ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року

м. Київ

Справа № 916/1731/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н.М. - головуючий, Бакуліна С.В., Кролевець О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Охоти В.Б.,

представників учасників справи:

позивача - не з`явився,

відповідача 1 - не з`явився,

відповідача 2 - Єрохіна В.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Одеської області

у складі судді Оборотової О.Ю.

від 01.07.2019 та

на постанову Південно - західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів Лавриненко Л.В., Аленін О.Ю., Філінюк І.Г.

від 02.10.2019

за позовом ОСОБА_1

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка"; Товариства з обмеженою відповідальністю "Джелс Енерджі АБ"

про визнання недійсним контракту № 40/05/15 від 10.05.2015.

Розпорядженням Заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 17.12.2020 № 29.3-02/3653 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 916/1731/18 у зв`язку із обранням судді Ткача І.В. до Великої Палати Верховного Суду.

Згідно із витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 17.12.2020 для розгляду справи № 916/1731/18 визначено колегію суддів Касаційного господарського суду у наступному складі: головуючий - Губенко Н.М., судді: Бакуліна С.В., Кролевець О.А.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Джелс Енерджі АБ" про визнання недійсним контракту №40/05/15 від 10.05.2015, укладеного між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Джелс Енерджі АБ".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваний правочин укладено директором Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка" ОСОБА_3 з перевищенням наданих йому повноважень. Оспорюваний правочин вчинено з порушенням корпоративних прав ОСОБА_1 на управління справами Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка", які полягають у наданні дозволу, оформленого рішенням загальних зборів учасників, на укладання значного правочину, пов`язаного з розпорядженням майном товариства, вартість якого перевищує встановлений статутом розмір. Укладення оспорюваного правочину призвело до погіршення майнового стану Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка" та впливає на права позивача як учасника з часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 40%, під час розподілу прибутку товариства (з одержанням своєї частки) від господарської діяльності товариства.

2. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 07.02.2002 відбулась державна реєстрація Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка".

Засновниками (учасниками) Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка" є ОСОБА_1 з розміром внеску до статутного фонду 72 000,00 грн (40%) та ОСОБА_3 з розміром внеску до статутного фонду 108 000,00 грн (60%).

10 травня 2015 року між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка" (надалі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Джелс Енерджі АБ" (надалі - Виконавець) укладено контракт № 40/05/15 (надалі - Контракт), відповідно до пункту 1.1 якого Виконавець надає, а Замовник приймає послуги з монтажу та введення в експлуатацію комплексу обладнання з генерації пару в твердому паливі, включаючи комплексну ізоляцію теплових мереж потоку пару та конденсату.

Відповідно до пункту 3.1 Контракту загальна вартість Контракту складає 65000,00 Євро.

Станом на 10.05.2015 посаду керівника Сільськогосподарського товариствам з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка" займав ОСОБА_3 .

У зв`язку з невиконанням Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка" зобов`язань щодо оплати вартості наданих послуг за Контрактом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Джелс Енерджі АБ" в листопаді 2016 року звернулося до Міжнародного комерційного суду при Торгово-промисловій палаті України з позовною заявою до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка" про стягнення 246 750,00 Євро, в тому числі: 85 500,00 Євро основного боргу, 122 400,00 Євро штрафу за нездійснення передплати за контрактом та 38 850,00 Євро штрафу за не проведення остаточного розрахунку у 5-ти денний строк з моменту надання всього об`єму послуг.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 13.06.2017 у справі АС № 462у/2016 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Джелс Енерджі АБ" задоволено частково. Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Джелс Енерджі АБ" 65 000,00 Євро основного боргу, 9 990,00 Євро штрафу за нездійснення передплати за Контрактом, 19 215,00 Євро штрафу за не проведення остаточного розрахунку у строки, передбачені Контрактом, 1908,48 Євро 3% річних. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.12.2017 у справі №761/28906/17 скасовано рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 13.06.2017 у справі АС № 462у/2016.

