ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2020 р. Справа№ 910/16390/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Поляк О.І.

Дідиченко М.А.

без повідомлення (виклику) учасників справи,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 про повернення позовної заяви у справі №910/16390/20 (суддя Ващенко Т.М.) за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Петрицького 21» про визнання незаконним обмеження в наданні інформації, зобов`язання надати інформацію, визнання незаконною відмову надавати регулярні звіти, зобов`язання надавати регулярні звіти

ВСТАНОВИВ наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Петрицького 21» про визнання незаконним обмеження в наданні інформації, зобов`язання надати інформацію, визнання незаконною відмову надавати регулярні звіти, зобов`язання надавати регулярні звіти.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу на підставі ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви у встановлений судом строк.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 у справі №910/16390/20 та продовжити розгляд судом поданої позовної заяви.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на неправильне застосування судом ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір». Скаржник зазначає, що ним було надано достатні докази неможливості сплати судового збору за подання позовної заяви з підстав незадовільного майнового стану позивача, а саме - відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за 2019 рік та додатково надану довідку Пенсійного фонду України про пенсійні нарахування позивача за 2019 рік. Натомість, суд незважаючи на подані позивачем докази, ухвалив повернути позовну заяву через невиконання вимог ухвали від 29.10.2020 в частині надання доказів оплати судового збору, чим порушив норми ст. 55 Конституції України щодо допуску позивача до правосуддя та ст. 3 ГПК України в контексті незастосування судом норм ч.ч. 1, 2, 3, 4, 10 ст. 11 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 про повернення позовної заяви у справі №910/16390/20, відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк учасникам справи для подання відзивів, заперечень на апеляційну скаргу та інших заяв/клопотань, протягом 15 днів з моменту отримання ухвали.

При цьому, судом роз`яснено учасникам справи, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Від відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Приписами ч. 2 вказаної статті передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2020 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та залишено позовну заяву без руху, з наданням п`ятиденного строку для усунення встановлених судом недоліків, шляхом: викладення прохальної частини позовної заяви; подання належних доказів сплати судового збору виходячи з прохальної частини позовної заяви; подання попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести, у зв`язку з розглядом справи.

При цьому, відмовляючи в заяві про звільнення від сплати судового збору, суд виходив з того, що оскільки відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків містять дані за 2019 рік, а позивач звернувся з позовною заявою у жовтні 2020 року, вказане свідчить про недостатність означених відомостей для висновку про незадовільний майновий стан сторони.

Від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій, зокрема, наведено доводи щодо незгоди з позицією суду про недостатність відомостей для висновку про незадовільний майновий стан позивача. Крім того, позивачем подано ще одну заяву про звільнення від сплати судового збору, з підстав скрутного матеріального стану, на підтвердження чого, також надано довідку Пенсійного фонду України №774716 від 28.03.2020 про пенсійні нарахування ОСОБА_1 за 2019 рік.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 було повернуто позовну заяву, оскільки вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 29.10.2020 позивачем виконано не в повному обсязі, а саме не усунуто недолік в частині сплати судового збору.

Окрім цього, вказаною ухвалою суд відмовив позивачу у вдруге поданій заяві про звільнення від сплати судового збору.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви, з огляду на наступне.

Згідно положень ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з положень статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви у даній справі ставка судового збору становить 8 408 грн. (по 2 102 грн. за кожну з чотирьох вимог немайнового характеру).

Разом з тим, при зверненні з позовною заявою позивачем було подано заяву про звільнення від сплати судового збору, обґрунтовану посиланням на незадовільний майновий стан та те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік, на підтвердження чого надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2019 року (№394/К/26-15-57-04-17 від 25.02.2020), з яких вбачається, що загальний розмір нарахованого йому доходу за 2019 рік складає 5 533,57 грн.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, вказаною статтею передбачено можливість звільнення від сплати судового збору, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Як вбачається з наданих позивачем відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2019 року, сукупний обсяг отриманого ОСОБА_1 у 2019 році доходу є значно меншим розміру судового збору, який підлягає сплаті за подання позовної заяви, а відтак, відомості про доходи підтверджують незадовільний стан позивача та є достатнім доказом неможливості сплати ним судового збору у встановленому судом розмірі.

При цьому, позивач правомірно надав відомості про доходи за попередній 2019 рік, оскільки відповідна вимога чітко передбачена приписами п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Відтак, враховуючи незадовільний майновий стан ОСОБА_1 та те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік, що вбачається з наданих позивачем відомостей, останній підлягає звільненню від сплати судового збору за подання позовної заяви на підставі п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

За викладених обставин, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин статті 8 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з чим суд передчасно відмовив в заяві про звільнення від сплати судового збору та ухвалою від 29.10.2020 зобов`язав позивача надати докази сплати судового збору.

Також, суд необґрунтовано відмовив у заяві про звільнення від сплати судового збору, поданій разом із заявою про усунення недоліків, без надання належної правової оцінки доводам, якими мотивована заява та доданим на їх підтвердження доказам.

Згідно положень ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх законних прав і законних інтересів.

Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом (ст. 4 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового та необґрунтованого висновку щодо повернення позовної заяви ОСОБА_1 у справі №910/16390/20 на підставі ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

За наведених обставин оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Згідно ч. 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Отже, справа №910/16390/20 підлягає передачі на розгляд Господарського суду міста Києва.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 про повернення позовної заяви у справі №910/16390/20 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 про повернення позовної заяви у справі №910/16390/20 скасувати.

3. Справу №910/16390/20 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 24.12.2020 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді О.І. Поляк

М.А. Дідиченко