ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року

м. Київ

Справа № 906/55/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В. А. - головуючого, Багай Н. О., Кондратової І. Д.,

секретар судового засідання - Дерлі І. І.

за участю представників сторін:

прокуратури - Косенко Д. В.,

позивача-1 - не з`явились;

позивача-2 - не з`явились;

відповідача - Корзаченко В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Виконувача обов`язків прокурора Київської області

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 (судді: Мальченко А. О. - головуючий, Агрикова О. В., Чорногуз М. Г.)

та рішення Господарського суду Київської області від 04.09.2019 (суддя Мальована Л. Я.)

за позовом Заступника прокурора Житомирської області в інтересах держави в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області та Служби автомобільних доріг у Житомирській області

до Приватного підприємства "Автомагістраль"

про стягнення збитків у сумі 1 475 376,14 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1. Заступник прокурора Житомирської області (далі - Прокурор) звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області (далі - Управління Держаудитслужби, Позивач-1) та Служби автомобільних доріг у Житомирській області (далі - Служба автомобільних доріг, Позивач-2) про стягнення з Приватного підприємства "Автомагістраль" (далі - ПП "Автомагістраль", Відповідач) збитків у сумі 1 475 376,14 грн.

1.2. В обґрунтування заявлених позовних вимог Прокурор посилався на те, що внаслідок оплати Службою автомобільних доріг завищеної вартості виконаних ПП "Автомагістраль" робіт за рахунок бюджетних коштів державі завдано матеріальну шкоду (збитки) в сумі 1 475 376,14 грн.

1.3. При цьому в обґрунтування підстав для звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області та Служби автомобільних доріг у Житомирській області Прокурором зазначено, що останніми, як органами, уповноваженими державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах, самостійно захист інтересів держави у відповідній сфері не здійснювався, що і стало підставою для представництва прокурором інтересів держави в особі вказаних органів.

2. Короткий зміст судових рішень у справі

2.1. Рішенням Господарського суду Київської області від 04.09.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020, повністю відмовлено в позові.

2.2. Зазначені судові рішення обґрунтовано тим, що Прокурором не доведено наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправних дій Відповідача, розміру збитків, а також наявності прямого причинного зв`язку між допущеним порушенням та наявністю збитків. Зокрема Прокурором не було надано первинних бухгалтерських документів на підтвердження реальності понесення державою збитків, у тому числі актів виконаних робіт форми КБ-2в, на які він посилався.

2.3. На думку судів, надані прокурором довідка зустрічної звірки у ПП "Автомагістраль" від 12.07.2018 № 06-10/27-з та акт ревізії фінансово-господарської діяльності Служби автомобільних доріг у Житомирській області від 20.07.2018 № 06-10/05, складений на підставі дослідження наданих під час такої зустрічної звірки документів, (якими Прокурор обґрунтовує наявність складу господарського правопорушення) не можуть бути прийняті судом як належні та допустимі докази у справі, враховуючи встановлені у рішенні Київського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 та постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 у справі № 810/3286/18 обставини проведення зустрічної звірки у ПП "Автомагістраль" з порушенням вимог чинного законодавства України.

2.4. Одночасно, за висновком судів, посилання Прокурора на вищевказаний акт ревізії є помилковим, оскільки акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Такий акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Тобто, зазначений акт ревізії не може змінювати чи припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, а також зобов`язання, які було визначено договором та підтверджено відповідними актами виконаних робіт.

2.5. Крім того, суди зазначили, що висновок судово-економічної експертизи, на який також посилався Прокурор, викликає сумніви у його правильності, оскільки вказана експертиза проведена на підставі документів, наданих експерту у кримінальному провадженні, без виїзду на місце проведення робіт. Зокрема, зазначений висновок ґрунтується на даних Акта ревізії фінансово-господарської діяльності Служби автомобільних доріг, проведеної Управлінням Держаудитслужби, та матеріалах зустрічної звірки у ПП "Автомагістраль".

2.6. У той же час, за висновком судів, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження реальності настання збитків, то відсутні підстави вважати, що заявлені до стягнення кошти дійсно не були б включені до вартості робіт у разі належного виконання Відповідачем своїх обов`язків.

3. Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

3.1. У касаційній скарзі Виконувач обов`язків прокурора Київської області просить скасувати вищезазначені судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

3.2. У якості підстав для касаційного оскарження рішення і постанови судів попередніх інстанцій скаржник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування статті 11 Закону України "Про будівельні норми", пункту 6.4.4.1 Правил визначення вартості будівництва ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 № 293, у подібних правовідносинах.

