ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2020 р. м. Ужгород Справа № 907/176/22

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригузи П.Д., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут", код ЄДРПОУ - 39582749, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. О. Богомольця, 21,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Хуст - Агро - Лан", код ЄДРПОУ - 33309786, Закарпатська область, м. Хуст, вул. Сливова, буд. 34,

про: стягнення коштів у розмірі 248 084, 68 грн., з яких 216 617,27 грн. - заборгованість за спожитий природній газ, 15 915,38 грн. - пеня, 2554,21 грн. - 3 % річних та 12 997,82 грн. - інфляційні втрати,

секретар судового засідання: Сінкіна Е.В.

за участі представників сторін: не викликались,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут" звернулось до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хуст-Агро-Лан" про стягнення заборгованості у розмірі 248 084,68 грн., з яких 216 617,27 грн. - заборгованість за спожитий природній газ, 15 915,38 грн. - пеня, 2554,21 грн. - 3 % річних та 12 997,82 грн. - інфляційні втрати, що виник за договором на постачання природного газу.

Описова частина рішення.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 04.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Даною ухвалою запропоновано сторонам надати заяви по суті справи у встановлені судом строки.

Представника відповідача - керівника підприємства Діжака Володимира Володимировича, додатково повідомлено помічником судді телефонограмою від 16.06.2022 (а.с. 52) на виконання ч. 6 ст. 120 ГПК України про відкриття провадження у справі та про необхідність подачі відзиву на позовну заяву. Директором підприємства під час проведення такого повідомлення телефонограмою зазначено, що ним безпосередньо не було отримано матеріалів позовної заяви та ухвали про відкриття провадження від 04.04.2022, внаслідок чого не було подано відзиву на позовну заяву.

24.06.2022 на адресу суду надійшов лист від відповідача №10 від 21.06.2022 (вх. № 02.3.1 - 02/3152/22 від 24.06.2022) (а.с. 57 - 67) про визнання та сплату на 20.06.2022 заборгованості перед ТОВ "Закарпатгаз Збут" за спожитий природний газ на суму 216 617,27 грн. основного зобов`язання. Однак зазначає, що в умовах воєнного стану в Україні та у зв`язку із невиконанням зобов`язань перед відповідачем його особистих контрагентів, відповідач не міг своєчасно погасити заборгованість перед позивачем.

24.06.2022 на адресу суду надійшла заява від позивача про зменшення позовних вимог (а.с. 68 - 73), в якій позивач, зважаючи на добровільне погашення основного розміру заборгованості відповідачем у повному обсязі, просив заяву про зменшення позовних вимог до розміру нарахованої пені, 3 % річних та суми інфляційних втрат - задовольнити та стягнути з відповідача 15 915,38 грн. - пені, 2 554,21 грн. - 3 % річних, 12 997,82 грн. - сума інфляційних втрат.

29.06.2022 Господарський суд Закарпатської області постановив ухвалу про задоволення заяви про зменшення позовних вимог позивача від 24.06.2022 (вх. №02.3.1 - 02/3154/22 від 24.06.2022) до загального розміру 31 467,41 грн., з яких 15 915,38 грн. - пеня, 2224,21 грн. - 3% річних та 12 997,82 грн. - сума інфляційних втрат. У зв`язку з цим має місце нова ціна позову в загальному розмірі 31 467,41 грн.

Розгляд справи здійснено судом без виклику сторін, підписано повний текст рішення.

ІІ. Суть спору за позицією Позивача.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.08.2016 між ним та ТОВ "Хуст-Агро-Лан" був укладений договір на постачання природного газу для потреб споживача, що не є побутовим №11410Х8LLUEP086 (а.с. 10 - 15), за яким утворилася заборгованість за спожитий газ, а саме 248 084,68 грн., з яких 216 617,27 грн. - заборгованість за спожитий природній газ, 15 915,38 грн. - пеня, 2554,21 грн. - 3 % річних та 12 997,82 грн. - інфляційні втрати, які він просить стягнути з відповідача.

Згідно з умовами п. 1.1. укладеного договору, постачальник (позивач) зобов`язується передати у власність споживачу (відповідачу) природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Позивач вказує, що договір є чинним, оскільки відповідно до п. 11.1. договору, договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01.01.2016 до 31.12.2016, а в частині проведення розрахунків - до повного їх здійснення.

