ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/2773/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Солдатовій М.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інстинкт Сонця", м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аве-Плаза", м.Київ
про зобов`язання виконати умови договору та стягнення 113485,17грн.
за участю представників:

від позивача: Гур`єв А.А., довіреність б/н від 01.08.2020

від відповідача: Яким"як О.В., ордер №1053816 від 09.10.20 від 09.10.2020

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інстинкт сонця" (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аве-Плаза" (надалі - відповідач), в якому просить:

1) зобов`язати ТОВ "Аве-Плаза" прийняти від ТОВ "Інстинкт Сонця" з оренди приміщення загальною площею 358кв.м., яке є частиною офісної зони будівлі торгівельно-офісного центру "Ave Plaza" з підземним паркінгом, що розташоване за адресою: вул.Сумська, буд.10, у м.Харкові, на 4 поверсі, та надати ТОВ "Інстинкт Сонця" примірник засвідченого підписом уповноваженої особи та печаткою ТОВ "Аве-Плаза" акта повернення приміщення від 12.05.2020 за формою, що встановлена Додатком №5 до Договору оренди №4.03/4-19 від 13.04.2019;

2) стягнути з ТОВ "Аве-Плаза" передоплату за Договором оренди №4.03/4-19 від 13.04.2019 у розмірі 113485,17грн.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди №4.03/4-19 від 13.04.2019 щодо прийняття від позивача приміщення після закінчення строку оренди. Крім того, позивач вважає, що відповідач згідно ч.6 ст.762 ЦК України має повернути сплачені на його користь суми орендної плати за період з 01.03.2020 по 31.03.2020 та плати за обслуговування за період з 01.03.2020 по 12.05.2020, оскільки позивач був позбавлений можливості користуватися орендованим приміщенням під час дії карантинних обмежень, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 (з наступними змінами та доповненнями).

Ухвалою від 07.09.2020 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.09.2020.

У підготовчому засіданні 29.09.2020 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відкладення підготовчого засідання на 21.10.2020.

21 жовтня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти вимог позивача заперечив, посилаючись на їх необґрунтованість. При цьому, зазначив, що позивач не надано доказів ухилення відповідача від прийняття приміщення після закінчення строку дії договору оренди. При цьому, повідомив, що 20.10.2020 відповідачем було надіслано позивачу 2 примірники відповідного акта повернення приміщення, чим фактично виконано повністю одну позовну вимогу позивача. Щодо вимог про стягнення 113485,17грн. відповідач зазначив, що позивач не довів той факт, що приміщення, яке є об`єктом оренди за договором, не використовувалось протягом зазначеного у позові періоду, а тому підстави для звільнення його від орендних та інших платежів відсутні.

У підготовчому засіданні 21.10.2020 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів за клопотанням позивача та оголошено перерву до 11.11.2020.

29 жовтня 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він зазначив, що 22.10.2020 отримав від відповідача підписаний примірник акту повернення приміщення від 12.05.2020 за формою, що встановлена Додатком №5, тобто фактично позовна вимога немайнового характеру була виконана відповідачем після подання позову та відкриття провадження у справі. В частині майнових вимог, позивач наполягав на правомірності своєї правої позиції про наявність у нього переплати за платежами з орендної плати за період з 17.03.2020 по 31.03.2020 та плати за обслуговування приміщень за період з 17.03.2020 по 12.05.2020, оскільки в цей проміжок часу ТОВ "Аве-Плаза" зупинило господарську діяльність та зачинило торгівельно-офісний центр та не проводило його обслуговування.

09 листопада 2020 року від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якій зазначив, що позивач мав можливість звернутися до нього засобами електронної пошти щодо підписання акта повернення приміщення від 12.05.2020, однак направив відповідне звернення засобами поштового зв`язку. Оскільки цей лист не був отриманий відповідачем, твердження позивача про ухилення від підписання акту повернення приміщення є неправомірними. Крім того, відповідач наполягає на тому, що позивач використовував приміщення протягом дії карантину, а тому не має права на звільнення від сплати орендних платежів. На підтвердження даної обставини, відповідачем подано додаткові докази, а саме: роздруківку з офіційного сайту позивача, протокол огляду веб-сторінок, журнали відвідувачів ТОЦ, листи до ТОВ "Інстинкт Сонця" від 18.07.2019, 24.09.2019, 25.02.2020.