3.3. У відзиві на касаційну скаргу ПП "Автомагістраль" просить рішення Господарського суду Київської області від 04.09.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 залишити без змін, а зазначену скаргу - без задоволення.

3.4. Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області було подано відзив на касаційну скаргу за підписом Костюк Л. Однак до зазначеного відзиву не додано доказів на підтвердження наявності у вказаної особи повноважень представляти інтереси Управління в судах відповідно до вимог статті 56 Господарського процесуального кодексу України.

4. Розгляд справи Верховним Судом

4.1. Ухвалою Верховного Суду від 28.09.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою скаргу Виконувача обов`язків прокурора Київської області на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 у справі №906/55/19.

4.2. Ухвалою Верховного Суду від 05.11.2020 оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду касаційної скарги Виконувача обов`язків прокурора Київської області на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 у справі №906/55/19 до 26.11.2020.

4.3. У судовому засіданні 26.11.2020 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

4.4. У зв`язку з перебуванням судді-доповідача Зуєва В. А. на лікарняному з 07.12.2020 по 23.12.2020 повний текст вказаної постанови виготовлено 24.12.2020.

5. Обставини встановлені судами

5.1. Господарськими судами встановлено, що відповідно до п. 2.9 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Держаудитслужби України на 1 квартал 2018 року Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Служби автомобільних доріг у Житомирській області за період з 01.03.2015 по 28.02.2018, за результатами якої складено Акт № 06-10/05 від 20.07.2018.

5.2. Зі змісту вказаного Акту ревізії вбачається, що за результатами ревізії щодо правильності визначення вартості будівництва та визначення фактичних обсягів виконаних робіт (розділ 7) встановлено завищення ПП "Автомагістраль" вартості виконаних підрядних робіт з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування Житомирської області, внаслідок оплати яких Службою автомобільних доріг у Житомирській області за рахунок бюджетних коштів завдано матеріальної шкоди на загальну суму 1 475 376,14 грн.

5.3. Так, посилаючись на зазначений Акт ревізії, Прокурор в обґрунтування позовних вимог наводив наступні обставини.

5.4. Відповідно до договорів про надання послуг, укладених Службою автомобільних доріг у Житомирській області та ПП "Автомагістраль", у 2016 - 2017 роках виконувалися роботи з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування у Житомирській області.

5.5. До вищенаведених договорів були укладені додаткові угоди, якими, у зв`язку зі зміною у фінансуванні замовника, сторонами було досягнуто згоди зменшити (збільшити) суму фінансування, зокрема: додаткову угоду № 21/52 від 28.12.2016 до договору № 45 від 23.06.2016; додаткові угоди № 1/85 від 28.10.2016, № 2/130 від 22.12.2016, № 3/34 від 25.04.2017, № 46/4/158 від 07.11.2017 до договору № 46 від 23.06.2016; додаткові угоди від 28.10.2016, від 25.04.2017, від 07.11.2017 до договору № 47 від 23.06.2016; додаткові угоди № 3/39 від 27.05.2016, № 20/5/40 від 05.05.2017 до договору № 20 від 19.06.2015; додаткові угоди № 2/114 від 09.12.2016, № 3/119 від 14.12.2016, № 4/9 від 13.02.2017 до договору № 66 від 19.09.2016.

5.6. Прокурор зазначав, що Відповідачем в актах приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2В за 2016 - 2017 роки згідно з умовами вищевказаних договорів враховувалися виготовлені щебеневі та асфальтобетонні суміші. До калькуляцій з виготовлення сумішей включено наступні статті витрат: сировина та матеріали, паливо та енергія, основна заробітна плата, заробітна плата робітників, додаткова заробітна плата, витрати на утримання та експлуатацію устаткування (амортизація, утримання дільниці, ремонт), загальновиробничі витрати, адміністративні витрати, прибуток.

5.7. При цьому у статті витрат "Експлуатація устаткування" щодо асфальтозмішувальної установки, розміщеної на автомобільній дорозі М-21 Житомир - Могилів-Подільський км 35+800 (далі - М-21), ПП "Автомагістраль" в калькуляціях врахована її амортизація з розрахунку: приготування щебенево-мастикового асфальтобетону (ЩМА-20) в сумі 10,54 грн/т без ПДВ, приготування гарячої крупнозернистої асфальтобетонної суміші типу А (асфальтобетон щільний марки 1) в сумі 9,93 грн/т без ПДВ.

