ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2020 р. Справа№ 927/609/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Бендюг І.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 17.12.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 07.09.2020 (повний текст підписано11.09.2020)

у справі №927/609/20 (суддя Книш Н.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек"

до Фермерського господарства "Північ Агро"

про стягнення 161 684,33 грн.

В судовому засіданні 17.12.2020 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.09.2020 у справі №927/609/20 закрито провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" до Фермерського господарства "Північ Агро" про стягнення 161 684, 33 грн.

Стягнуто з Фермерського господарства "Північ Агро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" 2 425, 26 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач 25.09.2020 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати в частині відмови у стягненні 14 000,00 грн. витрат, понесених позивачем на правничу допомогу та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення вимог позивача.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм процесуального права (ст. 129 ГПК України).

Апелянт зазначає, що з матеріалів справи вбачається понесення позивачем витрат на правничу допомогу та фактичне здійснення адвокатом дій в інтересах позивача, що пов`язані з розглядом даної справи, тобто фактично доведено реальність надання правничої допомоги.

Апелянт повідомляє, що в підтвердження надання правничої допомоги Адвокатське бюро укладає з клієнтом акт приймання - передачі наданої правничої (правової) допомоги після ухвалення судом рішення/ухвали/постанови, тобто на момент винесення судом ухвали від 07.09.2020 у справі №927/609/20 між позивачем та адвокатським бюро ще не було укладено акту приймання - передачі наданої правничої (правової) допомоги, оскільки по суті справи ще не було винесено ухвали, відповідно позивач не міг заздалегідь надати акт приймання - передачі наданої правничої (правової) допомоги.

Апелянт наголошує, що у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України позивач зобов`язаний документально підтвердити лише понесення витрат, та відсутній обов`язок надавати суду докази приймання-передачі послуг, про що свідчить також правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у додатковій постанові у справі № 755/9215/15-ц (у відповідності до якої задоволено стягнення судових витрат без акту приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги).

Звертає увагу, що відповідачем не було надано суду жодного клопотання з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в той час позивачем та Адвокатським бюро встановлено та погоджено розмір витрат на правову допомогу в межах справи №927/609/20, а позивачем понесено такі витрати, що підтверджується платіжним дорученням №713 від 26.06.2020.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2020 апеляційну скаргу позивача передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 поновлено позивачу строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 12.11.2020.

21.10.2020 на електронну адресу суду від представника позивача надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якого просить забезпечити у Господарському суді Дніпропетровської області.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2020 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" про участь в судовому засіданні у справі №927/609/20 в режимі відеоконференції відмовлено, враховуючи технічну неможливість проведення відеоконференції у Господарському суді Дніпропетровської області 12.11.2020 о 12 год. 00 хв., що підтверджується відповідною роздруківкою, долученою до матеріалів справи.

27.10.2020 на електронну пошту суду, а 30.10.2020 поштою, від представника позивача надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якого просить забезпечити у Господарському суді Дніпропетровської області.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2020 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" про участь в судовому засіданні 12.11.2020 о 12 год. 00 хв. у справі №927/609/20 в режимі відеоконференції відмовлено, враховуючи технічну неможливість проведення відеоконференції у Господарському суді Дніпропетровської області 12.11.2020 о 12 год. 00 хв., що підтверджується відповідними роздруківками, долученими до матеріалів справи.

03.11.2020 від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якого просить доручити Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області або Центральному апеляційному господарському суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2020 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, забезпечення проведення відеоконференції доручено Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області.

12.11.2020 розгляд справи №927/609/20 не відбувся у зв`язку з перебуванням суддів Тищенко А.І. та Михальської Ю.Б. у відпустці.

Після виходу суддів Тищенко А.І. та Михальської Ю.Б. з відпусток, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 розгляд справи призначено на 17.12.2020.

03.12.2020 від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якого просить доручити Господарському суду Дніпропетровської області або Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області, або Центральному апеляційному господарському суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, забезпечення проведення відеоконференції доручено Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 17.12.2020 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати в частині відмови у стягненні 14 000,00 грн. витрат, понесених позивачем на правничу допомогу та прийняти в цій частині нове рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 17.12.2020 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротек» звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Фермерського господарства «Північ Агро» про стягнення 161684, 33 грн. заборгованості, а саме: 158996,70 грн. боргу та 2687,63 грн. 3% річних за період прострочення з 12.11.2019 по 23.06.2020.

Позов обґрунтований невиконанням відповідачем зобов`язання з оплати за надані послуги на підставі договору №19332AMS про надання послуг від 04.11.2019.

04.08.2020 до початку судового засідання від відповідача надійшло клопотання №89 від 03.08.2020 про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, в якому відповідач повідомив про проведену ним оплату в розмірі 161684,33 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 16, № 17 від 03.08.2020, копії яких додано до клопотання.