Ухвалою від 16.11.2020 підготовче засідання призначено на 24.11.2020.

16 листопада 2020 року від позивача надійшло клопотання про залишення документів, доданих до заперечення відповідача на відповідь на відзив, без розгляду у зв`язку із пропуском строку на їх подання, встановленого статтею 80 ГПК України.

24 листопада 2020 року від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи документів, а саме: листа від 17.11.2020 щодо часткового підписання актів надання послуг за договором оренди.

У підготовчому засіданні 24.11.2020 судом оголошено перерву до 02.12.2020.

02 грудня 2020 року від відповідача надійшло клопотання про поновлення строку на подання додаткових доказів, які були додані до його заперечення на відповідь на відзив, яке мотивоване тим, що вказані докази були надані з метою спростування доводів, що викладені у відповіді на відзив. Отже, вони не могли бути подані у строк, передбачений статтею 80 ГПК України.

У підготовчому засіданні 02.12.2020 судом постановлено ухвали без виходу до нарадчої кімнати про задоволення клопотання позивача від 24.11.2020 про приєднання до матеріалів справи документів та клопотання про поновлення строку на їх подання, а також про задоволення клопотання відповідача від 01.12.2020 про поновлення строку на подання додаткових доказів, які були додані до його заперечення на відповідь на відзив.

При цьому, суд виходив з наступного.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Частиною 8 статті 80 ГПК України встановлено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Статтею 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 5 статті 236 ГПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Статтею 182 ГПК України передбачено, що у підготовчому засіданні суд, зокрема, з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Таким чином, одним з основних завдань підготовчого провадження у господарській справі є надання сторонам можливості подати всі наявні у них докази та викласти свої доводи та заперечення щодо суті спору.

Враховуючи викладене, а також з огляду на поважність повідомлених сторонами причини пропуску строку на подання доказів, суд вважає за можливе поновити пропущений процесуальний строк на подання додаткових доказів.

У зв`язку з цим, надані сторонами додаткові докази були прийняті судом та долучені до матеріалів справи.

Також, у підготовчому засіданні 02.12.2020 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 08.12.2020.

У судовому засіданні 08.12.2020 судом оголошено перерву до 23.12.2020.

Представник позивача у даному судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві та запереченні на відповідь на відзив, просив у позові відмовити.

У судовому засіданні 23.12.2020 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

13 квітня 2020 року між відповідачем, як орендодавцем, та позивачем, як орендарем, укладено договір оренди №4.03/4-19 (надалі - Договір), за умовами якого відповідач надає позивачу, а відповідач приймає в тимчасове користування для ведення господарської діяльності приміщення. Позивач сплачує орендні та інші платежі передбачені Договором, зокрема, але не виключно витрати на обслуговування приміщення.

Відповідно до пункту 2.1 Договору приміщенням є частинна офісної зони будівлі торгівельно-офісного центру "Ave Plaza" з підземним паркінгом, що розташоване за адресою: вул.Сумська, буд.10, у м.Харкові, на 4 поверсі.

Згідно з пунктами 9.1, 9.2 Договору строк оренди складає 13 місяців та розпочинається після передачі приміщення за актом здачі-приймання.

Акт здачі-приймання приміщення підписано сторонами 13.04.2019, а тому, відповідно до пп. 17.1.1. та п. 17.3 Договору, строк його дії закінчився 12.05.2020.

Згідно з пунктом 19.3 Договору сторони зобов`язані в останній день строку оренди підписати акт повернення приміщення у відповідності з Додатком №5 до цього договору.

Відповідно до п.21.1 Договору всі повідомлення за цим договором здійснюються одним із наступних способів:

- рекомендованим листом з повідомленням про вручення;

- факсом з підтвердженням рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистим відправленням;

- врученням особисто під розпис;

на адреси сторін вказані в статті 23 цього договору.