5.8. За результатами дослідження у ПП "Автомагістраль" правильності визначення вартості асфальтобетонної суміші, виготовленої на ДС-1683 Установка асфальтозмішувальна (далі - установка) та включеної до актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, шляхом співставлення наявності фактів нарахування амортизації установки за бухгалтерським обліком Відповідача з даними розрахунків (калькуляцій) на приготування зазначених сумішей, встановлено, що ПП "Автомагістраль" до статті калькуляцій/витрати на утримання та експлуатацію устаткування включено амортизацію зазначеної установки.

5.9. Водночас згідно з документами щодо наявності основних засобів, які були задіяні Відповідачем при виконанні робіт, у тому числі, наданих ПП "Автомагістраль" оборотно-сальдових відомостей за рахунками 104 "Машини та обладнання" та 105 "Транспортні засоби" за період з березня 2015 року по лютий 2018 року, вказана установка відсутня та не обліковується.

5.10. 23.06.2016 ПП "Автомагістраль" видано ордер № 05- 09/0-2 (дозвіл на право виконання робіт відповідно до договорів № 45 від 23.06.2016, № 46 від 23.06.2016 та № 47 від 23.06.2016) на право вільного доступу на будівельні майданчики для виконання робіт з поточного ремонту автодороги М-21 (через м. Вінницю) на території Житомирської області, яким Відповідачу надано право на розміщення тимчасової виробничої бази з асфальтобетонним змішувачем на майданчику площею 2,5 га, розташованому у межах смуги відведення автодороги М-21.

5.11. Під час зустрічної звірки, проведеної Управлінням Держаудитслужби у ПП "Автомагістраль", досліджено договір від 01.03.2017, укладений з ТОВ "Гостомель-Промтранс", відповідно до умов якого товариство передає, а орендар (ПП "Автомагістраль") приймає у строкове платне користування асфальтозмішувальну установку ДС-1683 на умовах, визначених договором.

Відповідно до п.п. 1.4, 1.5, 8.2 договору оренди ТОВ "Гостомель-Промтранс" засвідчило, що Установка, яка передається в оренду, нікому іншому не продана, не подарована, не передана як внесок до статутного фонду юридичної особи, іншим способом не відчужена. На момент укладення договору установка належить на праві власності орендодавцю. ТОВ "Гостомель-Промтранс" стверджує, що документи, які підтверджують його право передавати установку у користування, та всі надані ним відомості відносно зазначеної установки є достовірними і правдивими.

Згідно з п. 3.2 договору оренди передання установки здійснюється за місцем її знаходження - за адресою: Україна, Житомирська область, автомобільна дорога М-21 Житомир-Могилів-Подільський км 35+800.

5.12. За актом прийому-передачі від 01.03.2017 ТОВ "Гостомель-Промтранс" передало, а ПП "Автомагістраль" прийняло у користування установку на автодорозі М-21.

5.13. ТОВ "Гостомель-Промтранс" листом від 25.06.2018 підтвердило факт надання ПП "Автомагістраль" зазначеної установки на умовах оренди згідно з договором від 01.03.2017.

5.14. За наведених обставин та з огляду на виявлені ревізією порушення, Службою автомобільних доріг у Житомирській області було направлено підряднику - ПП "Автомагістраль" вимогу № 8-10/1798 від 17.09.2018 про відшкодування завданих збитків у розмірі 1 475 376,14 грн, шляхом перерахування зазначеної суми в дохід бюджету.

5.15. Однак, у відповідь на вказану вимогу Відповідач листом вих. № 739 від 26.09.2018 відмовив у відшкодуванні зазначених збитків.

5.16. Посилаючись на те, що у добровільному порядку Відповідач відмовився відшкодувати завдані державі збитки в сумі 1 475 376,14 грн, Прокурор звернувся до суду з цим позовом в інтересах держави в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області та Служби автомобільних доріг у Житомирській області.

6. Позиція Верховного Суду

6.1. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши наведені у касаційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судами норм матеріального і дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

6.2. Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

6.3. Колегія суддів звертає увагу, що Господарським процесуальним кодексом України (в редакції змін, внесених Законом України від 15.01.2020 № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" (далі - Закон України від 15.01.2020 № 460-IX)) встановлено вимоги щодо чіткого зазначення підстав касаційного оскарження судових рішень, дотримання яких є обов`язковою умовою для подання касаційної скарги.

