ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2020 р. Справа№ 920/585/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

за апеляційною скаргою Департаменту житлово-комунального господарства та енергоефективності Сумської обласної державної адміністрації

на рішення Господарського суду Сумської області від 01.09.2020 (повне рішення складено та підписано суддею 07.09.2020)

у справі № 920/585/20 (суддя - Джепа Ю.А.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Кобець В`ячеслава Ігоровича

до Департаменту житлово-комунального господарства та енергоефективності Сумської обласної державної адміністрації

про стягнення 122 657, 81 грн,

розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог

У червні 2020 року Фізична особа-підприємець Кобець В`ячеслав Ігорович (далі - ФОП Кобець В.І.) звернувся до Господарського суду Сумської області з позовом до Департаменту житлово-комунального господарства та енергоефективності Сумської обласної державної адміністрації (далі - Департамент ЖКГ Сумської ОДА) про стягнення 122 657, 81 грн, з яких заборгованість у сумі 109 990 грн, пеня - 9 342, 83 грн, 3 % річних - 1 347 грн, інфляційні втрати - 1 977, 98 грн.

Позовні вимоги про стягнення заборгованості обґрунтовані тим, що відповідач у порушення умов договору не здійснив оплати за надані послуги, в зв`язку з чим у відповідача утворилась перед позивачем заборгованість за договором № 3 від 22.03.2019 у розмірі 109 990, 00 грн.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Сумської області від 01.09.2020 в частині стягнення суми основного боргу в сумі 109 990, 00 грн - провадження у справі № 920/585/20 закрито на підставі п.2 ч. 1 ст. 231 ГПК України. Позов задоволено частково. Стягнуто з Департаменту ЖКГ Сумської ОДА на користь ФОП Кобця В.І. 1 347, 00 грн 3 % річних, 1 977, 98 грн інфляційних втрат, 56, 98 грн витрат по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам та 3 000 грн витрат на відшкодування професійної правничої допомоги. У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Рішення обґрунтовано тим, що після відкриття провадження у справі відповідачем було сплачено 109 990, 00 грн, у зв`язку з чим суд закрив провадження у вказаній частині на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, суд першої інстанції зазначив, що відповідач виконав свій обов`язок щодо оплати наданих позивачем послуг за договором від 22.03.2019 № 3, проте не з його вини (затримки у зв`язку з бюджетним фінансуванням) оплата за надані послуги була фактично здійснена лише 13.07.2020.

В частині позовних про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, суд першої інстанції, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення сум, дійшов висновку про їх часткову обґрунтованість з огляду на недоліки у проведених розрахунках.

Крім того, суд першої інстанції, враховуючи принцип співрозмірності, та незначну складність справи, дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування судових витрат, пов`язаних із наданням позивачу адвокатом правової допомоги в повному обсязі, а саме у розмірі - 9 774, 90 грн. Водночас, з урахуванням доводів відповідача, дійшов висновку про обґрунтованість вимог про відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду

Не погодившись з ухваленим рішенням, Департамент ЖКГ Сумської ОДА звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 01.09.2020 в частині задоволених позовних вимог та витрат на відшкодування професійної правничої допомоги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту ЖКГ Сумської ОДА на рішення Господарського суду Сумської області від 01.09.2020, встановлено сторонам час для подачі відзивів, клопотань та заяв. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

Ухвала від 02.11.2020 отримана сторонами 06.11.2020, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлення, наявними в матеріалах справи.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в ній доводів

Департамент ЖКГ Сумської ОДА не погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Скаржник вважає, що він належним чином виконав свій обов`язок щодо оплати наданих позивачем послуг за договором від 22.03.2019 № 3, що у повній мірі відповідає вимогам ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України. А тому скаржник вважає, що він не є тим боржником, який прострочив виконання свого грошового зобов`язання.

Також скаржник заперечує проти задоволених вимог щодо покладення витрат позивача на правову допомогу на відповідача. Так, сторона зазначає, що позивачем не надано доказів укладення між ним та адвокатом договору на правову допомогу. Також скаржник вказує, що акт приймання-передачі наданих послуг не містить виконаного адвокатом детального опису робіт, а самі витрати є неспівмірними із складністю судової справи. Крім того сторона вказує про наявність ще двох подібних справ за участю цих же сторін, а тому на підготовку позову, на переконання скаржника, знадобилася менше часу.

5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

13.11.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить відмовити в її задоволенні.

Позивач зазначає, що застосування положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України не передбачає наявність вини боржника, оскільки згідно з ч. 1 вказаної статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 3 % річних та інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем, останній зазначає, що саме звернення до суду стало підставою для погашення відповідачем заборгованості. Розмір задоволеної суми витрат на правову допомогу склав 2, 45 % від ціни позову, що, на переконання сторони, є співмірним зі складністю справи.

