235, 244 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Харківській обласній прокуратурі у прийнятті додаткового рішення по справі №922/1382/20 повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Порядок і строк оскарження передбачено ст. 255 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено та підписано 30.12.2020.

Суддя В.І. Ольшанченко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.