Судом встановлено, що 03.08.2020, після відкриття провадження у даній справі, відповідачем сплачено на рахунок позивача - 161684,33 грн., а саме: 158996,70 грн. боргу та 2687,63 грн. 3% річних, що підтверджується доданими до клопотання відповідача про закриття провадження у справі платіжними дорученнями №16 від 03.08.2020 на суму 158996,70 грн., з призначенням платежу «оплата за надані послуги згідно акту Акт №100575AMS від 28.11.2019р., в т.ч. ПДВ 20% 26499,45 грн» та № 17 від 03.08.2020 на суму 2687,63 грн. з призначенням платежу «оплата 3% річних за користування товарним кредитом зг. позовної заяви № 2306/20юр.від 23.06.2020р. без ПДВ».

Позивач у заяві № 1008/20юр від 10.08.2020 підтвердив здійснення відповідачем оплати суми основного боргу у розмірі 158996,70 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 2687,63 грн., всього: 161684,33 грн. та повідомив про надходження даних сум 04.08.2020 на банківський рахунок ТОВ «Агротек».

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем у повному обсязі здійснено оплату заборгованості, що виникла у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору №19332AMS про надання послуг від 04.11.2019, а спір між сторонами врегульовано, предмет спору відсутній.

Враховуючи викладене, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.09.2020 у справі №927/609/20 закрито провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" до Фермерського господарства "Північ Агро" про стягнення 161 684, 33 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Крім того, у заяві № 1008/20юр від 10.08.2020 позивач просить суд у зв`язку з виконанням відповідачем вимог, викладених у позовній заяві № 2306/20юр від 23.06.2020, вже на стадії судового розгляду справи, всі судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на відповідача, а саме стягнути з Фермерського господарства "Північ Агро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" судові витрати на оплату судового збору у розмірі 2425,26 грн. та витрати, понесені позивачем на правничу (правову) допомогу у розмірі 14000,00 грн., всього 16425,26 грн.

Оскаржуваною ухвалою в мотивувальній частині у задоволенні витрат, понесених позивачем на правничу (правову) допомогу у розмірі 14 000,00 грн., позивачу було відмовлено.

Судом першої інстанції зазначено, що необхідно надавати докази не лише понесених витрат на правничу допомогу, а й докази щодо фактичного надання позивачу послуг правової допомоги та їх обсяг, тобто необхідно надавати акт приймання-передачі наданої правової допомоги.

Оскільки позивач не надав акт приймання-передачі наданої правової допомоги, а надано лише докази підтвердження здійснення фактичної оплати судових витрат (правничої допомоги) на суму 14 000,00 грн., а саме платіжне доручення № 713 від 26.06.2020, місцевим господарським судом вирішено, що вимога позивача в частині покладення на відповідача витрат, понесених позивачем на правничу (правову) допомогу у розмірі 14 000,00 грн. задоволенню не підлягає через відсутність акту приймання-передачі наданої правової допомоги.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" про стягнення витрат на правничу допомогу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем на підтвердження надання йому адвокатських послуг при розгляді даної справи було надано суду додатками до позовної заяви: копію договору № 1/05-18 про надання правничої (правової) допомоги від 17.05.2018, укладеного між Адвокатським бюро «Талоконова Кирила» (Бюро) та ТОВ «Агротек» (Клієнт), копію додаткової угоди № 33 від 23.06.2020 до договору про надання правничої (правової) допомоги № 1/05-18 від 17.05.2018 (розрахунок вартості послуг з надання правничої (правової) допомоги), оригінал ордеру на надання правової допомоги від 23.06.2020 серії АЕ № 1026958, копію платіжного доручення № 713 від 26.06.2020 про сплату Адвокатському бюро «Талоконова Кирила» 14000,00 грн. на підставі договору № 1/05-18 про надання правничої (правової) допомоги від 17.05.2018 та додаткової угоди № 33 від 23.06.2020.

Отже, разом із позовною заявою позивачем було надано докази понесення позивачем судових витрат, як цього вимагають норми ГПК України.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

Разом із тим, згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 зазначеного Кодексу ).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 цього Кодексу).

Водночас, за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Суд зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат, господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.