На виконання вищевказаних умов Договору, позивачем на адресу відповідача, зазначену в статті 23 цього договору, було направлено звернення (вих.№13-05/01 від 13.05.2020) з проханням прийняти приміщення та підписати акт повернення у відповідності з Додатком 5 до Договору.

Вказане звернення не було вручено відповідачу за його поштовою адресою та 25.08.2020 повернулося позивачу, що підтверджується доданим відповідачем до його відзиву витягом з інтернет-сайту АТ "Укрпошта" (номер поштового відправлення 881).

В той же час, пунктом 21.2 Договору встановлено, що будь-яке повідомлення, яке відповідає вказаним вище вимогам, вважається врученим в день його отримання адресатом. Якщо повідомлення відправляється рекомендованим листом з повідомленням про вручення і не доставляється адресатові з його вини, лист вважатиметься врученим після його повернення відправнику з відповідною відміткою.

Таким чином, звернення позивача вих.№13-05/01 від 13.05.2020 слід вважати врученим відповідачу в установленому Договором порядку.

Оскільки відповідач направлений йому позивачем акт повернення приміщення не підписав, позивач заявив у позові вимогу немайнового характеру про зобов`язання ТОВ "Аве-Плаза" прийняти від ТОВ "Інстинкт Сонця" з оренди приміщення та надати останньому примірник засвідченого підписом уповноваженої особи та печаткою акта повернення приміщення від 12.05.2020 за формою, що встановлена Додатком №5 до Договору.

Крім того, позивачем заявлено вимогу майнового характеру про стягнення з ТОВ "Аве-Плаза" передоплати за Договором оренди №4.03/4-19 від 13.04.2019 у розмірі 113485,17грн., яка складається з суми орендної плати за період з 01.03.2020 по 31.03.2020 та плати за обслуговування за період з 01.03.2020 по 12.05.2020, оскільки позивач був позбавлений можливості користуватися орендованим приміщенням під час дії карантинних обмежень, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 (з наступними змінами та доповненнями).

Як зазначає, позивач у позові на вказаний період відповідачем було зачинено торгівельно-офісний центр "Ave Plaza", доступ до нього відвідувачів було заборонено. Оскільки здійснення господарської позивача залежало від використання орендованого приміщення, він також "майже повністю" припинив роботу з 17.03.2020 по 12.05.2020.

Відповідно до п. 2.5., 4.1.-4.3. Договору та Додаткової угоди № 3 від 20.02.2020 з січня 2020 року розмір орендної плати було актуалізовано. Так само з 01.02.2020 було оновлено розмір плати за обслуговування (п.п. 6.2., 6.4. Договору).

За час дії карантинних обмежень, які припадали на період існування договірних правовідносин між сторонами (з 17.03.2020 по 12.05.2020), відповідачем було здійснено нарахування, а позивачем відповідно ст.ст. 3, 4, 6 Договору було здійснено наступну передоплату за Договором:

- 47362,22грн. орендної плати за період з 01.03.2020 по 31.03.2020;

- 48075,47грн. плати за обслуговування за період з 01.03.2020 по 31.03.2020;

- 48075,47грн. плати за обслуговування за період з 01.04.2020 по 30.04.2020;

- 19230,18грн. плати за обслуговування за період з 01.05.2020 по 12.05.2020.

Факт перерахування коштів підтверджується доданими до позову платіжними дорученнями.

Разом із тим, позивач не погоджується з вищевказаними нарахуваннями та здійсненими передоплатами за Договором, оскільки він вважає, що у період з 17.03.2020 по 12.05.2020 TOB "Аве-Плаза" зупинило господарську діяльність та взагалі не проводило обслуговування торгівельно-офісного комплексу. У зв`язку з цим, позивачем не було підписано акт про надання послуг оренди №716 від 31.03.2020 та акти надання послуг щодо обслуговування №717 від 31.03.2020, №910 від 30.04.2020, №912 від 12.05.2020. Посилаючись на положення ч.6 ст.762 ЦК України позивач, стверджує, що він мав бути звільненим від сплати вищевказаних платежів за договором, а тому просить стягнути фактично сплачені кошти в загальній сумі 113485,17грн. як передоплату.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Щодо вимоги немайнового характеру.