Згідно п. 4.2. договору, оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті - гривні в наступному порядку: остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості (п.3.6. договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Так, за даними позивача, у листопаді - грудні 2021 відповідачем спожито 22 737,69 м. природного газу на загальну суму 856 617,27 грн., що підтверджується долученим до матеріалів справи актом приймання-передачі природного газу №33К81023038 від 30.11.2021, №33К81025114 від 31.12.2021 (а.с. 29 - 30).

У порушення взятих на себе зобов`язань за договором, відповідач у встановлений строк не здійснив у повному обсязі оплату вартості спожитого газу у листопаді - грудні 2021 року, заборгованість за спожитий природний газ перед позивачем станом на 31.03.2021 складає 216 617,27 грн. з ПДВ (а.с. 34).

Позивач зазначає, що у зв`язку з несплатою заборгованості, 17.01.2022 звертався до відповідача із вимогою про сплату заборгованості (а.с. 31 - 33) у 7 - денний термін з моменту отримання такої вимоги відповідачем. Однак, вказані вимоги відповідачем не виконані станом на дату подання позовної заяви до суду.

Таким чином, позивачем у відповідності до п. 10.1. договору, в якому зазначено, що спірні питання між сторонами щодо виконання умов договору мають вирішуватися шляхом переговорів, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку, подано позовну заяву про примусове стягнення заборгованості до Господарського суду Закарпатської області.

На виконання п. 6.2.1 укладеного договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивач здійснив розрахунок суми пені за прострочення виконання грошового зобов`язання та розрахунок процентів і інфляційних втрат.

Загальна сума пені за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором склала 15 915,38 грн., а загальна сума процентів та інфляційних втрат згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України склала 15 552,03 грн.

Відтак загальна сума заборгованості за договором склала станом на дату подання позовної заяви до суду - 248 084,68 грн.

Заявою від 24.06.2022 про зменшення позовних вимог (а.с. 68 - 73), зважаючи на добровільне погашення основного розміру заборгованості відповідачем у повному обсязі, позивач заявив про зменшення позовних вимог, стягнути з відповідача грошові суми за порушення грошових зобов`язань: 15 915,38 грн. - пені, 2 554,21 грн. - 3 % річних, 12 997,82 грн. - сума інфляційних втрат.

ІІ. Позиція Відповідача у справі.

Відповідно до даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, юридичною адресою відповідача ТОВ "Хуст-Агро-Лан" значиться Закарпатська область, м. Хуст, вул. Сливова, буд. 34, на цю ж адресу судом була направлена ухвала про відкриття провадження від 04.04.2022 року, яка є отриманою адресатом 07.04.2022 згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №439.

Відповідач зазначає, що станом на 20.06.2022 ним у повному об`ємі погашено заборгованість перед позивачем за спожитий газ в добровільному порядку. Також, відповідач зазначає, що ним скеровано на адресу позивача повідомлення №9 від 21.06.2022 про погашення заборгованості в добровільному порядку та проханням відмовитись від поданої позовної заяви до нього.

У підтвердження факту погашення заборгованості, відповідачем додано до свого листа у якості доказів платіжне доручення №81 від 31.05.2022 ; платіжне доручення №64 від 20.04.2022; платіжне доручення №25 від 11.02.2022; платіжне доручення №19 від 03.02.2022 року (а.с. 61 - 64).

В той же час, стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача 15 915,38 грн. - пені, 2 554,21 грн. - 3 % річних, 12 997,82 грн. - суми інфляційних втрат, свої заперечення щодо підстав та розмірів нарахування не заявив.

ІІІ. Мотивувальна частина.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи та давши їм відповідну правову оцінку, судом встановлено таке:

3.1. 03.08.2016 між сторонами був укладений договір №11410Х8LLUEP086 (далі - договір) (а.с. 10 - 15), згідно з умовами якого, постачальник (позивач) зобов`язується передати у власність споживачу (відповідачу) у 2016 році природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Договір є чинним, оскільки відповідно до п. 11.1. договору, договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01.01.2016 до 31.12.2016, а в частині проведення розрахунків - до повного їх здійснення.

Крім того, згідно п. 11.2. договору, договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому, Сторони мають внести зміни до договору щодо планових обсягів постачання газу на продовжений строк.

Пунктом 11.3. передбачено, що одностороння відмова від виконання умов договору не допускається.

3.2. Відповідно до п. 3.1. договору, розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем.

Згідно п. 4.1. договору, розрахунковий період за договором становить 1 календарний місяць.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті - гривні в наступному порядку: остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості (п.3.6. договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Відповідно до п. 4.3. договору, датою оплати є дата зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника.

Згідно п. 4.5. договору, у разі відсутності графіка погашення заборгованості постачальник має право грошові кошти, отримані від споживача за газ в поточному розрахунковому періоді зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення.

У пункті 5.1.1. передбачено, що постачальник (позивач) має право отримувати від споживача оплату поставленого газу відповідно до умов договору, а пунктом 5.4.2. передбачено, що споживач зобов`язується оплачувати постачальнику вартість газу на умовах договору.

У розділі 6 договору, зокрема в п. 6.1. договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з договором і чинним законодавством України.

У пункті 6.2.1. передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу.

Згідно п. 11.5. договору, усі зміни та доповнення до договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються печатками (за наявності).

3.3. У період дії договору, сторони на виконання п. 11.5. договору уклали ряд додаткових угод до договору, а саме:

10.08.2018 між сторонами укладено додаткову угоду №1 (а.с. 16) до договору, в якій сторони затвердили річний плановий обсяг постачання газу до 60 000 тис. куб. м. на 2018 рік із розподілом по місяцях.

03.09.2018 сторони підписали додаткову угоду №2 (а.с. 17), якою доповнили п. 3.2. договору, а саме вказали, що ціна газу з 01.09.2018 становить 13 725,84 грн. з ПДВ.

08.10.2018 сторони підписали додаткову угоду №3 до договору (а.с.18), якою доповнили п. 3.2. договору, а саме вказали, що ціна газу з 01.10.2018 становить 14 975,64 грн. з ПДВ.

01.11.2018 сторони підписали додаткову угоду №4 до договору (а.с.19), якою доповнили п. 3.2. договору, а саме вказали, що ціна газу з 01.10.2018 становить 14 526,24 грн. з ПДВ.

08.08.2019 сторони уклали додаткову угоду №5 (а.с.20), якою сторони затвердили річний плановий обсяг постачання газу - 115 000 тис. куб. м. на 2019 рік із розподілом по місяцях.

25.08.2020 сторони підписали додаткову угоду №6 (а.с. 22), якою сторони затвердили річний плановий обсяг постачання газу - до 65 000 тис. куб. м. на 2020 рік із розподілом по місяцях.

Додатковою угодою №7, яку було підписано 05.09.2020 (а.с.23) сторони доповнили п. 3.2. договору, а саме вказали, що ціна газу з 01.09.2020 становить 6,1538912 грн. з ПДВ за 1 куб. м.

28.08.2020 було підписано додаткову угоду №8 (а.с. 24), якою сторони затвердили річний плановий обсяг постачання газу - до 65 000 тис. куб. м. на 2021 рік із розподілом по місяцях.

12.09.2021 між сторонами було підписано додаткову угоду №9 (а.с. 25), якою сторони доповнили п. 3.2. договору, а саме вказали, що ціна газу у вересні 2021 становить 29,8638912 грн. з ПДВ за 1 куб. м.

Додатковою угодою №10 до договору від 01.10.2021 (а.с.26) сторони доповнили п. 3.2. договору, а саме вказали, що ціна газу у жовтні 2021 становить 35,1638912 грн. з ПДВ за 1 куб. м.

Додатковою угодою №11 до договору від 12.11.2021 (а.с.27) сторони доповнили п. 3.2. договору, а саме вказали, що ціна газу у листопаді 2021 становить 31,3949084 грн. з ПДВ за 1 куб. м.

17.11.2021 сторони уклали додаткову угоду №12 (а.с.28), якою сторони затвердили річний плановий обсяг постачання газу - до 104 000,00 тис. куб. м. у 2021 році із розподілом по місяцях.

3.4. Суд зазначає, що при огляді долучених позивачем доказів, встановлено, що 30.11.2021 відповідачем підписано акт №33К81023038 приймання - передачі природного газу (а.с.29) згідно з яким відповідач прийняв природного газу на суму 685 986,94 грн. з ПДВ.

31.12.2021 сторони підписали акт №33К81025114 приймання - передачі природного газу (а.с. 30), згідно з яким відповідач прийняв природного газу на суму 170 630,33 грн.

Дані акти є підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками з обох сторін на виконання умов договору та чинного законодавства України, тобто є такими, які підтверджують факт поставки та отримання газу відповідачем на суму, яка вказана вище.

3.5. Позивач у зв`язку з несплатою заборгованості, 17.01.2022 звертався до відповідача із вимогою про сплату заборгованості у 7 - денний термін з моменту отримання такої вимоги відповідачем (а.с. 31 -33).

Однак, вказані вимоги відповідачем не виконані станом на дату подання позовної заяви до суду.

3.6. На виконання п. 6.2.1 укладеного договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивач здійснив розрахунок суми пені за прострочення виконання грошового зобов`язання та розрахунок процентів і інфляційних втрат.

Загальна сума пені за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором склала 15 915,38 грн., а загальна сума процентів та інфляційних втрат згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України склала 15 552,03 грн.

Відтак загальна сума заборгованості за договором склала станом на дату подання позовної заяви до суду - 248 084,68 грн.

3.7. Судом встановлено, що на стадії підготовчого провадження у справі, відповідач у добровільному порядку здійснив погашення основної суми заборгованості у розмірі 216 617,27, що зазначено в листі (відзиві) відповідача та в заяві про зменшення позовних вимог від позивача і підтверджується долученими до справи платіжними дорученнями.

Внаслідок добровільного погашення відповідачем основної суми заборгованості, позивач звернувся до суду із заявою про зменшення позовних вимог, які складаються з суми пені - 15 915,38 грн., 3% річних - 2 554,21 грн. та інфляційних втрат - 12 997,82 грн., яка судом задоволена ухвалою від 29.06.2022.

З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог сума позовних вимог позивача до відповідача складає - 31 467.41 грн.

3.8. Судом проведено перевірку арифметичного розрахунку розміру пені, 3% річних та суми інфляційних втрат та дані розрахунки проведені коректно і згідно вимог договору та закону.

3.9. Однак, зважаючи на викладені обставини та поведінку відповідача, суд зазначає, що відповідно до ст. 233 ГК України, суд має підстави зменшити розмір санкцій, оскільки належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора.

При цьому суд бере до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

3.10. З даних підстав, зважаючи, що позивачем не понесено збитків, які би він не покрив нарахованими у цій справі відсотками (3%) річних та суми інфляційних втрат, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково, зменшивши розмір штрафних санкцій (пені), що підлягають стягненню з відповідача на підставі приписів ст. 233 ГПК України та ст. 551 ЦК України.

Перевіряючи доводи і заперечення сторін, суд зазначає таке.

3.11. Норми законодавства, що регулюють спірні відносини.

Цивільний кодекс України.

Стаття 11. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків.

1. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

Стаття 509. Поняття зобов`язання та підстави його виникнення.

1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 526. Загальні умови виконання зобов`язання.

1. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530. Строк (термін) виконання зобов`язання.

1. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 534. Черговість погашення вимог за грошовим зобов`язанням.

1. У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом:

1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання;

2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка;

3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Стаття 549. Поняття неустойки.

1. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

2. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

3. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Стаття 550. Підстави виникнення права на неустойку.

1. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

2. Проценти на неустойку не нараховуються.

3. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання

Стаття 599. Припинення зобов`язання виконанням.

1. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 610. Порушення зобов`язання.

1. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611. Правові наслідки порушення зобов`язання.

1. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Стаття 612. Прострочення боржника.

1. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

2. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Стаття 625. Відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 626. Поняття та види договору.

1. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 629. Обов`язковість договору.

1. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 631. Строк договору.

1. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

2. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

3. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

4. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Господарський кодекс України.

Стаття 174. Підстави виникнення господарських зобов`язань.

Однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Стаття 193. Загальні умови виконання господарських зобов`язань.

1. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

2. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

3. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання.

4. Управнена сторона має право не приймати виконання зобов`язання частинами, якщо інше не передбачено законом, іншими нормативно-правовими актами або договором, або не випливає із змісту зобов`язання.

5. Зобов`язана сторона має право виконати зобов`язання достроково, якщо інше не передбачено законом, іншим нормативно-правовим актом або договором, або не випливає із змісту зобов`язання.

6. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

7. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

8. Управнена сторона, приймаючи виконання господарського зобов`язання, на вимогу зобов`язаної сторони повинна видати письмове посвідчення виконання зобов`язання повністю або його частини.

Стаття 216. Господарсько-правова відповідальність учасників господарських відносин.

1. Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

2. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

3. Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими:

потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі;

сплата штрафних санкцій за порушення зобов`язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов`язань у натурі;

у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції.

Стаття 220. Прострочення боржника.

1. Боржник, який прострочив виконання господарського зобов`язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

2. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання втратило інтерес для кредитора, він має право відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

3. Боржник не вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, поки воно не може бути виконано внаслідок прострочення кредитора.

Стаття 222. Досудовий порядок реалізації господарсько-правової відповідальності.

1. Учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

2. У разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб`єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 230. Штрафні санкції.

1. Пеня й штраф є господарськими штрафними санкціями, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

3.12. Висновки суду та норми права, що підлягають застосуванню.

3.12.1. Суд звертає увагу на те, що наявність у постачальника можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми у вигляді 3% річних, інфляційних втрат та пені змінює їхнє дійсне правове призначення. Санкції мають на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не можуть становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для постачальника, а для боржника - фактором втрати чи поглиблення його економічної (фінансової) неспроможності.

Таку правову позицію викладено і в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 по справі №7-рп/2013.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, як зазначає Верховний Суд, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки), майновий стан сторін.

При цьому, зменшення розміру заявлених до стягнення штрафу та пені є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 04.02.2020 у справі № 918/116/19.

На підставі викладеного, враховуючи економічні і правові інтереси сторін у швидкому виконанні рішення і збереженні платоспроможності сторін як гарантії виконання судового рішення, суд дійшов висновку щодо необхідності зменшення розміру належної до сплати пені на 50% (з 15 915,38 грн. до 7 957,69 грн.).

Суд враховує як суттєві причини порушення зобов`язань контрагентами перед відповідачем, що вплинули на його фінансові спроможності своєчасно погасити заборгованість, а також виключну обставину, в якій знаходяться сторони - стан війни, що безумовно впливає на фінансові можливості учасників господарських відносин здійснювати розрахунки за спожиті енергоносії тощо.

Розмір належних до сплати 3% річних в сумі 2 554,21 грн. та інфляційні втрати в сумі 12 997,82 грн. цілком покривають втрати кредитора від прострочень виконання грошового обов`язку відповідачем у цій справі.

Тому, з відповідача має бути стягнуто 7 957,69 грн. + 2 554,21 грн. + 12 997,82 грн. = 23509,72грн.

ІV. Розподіл судових витрат.

Згідно платіжного доручення №683 від 30.03.2022 (а.с.9) позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 3 721.27 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 ГПК, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У заяві позивача про зменшення позовних вимог від 24.06.2022 однією з вимог була про стягнення сплаченого судового збору у розмірі 3 721,27 грн. з відповідача.

Таким чином, судові витрати слід покласти на відповідача згідно ч. 3 ст. 130 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 86, 129, 236, 238, 241 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хуст - Агро - Лан", код ЄДРПОУ - 33309786, Закарпатська область, м. Хуст, вул. Сливова, буд. 34 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут", код ЄДРПОУ - 39582749, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. О. Богомольця, 21, заборгованість в сумі 23509,72грн. (двадцять три тисячі п`ятсот дев`ять гривень 72 копійок), з яких 7 957,69 грн. пеня; 2 554,21 грн. відсотки (3%) річних та 12 997,82 грн. інфляційні втрати, за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором №11410Х8LLUEP086 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 03.08.2016 року.

3. В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хуст - Агро - Лан", код ЄДРПОУ - 33309786, Закарпатська область, м. Хуст, вул. Сливова, буд. 34 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут", код ЄДРПОУ - 39582749, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. О. Богомольця, 21, сплачений судовий збір у розмірі 3 721,27 грн. (три тисячі сімсот двадцять одна гривень 27 копійок).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати сторонам.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя П.Д. Пригуза