6.4. Так, відповідно до частини другої статті 287 вказаного Кодексу (у редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

6.5. Водночас, із внесенням вказаних змін до Господарського процесуального кодексу України його положення (статтю 296) було доповнено додатковими підставами для закриття касаційного провадження, які частково кореспондуються з вищенаведеними процесуальними нормами частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження: якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку); а також якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

6.6. Таким чином, зазначення особою, яка подає касаційну скаргу, підстав для відкриття касаційного провадження з урахуванням норм статей 296, 300 вказаного Кодексу є не тільки обов`язковою вимогою до її змісту, а й впливає на можливість та межі перегляду справи судом касаційної інстанції.

6.7. При цьому колегія суддів звертає увагу, що на етапі прийняття касаційної скарги суд формально перевіряє доводи заявника та відкриває касаційне провадження відповідно до визначених ним підстав.

6.8. Як зазначалося вище, підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі стало посилання заявника на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування статті 11 Закону України "Про будівельні норми", пункту 6.4.4.1 Правил визначення вартості будівництва ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 № 293, у подібних правовідносинах.

6.9. Однак, з матеріалів справи убачається, що оскаржуваними судовими рішеннями було повністю відмовлено в позові у зв`язку з тим, що Прокурором не доведено наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, що є необхідною умовою для стягнення збитків, а саме протиправних дій Відповідача, розміру збитків, а також наявності прямого причинного зв`язку між допущеним порушенням та наявністю збитків.

Зокрема, за висновком судів, Прокурором не було надано первинних бухгалтерських документів на підтвердження реальності понесення збитків, зокрема актів виконаних робіт форми КБ-2в, на які він посилався, обґрунтовуючи позов.

У той же час, суди попередніх інстанцій зазначили, що надані прокурором довідка зустрічної звірки у ПП "Автомагістраль" від 12.07.2018 № 06-10/27-з та акт ревізії фінансово-господарської діяльності Служби автомобільних доріг у Житомирській області від 20.07.2018 № 06-10/05, складений на підставі дослідження наданих під час такої зустрічної звірки документів (якими Прокурор обґрунтовував наявність складу господарського правопорушення), не можуть бути прийняті як належні та допустимі докази у справі, враховуючи встановлені у рішенні Київського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 та постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 у справі № 810/3286/18 обставини проведення зустрічної звірки у ПП "Автомагістраль" з порушенням вимог чинного законодавства України.

Крім того, суди дійшли висновку про те, що посилання Прокурора на вищевказаний акт ревізії є помилковим, оскільки акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися.

6.10. При цьому місцевий та апеляційний господарські суди посилалися на норми статті 11 Закону України "Про будівельні норми", пункту 6.4.4.1 Правил визначення вартості будівництва ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 № 293, лише при описанні позовних вимог Прокурора та не застосовували їх при вирішенні спору.

6.11. Отже, доводи заявника про наявність передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підстави для подання касаційної скарги є необґрунтованими, оскільки вони стосуються норм права, які містяться лише в описовій частині оскаржуваних судових рішень при зазначенні позиції Прокурора та судом апеляційної інстанції не застосовувались при вирішенні спору у зв`язку з недоведеністю Прокурором наявності підстав для стягнення збитків з Відповідача.

6.12. Разом з тим, статтею 296 Господарського процесуального кодексу України не передбачено закриття касаційного провадження, відкритого згідно з пунктом 3 частини другої статті 287 зазначеного Кодексу, з підстав незастосування попередніми судовими інстанціями норм права, які зазначав заявник в касаційній скарзі, посилаючись на відсутність висновку Верховного Суду щодо їх застосування.

6.13. Відповідно до частини четвертої статті 232 Господарського процесуального кодексу України перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови.

Згідно з частиною першою статті 314 Господарського процесуального кодексу України Суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.

6.14. З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

7. Висновки Верховного Суду

7.1. Відповідно до частин першої, другої, четвертої, п`ятої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи..

7.2. За змістом пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

7.3. Згідно з частиною першою статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

7.4. Зважаючи на те, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

8. Розподіл судових витрат

8.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина чотирнадцята статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Виконувача обов`язків прокурора Київської області залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 та рішення Господарського суду Київської області від 04.09.2019 у справі №906/55/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Зуєв

Судді Н. О. Багай

І. Д. Кондратова