Постановою Київського апеляційного суду від 24.10.2018 у справі №761/28906/17 ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22.12.2017 скасовано, у задоволенні заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка" про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 13.06.2017 у справі АС № 462у/2016 відмовлено.

Київським апеляційним судом у постанові від 24.10.2018 у справі №761/28906/17 встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Джелс Енерджі АБ" апріорі не могло знати про наявність у статуті Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка" обмеження директора на підписання контрактів на певну грошову суму, і більш того, у останнього не було можливості це дізнатися.

01 липня 2015 року відбулись загальні збори учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка", в яких взяли участь ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Вказаними загальними зборами прийнято рішення, оформлені протоколом від 01.07.2015 № 23, зокрема, про: "затвердження договору застави рухомого майна та майнових прав між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка" у якості заставодавця та Північною Екологічною Фінансовою Корпорацією у якості заставодержателя, стосовно (і) певного рухомого майна, яке стане власністю Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка" у майбутньому, (іі) усіх теперішніх та майбутніх прав Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка" за контрактом № 10/05/15 від 10.05.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Джелс Енерджі АБ" та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка", та усіх прав Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка", які стосуються Договору купівлі-продажу, та (і) усіх теперішніх та майбутніх прав Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка" за контрактом від 10.05.2015 №40/05/15 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Джелс Енерджі АБ" та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка", та усіх прав Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка", які стосуються Договору про надання послуг, для забезпечення виконання зобов`язань Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка" за договором позики між Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка" у якості позичальника та Північною Екологічною Фінансовою Корпорацією № CPF 02/15 на загальну суму до 445 000,00 Євро від 29.05.2015, та затвердження виконання та здійснення Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка" усіх умов та операцій, передбачених Договором Застави".

Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин ознайомлення уповноважених представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Джелс Енерджі АБ" зі статутом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка", при укладенні Контракту.

3. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.07.2019, залишеним без змін постановою Південно - західного апеляційного господарського суду від 02.10.2019, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду мотивовані тим, що:

- Київським апеляційним судом у постанові від 24.10.2018 у справі №761/28906/17 встановлено обставини про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Джелс Енерджі АБ" не могло знати та не було можливості дізнатися про наявність у статуті Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка" обмеження директора на підписання контрактів на певну грошову суму;

- у подальшому оспорюваний правочин було схвалено загальними зборами учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка", шляхом прийняття рішення від 01.07.2015, оформленого протоколом від 01.07.2015 № 23.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 01.07.2019 та постанову Південно - західного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 у даній справі, та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

5. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що:

- судами першої та апеляційної інстанцій необґрунтовано та безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання позивача про проведення судової експертизи, з огляду на що суди фактично відмовились у з`ясуванні обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи;

- суди першої та апеляційної інстанцій порушили приписи статті 75 Господарського процесуального кодексу України, оскільки необґрунтовано та безпідставно прийняли до уваги обставини, які не є преюдиційними.

6. Доводи інших учасників справи

Товариство з обмеженою відповідальністю "Джелс Енерджі АБ" подало відзив на касаційну скаргу позивача, в якому просило залишити її без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін, як такі, що прийняті з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

7. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, та згідно із компетенцією, визначеною законом, Верховний Суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

8. Джерела права й акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Ця норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

У частині 1 статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 Цивільного кодексу України.

Згідно із частинами 1, 2, 3, 5, 6 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Тобто недійсність правочину зумовлюється наявністю недоліків його складових елементів: незаконність змісту правочину, недотримання форми, невідповідність дефекту суб`єктного складу, невідповідність волевиявлення внутрішній волі.

Звертаючись з позовом про визнання недійсними правочинів, позивач повинен довести наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення. Без доведення цих обставин суд не має підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 167 Господарського кодексу України правомочність учасника (акціонера, члена) на участь в управлінні господарською організацію, зокрема, шляхом участі в загальних зборах, є однією зі складових корпоративних прав. Відтак зазначені права можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання порядку скликання і проведення загальних зборів, якщо учасник не зміг узяти участі у загальних зборах та/або належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо, тобто не зміг належним чином реалізувати своє право на участь в управлінні.