Статтею 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до частини 1 статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивач у зв`язку із закінченням строку дії Договору, у встановленому Договором порядку звернувся до відповідача з листом вих.№13-05/01 від 13.05.2020 щодо повернення майна з оренди та підписання відповідного акту повернення приміщення.

Дане звернення було направлено засобами поштового зв`язку за вказаною в договорі адресою відповідача. Відповідач ухилився від свого обов`язку щодо отримання поштової кореспонденції, яка надходить на його адресу, однак, враховуючи положення статті 21 Договору, звернення позивача слід вважати врученим.

Таким, чином оскільки акт повернення приміщення від 12.05.2020 станом на момент подання позову підписаний з боку відповідача не був, суд вважає, що позивач обґрунтовано заявив вимогу немайнового характеру про зобов`язання відповідача прийняти з оренди приміщення та надати примірник засвідченого підписом уповноваженої особи та печаткою акта повернення приміщення від 12.05.2020 за формою, що встановлена Додатком №5 до Договору.

Втім, як вказує відповідач у відзиві та це також підтверджено позивачем у відповіді на відзив, після подання позову та відкриття провадження у даній справі, відповідач 20.10.2020 направив позивачу підписаний акт повернення приміщення від 12.05.2020.

Пунктом 2 частини 1 статті 231 ГПК України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Враховуючи добровільне виконання відповідачем під час розгляду даної справи немайнової позовної вимоги, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в цій частині на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

При цьому, суд відхиляє твердження відповідача про те, що позивач міг направити звернення щодо підписання акту повернення приміщення засобами електронного зв`язку, оскільки це суперечить узгодженому сторонами порядку направлення повідомлень за Договором, визначеному статтею 21 Договору.

Крім того, необхідно звернути увагу, що обов`язок підписання акту повернення приміщення після закінчення строку дії Договору відповідно до умов пункту 13.9 Договору покладено на обидві сторони. Тому, орендодавець був зобов`язаний вжити заходи щодо підписання такого акту в силу прямої вказівки в Договорі, не чекаючи відповідного звернення від орендаря, однак від виконання даного обов`язку ухилився.

За таких обставин, суд вважає, що спір в частині немайнової вимоги був доведений до суду саме з вини відповідача.

Щодо вимоги майнового характеру суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Однак, частиною 6 статті 762 ЦК України визначено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Так, на підставі ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, з 12.03.2020 по 03.04.2020 на всій території України встановлено карантин.

Постановою КМУ №211 від 11.03.2020 (із змінами внесеними Постановами Кабінету Міністрів України №291 від 22.04.2020; №313 від 29.04.2020; №343 від 04.05.2020) строк дії карантину було продовжено до 22.05.2020.

Таким чином, у період дії Договору з 11.03.2020 по 12.05.2020 на всій території України встановлено карантин, що потягло за собою введення ряду обмежувальних заходів, а зокрема з 17.03.2020 по 12.05.2020 було заборонено роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів закладів культури.

Згідно з п. 14 розділу "Перехідні та прикінцеві положення" ЦК України (у редакції Закону № 540-ІХ від 30.03.2020) з моменту встановлення карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 (з наступними змінами і доповненнями), і до його завершення в установленому законом порядку наймач може бути звільнений від плати за користування майном відповідно до частини шостої статті 762 цього Кодексу.

Згідно з п. 14 розділу "Перехідні та прикінцеві положення" ЦК України (у редакції Закону № 553-ІХ від 13.04.2020) встановити, що на час дії відповідних обмежувальних карантинних заходів, запроваджених Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), обставинами, за які наймач (орендар) не відповідає відповідно до частини другої статті 286 Господарського кодексу України, частин четвертої та шостої статті 762 Цивільного кодексу України, також є заходи, запроваджені суб`єктами владних повноважень, якими забороняються певні види господарської діяльності з використанням орендованого майна, або заходи, якими забороняється доступ до такого майна третіх осіб.

Позивач зазначає у позові, що не користувався орендованим приміщенням, оскільки торгівельно-офісний центр "Аве Плаза" у м.Харкові, у якому знаходиться дане приміщення, був зачинений та не допускав відвідувачів.

