ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2020 р. Справа№ 910/13754/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Тищенко А.І.

Куксова В.В.

при секретарі Токарева А.Г.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 02.12.2020.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 у справі № 910/13754/19 (суддя Кирилюк Т. Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агроресурссистеми"

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про стягнення 305 208,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агроресурссистеми" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" суми заборгованості з урахуванням штрафних санкцій та 3% річних в розмірі 305 208, 20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконує свої обов`язки покладені на нього умовами договору про закупівлю послуг № від 18.03.2019 року в частині оплати вартості наданих позивачем послуг.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 у справі №910/13754/19 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агроресурссистеми" 276 155 грн. 18 коп. - основного боргу, 26 715 грн. 16 коп. - пені, 2 337 грн. 86 коп. - 3 % річних, 20 000 грн. 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу та 4 578 грн. 15 коп. - судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 у справі №910/13754/19 повністю та ухвалите нове рішення, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Також у апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушено або неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга має бути задоволена.

Також скаржник зазначає, що позивач виконав роботи за етапами № 2, № 3 з порушенням строків, встановлених договором № від 18.03.2016 та додатками до нього, і не у повному обсязі.

04.08.2020 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою, надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді:Яковлєв М. Л., Разіна Т. І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2020 клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 у справі №910/13754/19 задоволено та поновлено скаржнику пропущений процесуальний строк, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 у справі №910/13754/19, зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 у справі №910/13754/19 до винесення Північним апеляційним господарським судом акту за результатами розгляду апеляційної скарги на підставі п. 5 ст.262 ГПК України та призначено розгляд апеляційної скарги на 08.09.2020.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/2953/20 від 08.09.2020, у зв`язку з перебуванням судді Разіної Т. І. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2020 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є.Ю., судді:Яковлєв М. Л., Куксов В. В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 у справі №910/13754/19 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Куксов В. В., Яковлєв М. Л. та призначено до розгляду на 03.11.2020.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4170/20 від 03.11.2020, у зв`язку з перебуванням судді Куксова В. В. на лікарняному та судді Яковлєва М. Л. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2020 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Тищенко А. І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 у справі № 910/13754/19 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Тищенко А. І., Михальська Ю.Б. та призначено до розгляду на 02.12.2020.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/5016/20 від 30.11.2020, у зв`язку з перебуванням судді Михальської Ю.Б. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Тищенко А. І., Куксов В. В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 у справі № 910/13754/19 прийняти до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Тищенко А. І., Куксов В. В. та зазначено, що розгляд справи буле здійснюватись за раніше визначеною датою та часом.

В судовому засіданні 02.12.2020 представник скаржника підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив задовольнити її, а оскаржуване рішення просив скасувати.

В судове засіданні 02.12.2020 представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов`язок суду відкласти апеляційний розгляд справи.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, дотримання якого є процесуальною гарантією дотримання прав сторін спору.

Дослідивши матеріали справи, з метою дотримання розумних процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, суд апеляційної інстанції вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що 18.03.2016 між сторонами укладено договір про закупівлю послуг № , за яким позивач зобов`язався надати відповідачу інженерні послуги (послуги по виготовленню технічної документації із землеустрою (право земельного сервітуту) та розробити робочий проект землеустрою щодо технічної та біологічної рекультивації земель та виготовлення агрохімічних паспортів по об`єкту: "Капітальний ремонт газопроводу Шебелинка-Дніпропетровськ-Одеса DN 700,800 на ділянці Шебелинка- Дніпропетровськ, км 34.7-38.7", а відповідач - прийняти та оплатити такі послуги.

У відповідності до пункту 5.2. договору № від 18.03.2016, послуги повинні надаватись у відповідності до узгодженого сторонами календарного плану.

Відповідно до пункту 4.2 договору № від 18.03.2016 по завершенню кожного з етапів послуг, позивач передає відповідачу акт наданих послуг у двох примірниках.

Позивач зазначає, що виконав підрядні роботи за етапами № 2, № 3, визначених у додатку № 1 до договору № від 18.03.2016, на загальну суму 276 155, 18 грн., що підтверджується актом наданих послуг № 4 від 21.12.2018 за договором № від 18.03.2016 на суму 276 155, 18 грн.

