РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.12.2020Справа № 910/16908/20

За позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ»

про відшкодування шкоди в порядку регресу 35 061,58 грн,

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Мухіна Я.І.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу 35 061,58 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» на підставі Договору страхування № 250594128.19_001 від 17.05.2019, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу «ГАЗ 2705» реєстраційний номер НОМЕР_1 з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», позивачем заявлено до відповідача позов про відшкодування шкоди в порядку регресу, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 35 061,58 грн.

У позовній заяві позивач виклав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2020 позовну заяву Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/16908/20, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Суд повідомляв позивача та відповідача про відкриття провадження у справі № 910/16908/20.

В матеріалах справи наявні докази отримання позивачем та відповідачем ухвали Господарського суду міста Києва від 04.11.2020 про відкриття провадження у справі № 910/16908/20.

13.11.2020 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист № 9-02/33158 від 10.11.2020 у відповідь на запит суду з інформацією про страхове покриття за полісами № АО/3712334 та № ЕР/201040419.

24.12.2020 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшла заява, відповідно до якої він повідомив суд про те, що ним було частково сплачено страхове відшкодування в розмірі 20 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено заяви по суті спору та докази до них.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до статей 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, та дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

17.05.2019 між Акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГО» (позивач, страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» (страхувальник) було укладено Договір страхування № 250594128.19_001 добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків (далі - договір страхування).

Згідно з договором страхування у позивача був застрахований автомобіль «SKODA Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Строк дії договору страхування визначений з 00:00 год. 06.06.2019 до 24:00 год. 05.06.2020.

23.10.2019 в місті Львові на вулиці Леся Курбаса відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «SKODA Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобіля «ГАЗ 2705», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . Наведене підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою № 750255 про дорожньо-транспортну пригоду Управління патрульної поліції у Львівській області.

Згідно постанови Сихівського районного суду міста Львова від 09.01.2020 у справі № 464/5896/20 дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України. Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «SKODA Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , застрахований позивачем.

Вартість матеріалів та робіт, необхідних для проведення відновлювального ремонту автомобіля «SKODA Octavia», відповідно до рахунку-фактури Дочірнього підприємства «Автотрейдінг-Львів» № ДПС-000573 від 18.02.2020 (далі - рахунок-фактура № ДПС-000573 від 18.02.2020) становить 37 699,08 грн.

За страховим випадком (ДТП) згідно складеного страхового акту № 2413716 від 16.03.2020 по договору страхування було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 35 061,58 грн, виплата якого підтверджується позивачем наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 5650 від 10.04.2020.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене.

В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно (автомобіль). В п. 1.1, 1.4, 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин по страховому випадку, що настав 23.10.2019) наведені визначення наступних термінів:

- страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу;

- особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду;

- забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України (визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Стаття 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» надає визначення поняття «шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого». Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана:

з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до полісу № АО/3712334, судом встановлено, що транспортний засіб, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача транспортному засобу, взято на страхування Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (відповідачем), ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну визначений в сумі 100 000,00 грн, строк дії полісу встановлений з 28.08.2019 по 27.08.2020.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем «ГАЗ 2705», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на законних підставах.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля, застрахованого у позивача, відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в межах, передбачених полісом № АО/3712334, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

По матеріалам справи судом встановлено, що фактичні витрати позивача по виплаті страхового відшкодування не перевищують розмір збитку, завданого транспортному засобу, пошкодженому у ДТП, що визначений рахунком-фактурою № ДПС-000573 від 18.02.2020, страховим актом № 2413716 від 16.03.2020, платіжним дорученням № 5650 від 10.04.2020.

Положеннями Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. 12) передбачена можливість встановлення франшизи при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, розмір якої при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що франшиза за полісом № АО/3712334 становить 0,00 грн.

Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що була дійсною на момент виникнення спірних правовідносин) виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з претензією № 2167554 від 24.06.2020 на суму 35 061,58 грн, відповідно до якої просив відповідача здійснити страхове відшкодування в сумі 35 061,58 грн. Вказана претензія була отримана відповідачем 30.06.2020, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 04 5.

Судом встановлено, що у період з 01.12.2020 по 08.12.2020 (тобто після відкриття 04.11.2020 провадження у даній справі) відповідачем було частково сплачено страхове відшкодування в загальній сумі 20 000,00 грн. Наведене підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями № 24859 від 01.12.2020 на суму 10 000,00 грн, № 25192 від 04.12.2020 на суму 5 000,00 грн, № 25496 від 08.12.2020 на суму 5 000,00 грн.

У зв`язку з тим, що відповідач сплатив позивачу частину пред`явленої до стягнення заборгованості в сумі 20 000,00 грн після звернення позивача з даним позовом до суду, суд ухвалою від 29.12.2020 закрив провадження у справі № 910/16908/20 в частині позовних вимог про стягнення 20 000,00 грн страхового відшкодування, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

За встановлених обставин, до виплати із страховика, яким застраховано відповідальність особи, яку визнано винною у ДТП, належить сума в розмірі 15 061,58 грн (35 061,58 грн (вартість відновлювального ремонту, підтверджена рахунком-фактурою № ДПС-000573 від 18.02.2020, страховим актом № 2413716 від 16.03.2020, платіжним дорученням № 5650 від 10.04.2020) - 20 000,00 грн (сума страхового відшкодування, сплачена відповідачем після відкриття провадження у даній справі) = 15 061,58 грн).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про виконання ним зобов`язання зі сплати страхового відшкодування в повному обсязі.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 15 061,58 грн страхового відшкодування підлягає задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається з суми судового збору в розмірі 2 102,00 грн.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав.

Частиною 9 ст. 129 ГПК України передбачено, зокрема, що якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Судом враховано, що сплата частини пред`явленої до стягнення заборгованості в сумі 20 000,00 грн була здійснена відповідачем після звернення позивача з даним позовом до суду та відкриття провадження у справі (05.10.2020).

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, закриття провадження у справі в частині в частині вимог в частині позовних вимог про стягнення 20 000,00 грн страхового відшкодування та задоволення позовних вимог в іншій частині про стягнення 15 061,58 грн страхового відшкодування, судовий збір в сумі 2102,00 грн покладається на відповідача, як на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір.

Керуючись ст. 56, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (Україна, 04210, м. Київ, пр. Героїв Сталінграда, буд. 4, корпус 6А; ідентифікаційний код 32404600) на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» (Україна, 01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33; ідентифікаційний код 16285602) 15 061,58 грн (п`ятнадцять тисяч шістдесят одну гривню 58 коп.) страхового відшкодування та 2 102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України.

Повне рішення складено 29.12.2020

Суддя Гумега О.В.