Суд відхиляє дане твердження як необґрунтоване, оскільки факт користування орендованим приміщенням у вказаний період підтверджується тією обставиною, що позивач при цьому визнає обґрунтованість нарахування йому відповідачем комунальних послуг та послуг електропостачання, про що свідчать підписані сторонами акти надання послуг №870 від 31.03.2020, №1000 від 30.04.2020, №1001 від 12.05.2020.

В той же час, споживання позивачем вказаних послуг без фактичного користування майном є об`єктивно неможливим. Отже, суд приходить до висновку, що дана обставина підтверджує факт користування позивачем орендованим приміщенням протягом березня-травня 2020 року.

Також, позивач фактично визнає використання орендованого майна, хоча і в обмеженому обсязі, у своїй позовній заяві, зазначаючи про те, що він "майже повністю" припинив роботу у період з 17.03.2020 по 12.05.2020 (сторінка 4 позовної заяви).

Крім того, позивач у своєму гарантійному листі від 17.03.2020, яке було адресоване відповідачу, зазначав про те, що Медичний центр "Інстинкт Сонця" в умовах світової пандемії продовжує роботу в штатному режимі для надання медичних послуг громадянам.

Таким чином, позивачем не доведено факт невикористання орендованого приміщення в період з 17.03.2020 по 12.05.2020, а тому підстави для повного звільнення його від сплати платежів за Договором згідно з частиною 6 статті 762 ЦК України - відсутні.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що частиною 4 статті 762 ЦК України визначено, що наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася.

Матеріали справи свідчать, що позивач вказаною нормою скористався та підписав з відповідачем додаткову угоду №4 від 27.04.2020.

Зокрема, згідно з пунктом 1.1 Додаткової угоди №4 від 27.04.2020 позивача частково було звільнено від оплати орендної плати за період з 01.04.2020 по 12.05.2020, а всю наявну заборгованість позивач був зобов`язаний сплатити до 30.04.2020.

Інші умови Договору, в тому числі щодо сплати платежів за обслуговування приміщень були залишені сторонами без змін.

Таким чином, сторони вже під час дії карантину (квітень 2020 року), з огляду на існування обмежувальних заходів, дійшли згоди щодо зменшення орендної плати за користування майном.

За таких обставин, вимога позивача про повернення сплачених сум орендної плати та послуг за обслуговування приміщень в загальному розмірі 113785,17грн. є необґрунтованою, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Здійснюючи розподіл судового збору, суд виходить з наступного.

Частиною 9 статті 129 ГПК України встановлено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки, як зазначалося вище, спір у даній справі в частині немайнової вимоги було доведено до суду з вини відповідача, судовий збір, що було сплачено за дану немайнову вимогу, у розмірі 2102,00грн. слід покласти на нього.

Також, у зв`язку з відмовою в задоволенні майнової вимоги, судовий збір, що було сплачено за її подання, у розмір 2102,00грн. слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову в частині вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аве-Плаза" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інстинкт Сонця" передоплати за Договором оренди №4.03/4-19 від 13.04.2019 у розмірі 113485,17грн. - відмовити.

Провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Аве-Плаза" прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інстинкт Сонця" з оренди приміщення загальною площею 358кв.м., яке є частиною офісної зони будівлі торгівельно-офісного центру "Ave Plaza" з підземним паркінгом, що розташоване за адресою: вул.Сумська, буд.10, у м.Харкові, на 4 поверсі, та надати ТОВ "Інстинкт Сонця" примірник засвідченого підписом уповноваженої особи та печаткою ТОВ "Аве-Плаза" акта повернення приміщення від 12.05.2020 за формою, що встановлена Додатком №5 до Договору оренди №4.03/4-19 від 13.04.2019, - закрити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аве-Плаза" (04053, м.Київ, вул.Рейтарська, буд.37, код 34755123) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інстинкт Сонця" (61007, м.Харків, вул.Бекетова, буд.11, кв.11, код 40539467) 2 102,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "04" січня 2021 р.

Суддя М.В. Калантай