У зв`язку з наведеним, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Вказана правова позиція наведена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Відповідно до п.2 додаткової угоди № 33 від 23.06.2020, загальна вартість послуг становить 14000,00 грн., а саме:

- ознайомлення з наданими Клієнтом документами з метою звернення з позовною заявою до Фермерського господарства «Північ Агро» (38314298) про стягнення заборгованості по оплаті за договором про надання послуг № 19332AMS від 04.11.2019 - 1000,00 грн.;

- вивчення законодавства та судової практики з аналогічних справ - 1000,00 грн.;

- надання Клієнту юридичної консультації щодо перспектив судової справи - 1000,00 грн.;

- складання позовної заяви з урахуванням обставин справи та наданих Клієнтом документів та доказів, в т.ч. розрахунок суми штрафних санкцій - 5000,00 грн.;

- підготовка додатків до позовної заяви у необхідній кількості примірників - 1000,00 грн.;

- підготовка необхідних процесуальних документів, заяв, клопотань тощо, особиста участь Адвоката у судових засіданнях - 5000,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, колегія суддів дійшла висновків про часткову обґрунтованість заявлених позивачем витрат, а саме щодо складання позовної заяви у розмірі 5000,00 грн., та участь адвоката у судовому засіданні в суді першої інстанції 04.08.2020, враховуючи тривалість судового засідання (14 хв.) у розмірі 200, 00 грн.

Послуги адвоката щодо ознайомлення з наданими клієнтом документами з метою звернення з позовною заявою, вивчення законодавства та судової практики з аналогічних справ, надання клієнту юридичної консультації щодо перспектив судової справи, підготовка додатків до позовної заяви у необхідній кількості примірників, підготовка необхідних процесуальних документів, заяв, клопотань є необґрунтованими, та, зокрема, частково включаються до послуг щодо складання позовної заяви.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги складність даної справи, характер спору, подані позивачем докази щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаність цих витрат з розглядом справи, пропорційність, значення справи для сторін, колегія суддів дійшла висновку про часткову обґрунтованість заяви позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно в решті вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" про стягнення з Фермерського господарства "Північ Агро" витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції слід відмовити з вищевикладених підстав.

Судом апеляційної інстанції були враховані обґрунтовані пояснення позивача, що на момент винесення місцевим господарским судом оскаржуваної ухвали від 07.09.2020 у справі № 927/609/20 між позивачем та Адвокатським бюро «Талоконова Кирила» ще не було укладено акту приймання - передачі наданої правничої (правової) допомоги, оскільки по суті справи ще не було постановлено ухвали.

У відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України, позивач зобов`язаний документально підтвердити лише понесення витрат, та відсутній обов`язок надавати суду докази приймання-передачі послуг, про що свідчить також правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у додатковій постанові у справі № 755/9215/15-ц (у відповідності до якої задоволено стягнення судових витрат без акту приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги).

Місцевий господарський суд не надав належної правової оцінки та не проаналізував види та обсяги робіт, здійснених адвокатом у процесі надання правничої допомоги в суді першої інстанції, та дійшов помилкових висновків про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" про стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Місцевий господарський суд не з`ясував всіх обставини справи в частині надання позивачу правничої допомоги та не надав належної оцінки доказам, представленим в обґрунтування заявлених вимог позивача щодо відшкодування витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, а тому дійшов помилкових висновків в частині відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" про стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 07.09.2020 у справі №927/609/20 в частині відмови у задоволенні витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" на правничу (правову) допомогу підлягає частковому задоволенню, а ухвала Господарського суду Чернігівської області від 07.09.2020 у справі №927/609/20 в частині відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає частковому скасуванню з вищевикладених підстав, з викладенням резолютивної частини ухвали в редакції постанови Північного апеляційного господарського суду.

У відповідності до ст. 129 ГПК України у зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги позивача, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за подання апеляційної скарги пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 07.09.2020 у справі №927/609/20 в частині відмови у задоволенні витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" на правничу (правову) допомогу задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 07.09.2020 у справі №927/609/20 скасувати в частині відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" про стягнення витрат на правничу допомогу.

3. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

4. Резолютивну частину ухвали Господарського суду Чернігівської області від 07.09.2020 у справі №27/609/20 викласти в наступній редакції:

« 1. Закрити провадження у справі № 927/609/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" (вул. Собінова, 1, м. Дніпро, 49083) до Фермерського господарства "Північ Агро" (вул. Польова, буд. 3Б, с. Вертіївка, Ніжинський район, Чернігівська область) про стягнення 161684, 33 грн.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Північ Агро" (вул. Польова, буд. 3Б, с. Вертіївка, Ніжинський район, Чернігівська область, ідентифікаційний код 38314298) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" (вул. Собінова, 1, м. Дніпро, 49083, ідентифікаційний код 32232765) 2425,26грн. судового збору, 5200,00 грн. витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.

3. У задоволенні решти заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.»

5. Стягнути з Фермерського господарства "Північ Агро" (вул. Польова, буд. 3Б, с. Вертіївка, Ніжинський район, Чернігівська область, ідентифікаційний код 38314298) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" (вул. Собінова, 1, м. Дніпро, 49083, ідентифікаційний код 32232765) 780,68 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Доручити Господарському суду Чернігівської області видати накази.

7. Матеріали справи № 927/609/20 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписано 16.01.2021 після виходу суддів Тищенко А.І. та Михальської Ю.Б. з відпусток.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко