УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21.12.2020Справа № 910/19747/20

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши матеріали

позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Вищий начальний заклад "Міжрегіональна академія управління персоналом" (м. Київ)

до Київської міської ради (м. Київ)

про визнання права постійного користування земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Вищий начальний заклад "Міжрегіональна академія управління персоналом" (далі - ПрАТ "ВНЗ "МАУП", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Київської міської ради (далі - Київрада, відповідач) про визнання права постійного користування земельною ділянкою (кадастровий номер: :79:078:0008) за адресою: м. Київ, вул. Фрометівська, 2.

Вивчивши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), враховуючи наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Позивач зазначив, що судовий збір за подачу позовної заяви про визнання права постійного користування земельною ділянкою складає 2 102,00 грн. та вказав, що до матеріалів позову надав докази сплати судового збору, проте, при дослідженні матеріалів позову було встановлено, що відповідного доказу сплати судового збору позивачем не надано. Вказане підтверджується актом відділу діловодства Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 р.

Також суд зазначає, що предметом даного позову є вимога майнового характеру, яка підлягає оплаті у розмірах, визначених для майнових вимог.

При цьому суд виходить з того, що майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто, будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі. Вказана позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 24.10.2016 у справі № 910/11027/16, у постанові Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 916/1220/17.

Відповідно до п. 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно (яким є майнові права), витребування або повернення майна визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача.

Таким чином, позовна вимога про визнання права постійного користування земельною ділянкою є майновою, оскільки за своєю правовою природою пов`язана з підтвердженням права на майно.

Судовий збір згідно з ч. 1, 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору визначені у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за заяву про вжиття заходів та забезпечення позову - 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 р. прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 2 102,00 грн.

Отже, позивач має визначити судовий збір з тієї вартості майна (земельної ділянки), щодо якого він просить визнати право постійного користування, та сплатити цей судовий збір, як за вимогу майнового характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 162, 164, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Вищий начальний заклад "Міжрегіональна академія управління персоналом" до Київської міської ради про визнання права постійного користування земельною ділянкою залишити без руху.

Надати Приватному акціонерному товариству "Вищий начальний заклад "Міжрегіональна академія управління персоналом" строк у десять днів з дня вручення даної ухвали на усунення вказаних в ній недоліків шляхом належного виконання вимог ст.ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України.

Роз`яснити, що у разі неусунення недоліків у визначений судом строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Головіна К. І.