6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, 22.03.2019 між ФОП Кобець В.І. (виконавець) та Департаментом ЖКГ Сумської ОДА (замовник) було укладено договір № 3 про закупівлю послуг з проведення енергетичного аудиту будівель ДК 021:2015 -71310000-4 консультаційні послуги у галузях інженерії та будівництва (енергетичний аудит будівель) (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору виконавець зобов`язується за технічним завданням замовника якісно та у повному обсязі надати послуги за визначеним предметом закупівлі по лоту 3 КЗ СОР «Обласний дитячий багатопрофільний санаторій «Лебедин» КЗ СОР «Лебединське медичне училище ім. проф. М.І. Сітенка», КУ СОР «Охтирський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів»: послуги з проведення енергетичного аудиту будівель ДК 021:2015 - 71310000-4 Консультаційні послуги у галузях інженерії та будівництва (енергетичний аудит будівель) (далі - послуги), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги на умовах, визначених договором.

Строк (термін) надання послуг за договором: по 31.12.2019 року включно (п. 1.5. договору).

Місце надання послуг за договором: КЗ СОР «Обласний дитячий багатопрофільний санаторій «Лебедин» (далі - об`єкт), що знаходиться за адресою: Сумська область, м. Лебедин, вул. Гастелло, буд. 98 (далі - місце надання послуг), КЗ СОР «Лебединське медичне училище ім. проф. М.І. Сітенка», (далі - об`єкт), що знаходиться за адресою: Сумська область, м. Лебедин, вул. Героїв Майдану, буд. 17 (далі - місце надання послуг), КУ СОР «Охтирський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів: (далі - об`єкт), що знаходиться за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Чкалова, 34 (далі - місце надання послуг) (пункт 1.6. договору).

Пунктом 3.1. договору сторони погодили, що ціна договору становить 109 990 гривень 00 коп. без ПДВ.

Відповідно до п. 3.2. договору його ціна включає всі витрати, пов`язані з наданням послуг за договором, у тому числі податки, винагороду спеціалістам, транспортні витрати, втрати на відрядження, тощо.

Згідно з п. 3.3. договору замовник здійснює оплату послуг за договором на підставі підписаного сторонами акту наданих послуг шляхом перерахування коштів у пезготівковій формі на розрахунковий рахунок виконавця протягом 10 (десяти) банківських днів, що обраховуються з дня, наступного за днем отримання замовником рахунку на оплату послуг.

Пунктом 4.6. договору визначено, що замовник здійснює приймання наданих виконавцем послуг за договором з урахуванням їх відповідності технічному завданню, календарному плану надання послуг, іншим умовам договору та законодавству України на підставі акту надання послуг.

Замовник зобов`язаний розглянути звіт енергетичного аудиту та інші надані виконавцем документи та, у разі відсутності зауважень до наданих виконавцем послуг, підписати акт наданих послуг або, у разі наявності зауважень до наданих виконавцем послуг, надати власні обґрунтовані зауваження до наданих послуг із зазначенням термінів їх усунення протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів, що обраховуються з дня, наступного днем фактичного отримання таких документів від виконавця (пункт 4.7. договору).

Пунктом 5.1. договору передбачено права та обов`язки замовника, згідно з якими у разі відсутності зауважень та/або заперечень щодо наданих послуг останній зобов`язаний прийняти їх від виконавця за актом наданих послуг та зобов`язаний оплатити надані послуги відповідно до умов, передбачених договором.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що на виконання умов договору, у відповідності до календарного плану, ним було надано послуги на загальну суму 109 990, 00 грн, що підтверджується актом надання послуг № 83 від 18.12.2019. Одночасно із наданням для підпису акту, 18.12.2019, було надано рахунок № 83 від 18.12.2019.

Як вбачається з акту, він підписано відповідачем без зауважень, а зміст акту містить посилання про те, що замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач у порушення умов договору не здійснив оплати за надані послуги, в зв`язку з чим у відповідача утворилась перед позивачем заборгованість за договором № 3 від 22.03.2019 у розмірі 109 990, 00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем відповідності до п. 9.1. договору, у травні 2020 року, було направлено відповідачу претензію про погашення заборгованості.

22.05.2020 позивачем отримано відповідь на претензію із посиланням на вжиття заходів щодо погашення заборгованості перед позивачем.

Після відкриття провадження у справі відповідачем сплачено 109 990, 00 грн, що підтверджено платіжним дорученням № 2 від 13.07.2020 на суму 109 990, 00 грн,, з призначенням платежу: «погаш. кред. заборгованості за консультативні послуги з проведення енергетичного аудиту будівель, згідно акту № 83 від 18.12.2019, договору від 22.03.2019 № 3, без ПДВ».