Скаржник зазначає, що позивач виконав роботи за етапами № 2, № 3 з порушенням строків, встановлених договором № від 18.03.2016 та додатками до нього, і не у повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до частини першої статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Як передбачено п. 6.1.3 договору № від 18.03.2016, що відповідач зобов`язаний приймати надані послуги, в разі відсутності зауважень, згідно з актом наданих послуг.

Обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку відступів від умов договору негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом і договором покладений саме на замовника, який без будь-якого посилання на порушення строків виконання робіт та їх обсягу підписав акт наданих послуг № 4 від 21.12.2018 за договором № від 18.03.2016, у якому зазначено, що сторони щодо якості та обсягу наданих послуг взаємних претензій не мають.

Місцевий господарський суд вірно вказав, що відповідач, враховуючи наведене, втратив право посилатися на відступи від умов договору № від 18.03.2016 та недоліки у виконаній роботі за актом наданих послуг № 4 від 21.12.2018 після їх прийняття.

У відповідності до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 889 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Скаржник вважає, що оплата виконаних робіт за договором № від 18.03.2016 настає за повністю виконаний етап, а не за його частину. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що строк оплати за виконані роботи не настав.

Як встановлено п. 4.3 договору № від 18.03.2016, що оплата здійснюється поетапно по факту надання послуг протягом 180 календарних днів після підписання акту наданих послуг шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача.

Беручи до уваги наведене, сторони погодили поетапну оплату виконаних робіт протягом 180 календарних днів з моменту підписання акту наданих послуг. Таким чином, доводи скаржника, що строк оплати за актом наданих послуг № 4 від 21.12.2018 за договором № від 18.03.2016 ще не настав є необгрунтованими.

Отже, строк оплати за виконані роботи згідно акту наданих послуг № 4 від 21.12.2018 за договором № від 18.03.2016 є таким, що настав.

Позивач вказує, що відповідач не оплатив виконані роботи, у результаті чого існує прострочена заборгованість у розмірі 276 155, 18 грн.

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем вказаної суми заборгованості за виконані роботи.

Беручи до уваги викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача основної суми боргу у розмірі 276 155, 18 грн. є правомірною і підлягає задоволенню повністю.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 26 715, 16 грн. - пені та 2 337, 86 грн. - 3 % річних, нарахованих за період 20.06.2019 - 30.09.2019, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як встановлено п. 7.3 договору № від 18.03.2016, що за порушення строків оплати наданих послуг без погодження з позивачем, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0, 1 % від вартості послуг, з яких допущено прострочення по оплаті за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення.

Апеляційний господарський суд дійшов висновку, що наведений у позовній заяві розрахунок пені є арифметично вірним.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 26 715, 16 грн. - пені, нарахованої за період 20.09.2019 - 30.09.2019.

Як встановлено ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що розрахунок 3% річних здійснено вірно.

Таким чином, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 2 337, 86 грн. за період 20.06.2019 - 30.09.2019.

Щодо заявлених позивачем до стягнення з відповідача 20 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агроресурссистеми" та адвокатом Шипіцин О.В. 03.09.2019 укладено договір про надання правової допомоги № 03-09/2019, згідно з яким адвокат зобов`язався надавати позивачу правову допомогу, а позивач - оплатити надані послуги.

Матеріали справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу містять додаткову угоду № 5 до договору про надання правової допомоги № 03-09/2019 від 03.09.2019 та акт приймання-передачі наданих послуг № 5 від 06.11.2019 на суму 20 000, 00 грн.

Згідно з ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Беручи до уваги викладене та відсутність заперечень відповідача щодо розміру витрат на правову допомогу, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20 000, 00 грн. є обґрунтованими і підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Інші посилання скаржника викладені в апеляційній скарзі судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 у справі № 910/13754/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції рішення.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 у справі № 910/13754/19 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Крім того, оскільки ухвалою Північного апеляційного господарського суду 10.08.2020 дія оскаржуваного рішення була зупинена з огляду на приписи ч. 5 ст. 262 Господарського процесуального кодексу України, і за наслідками апеляційного розгляду оскаржуване рішення залишено в силі, а тому його дія підлягає поновленню.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 у справі № 910/13754/19 - залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/13754/19 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено 11.01.2021 у зв`язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю. на лікарняному з 17.12.2020 по 31.12.2020 та відпусткою судді Шаптали Є.Ю. з 04.01.2021 по 06.01.2021.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді А.І. Тищенко

В.В. Куксов