Частинами 1, 3 статті 92 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

За положеннями статті 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом.

Частиною 2 статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до статті 116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди).

З наведених норм права вбачається, що за договором, укладеним товариством, права та обов`язки набуваються самим товариством як стороною договору. При цьому сукупність прав та обов`язків безпосередньо учасників цього товариства укладенням товариством договору ніяк не змінюється.

Повноваження діяти від імені юридичної особи є можливістю створювати, змінювати, припиняти цивільні права та обов`язки юридичної особи (стаття 239 Цивільного кодексу України). Таке повноваження не належить до корпоративних прав учасника юридичної особи.

Підписання виконавчим органом товариства договору з іншою особою без передбаченої статутом згоди учасників цього товариства може свідчити про порушення прав та інтересів самого товариства у його відносинах з іншою особою - стороною договору, а не корпоративних прав його учасника, оскільки директор діяв саме від імені товариства, а не його учасника.

Отже, підписання директором Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка" оспорюваного правочину без відповідних повноважень може порушувати права та інтереси цього товариства, а не корпоративні права позивача.

Така правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019 у справі № 916/2084/17, від 15.10.2019 у справі № 905/2559/17, від 03.12.2019 у справі №904/10956/16, в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду від 13.11.2020 у справі № 904/920/19. В ухвалах від 17.12.2019 у справі № 916/1731/18, від 13.01.2020 у справі №910/10734/18, від 15.09.2020 у справі № 904/920/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що не вбачає підстав для відступу від правового висновку щодо застосування норм права, викладеного в зазначених постановах.

Верховний Суд також бере до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої акціонер (учасник) юридичної особи, навіть мажоритарний, не може розглядатись як належний заявник, якщо йдеться про порушення прав юридичної особи (див., зокрема, рішення від 20 травня 1998 року у справі "Кредитний та індустріальний банк проти Чеської Республіки" (Credit and Industrial Bank v. the Czech Republic), заява № 29010/95; рішення від 18 жовтня 2005 року у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (Case of Terem LTD, Chechetkin and Olius v. Ukraine), заява № 70297/01, пункти 28-30; рішення від 21 грудня 2017 року у справі "Фельдман та банк "Слов`янський" проти України", заява № 42758/05, пункт 30). При цьому навіть у разі, якщо юридичну особу було ліквідовано, Європейський суд з прав людини розглядає справи за заявою саме такої юридичної особи, допускаючи її представництво в особі акціонера (учасника), якщо юридична особа не може брати участь у справі в особі своїх органів (рішення від 21 грудня 2017 року у справі "Фельдман та банк "Слов`янський" проти України", заява № 42758/05, пункт 1 резолютивної частини).

Враховуючи відсутність порушення оспорюваним Контрактом прав та інтересів позивача, що є самостійною підставою для відмови у позові, Верховний Суд зазначає те, що у судів першої та апеляційної інстанцій не було необхідності надавати оцінку законності оспорюваного правочину.

Враховуючи зазначене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій по суті спору, але з мотивів, викладених у даній постанові, а саме, відсутністю порушення оспорюваним правочином прав та інтересів позивача.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції відхиляє аргументи скаржника, наведені у касаційній скарзі, які зводяться до перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права під час здійснення оцінки законності оспорюваного правочину.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Відповідно до частини 4 статті 311 Господарського процесуального кодексу України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Перевіривши застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених ними фактичних обставин справи та в межах доводів касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зміни судових рішень з мотивів наведених у цій постанові.

10. Судові витрати

З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Одеської області від 01.07.2019 та постанову Південно - західного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 у справі № 916/1731/18 змінити, виклавши їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови.

3. В інших частинах рішення Господарського суду Одеської області від 01.07.2019 та постанову Південно - західного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 у справі № 916/1731/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.М. Губенко

Судді С.В. Бакуліна

О.А. Кролевець