Суд першої інстанції, провадження у справі в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 109 990, 00 грн закрив на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Між сторонами склалися правовідносини у сфері надання послуг. Спір у справі стосується наявності підстав для стягнення основної заборгованості, пені, інфляційних витрат та 3 %, у зв`язку з не належним виконанням зобов`язань. Також було заявлено вимогу про відшкодування витрат на правничу допомогу.

При цьому заявник оскаржує судове рішення в частині задоволення позову про стягненні 1 347, 00 грн 3 % річних, 1 977, 98 грн інфляційних втрат, 3 000, 00 грн витрат на відшкодування професійної правничої допомоги та судового збору. Під час апеляційного перегляду справи Північним апеляційним господарським судом порушення норм процесуального права і обов`язкових підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції в неоскаржуваній частині, передбачених ч. 2, 3 ст. 277 ГПК України, не встановлено. А тому в силу приписів ч. 1 ст. 269 ГПК України апеляційний перегляд здійснюється в межах вимог апеляційної скарги.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з приписами ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Нормою ч. ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

Звертаючись з вимогою про стягнення процентів річних та інфляційних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач також не повинен доводити розмір дійсних майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат кредитора, пов`язаних із затримкою розрахунку, не має на меті встановлення точного їх розміру.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що в разі коли боржник виконав зобов`язання з простроченням, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання. При цьому посилання скаржника на те, що ним не прострочено зобов`язання зі сплати вартості наданих послуг спростовується матеріалами справи, а той факт, що перерахування коштів було здійснено із затримкою через тривалість бюджетних розрахунків не звільняє відповідача від відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. А тому такі доводи скаржника відхиляються судом як необґрунтовані.

За таких обставин, правомірним є висновок суду першої інстанції про те, що сума 3% річних та інфляційних втрат не є штрафними санкціями й не залежить від наявності вини відповідача, а є компенсаційними платежами за знецінення грошових коштів та задовольнив вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 347, 00 грн та інфляційних втрат в сумі 1 997, 98 грн.

Щодо відшкодування витрат на правничу допомогу

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру». Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем укладено договір про надання правової допомоги № 05-05/20 від 05.05.2020 з Адвокатським об`єднанням «Баррістерс коммершиал». Указаний договір сторона надала до суду першої інстанції. А тому посилання скаржника на те, що позивачем не надано доказів укладення відповідного договору відхиляються як безпідставні.

Так, позивачем було надано рахунок-фактуру № 05/05 від 05.05.2020 на суму 26 974, 90 грн, ордер (серії КС № 7022594), акт приймання-передачі наданих послуг від 05.08.2020 та лист від 06.05.2020 № 081, в якому зазначено, що при формуванні рахунку-фактури на оплату професійної правничої допомоги було допущено помилку, та в призначенні платежу зазначено: «проведення семінару» замість «надання правової допомоги». А тому посилання скаржника на невідповідність у призначенні платежу відхиляються як необґрунтовані.

Щодо посилань скаржника на невідповідність акту приймання-передачі наданих послуг (не містить виконаного адвокатом детального опису робіт), суд апеляційної інстанції зазначає, що у вказаному акті міститься такий перелік наданих послуг: здійснення попереднього аналізу договору № 3 про закупівлю послуг з проведення енергетичного аудиту будівель, аналіз чинного законодавства, надання рекомендацій щодо вчинення дій, збір доказів, вжиття заходів досудового врегулювання; здійснення розрахунку штрафних санкцій, 3 % річних та інфляційних втрат, виготовлення копій, складення та підготовка до подання позовної заяви. При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що вимоги процесуального законодавства не містять конкретних вимог до детального опису робіт, а наведений адвокатським об`єднанням перелік містить опис проведених представником робіт. А тому доводи скаржника відхиляються як необґрунтовані.

Також скаржник заявляє про неспівмірність витрат позивача на правову допомогу.

Водночас, судом першої інстанції також було враховано такі заперечення відповідача та, враховуючи принцип співрозмірності, та незначну складність справи, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність правових підстав для відшкодування судових витрат, пов`язаних із наданням позивачу адвокатом правової допомоги в повному обсязі, а саме у розмірі - 9 774, 99 грн та, з урахуванням доводів відповідача, суд першої інстанції правомірно задовольнив вимогу про відшкодування витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Крім того, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про покладення на сторін сплату судового збору за розгляд справи пропорційно задоволеним вимогам на сторін, що відповідає приписам ст. 129 ГПК України.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Отже, Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних, інфляційних втрат та часткове покладення витрат на правничу допомогу.

Таким чином, на підставі ст. 2, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

9. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги по суті, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту житлово-комунального господарства та енергоефективності Сумської обласної державної адміністрації на рішення Господарського суду Сумської області від 01.09.2020 у справі № 920/585/20 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду 01.09.2020 у справі № 920/585/20 - залишити без змін.

3. Судові витрати (судовий збір), понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім