ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2020 р. Справа № 28/79 (914/1990/20)

Господарський суд Львівської області у складі судді Морозюка А.Я.,

за участю секретаря Андріюк В.М.

розглянувши у судовому засіданні позовну заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Львівська макаронна фабрика, м.Львів, в особі ліквідатора Титаренка Євгенія Ігоровича, м.Черкаси

до відповідача: Приватного підприємства БАС-Т, м. Львів

про: стягнення 139 679,71 грн.

в межах справи №28/79

за заявою: Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії Хліб України Стрийський комбінат хлібопродуктів № 2, м. Стрий Львівської області

про: банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Львівська макаронна фабрика(вул. Городоцька, 170, м. Львів, 79022, ідентифікаційний код 32894251)

Представники:

від позивача: Титаренко Є.І. - ліквідатор

від відповідача: Бень Б.З. - адвокат

Історія розгляду справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Львівська макаронна фабрика, м.Львів, в особі ліквідатора Титаренка Євгенія Ігоровича, звернулося до Господарського суду Львівської області, в межах справи № 28/79 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Львівська макаронна фабрика, з позовом до Приватного підприємства БАС-Т про стягнення 139 679, 71 грн. за Договором купівлі-продажу від 07.12.2009 р. №852.

Також у позовній заяві позивач посилаючись на ч. 1 ст. 81 ГПК України заявив клопотання про витребування у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Козуб Наталії Юріївни та у Приватного підприємства БАС-Т оригінал Договору купівлі-продажу від 07.12.2009 року №852, укладеного між ТОВ Торговий дім Львівська макаронна фабрика та ПП БАС-Т.

Ухвалою суду від 10.08.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження в межах справи № 28/79 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Львівська макаронна фабрика, та відкрито провадження у справі; підготовче засідання призначено на 08.09.2020 р.; встановлено позивачу та відповідачу строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення; ухвалено клопотання позивача про витребування доказів, які заявлені в позовній заяві - розглянути в підготовчому засіданні суду.

Ухвалою суду від 08.09.2020 р. продовжено процесуальний строк на подання відзиву на позов; в задоволенні клопотань позивача про витребування у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Козуб Н.Ю. та Приватного підприємства БАС-Т оригінал Договору купівлі-продажу від 07.12.2009 року №852 відмовлено; підготовче засідання відкладено на 06.10.2020 р.

08.09.2020 р. відповідач подав суду відзив від 08.09.2020 р., в якому проти позову заперечує.

21.09.2020 р. від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив від 21.09.2020 р., в якій зазначено, що доводи відповідача, викладені у відзиві, спрямовані лише на те, щоб уникнути законної сплати заборгованості згідно договору купівлі-продажу від 07.12.2009 р. №852.

Підготовче засідання 06.10.2020 р. не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Морозюка А.Я. з 05.10.2020 р. на самоізоляції через хворобу, спричинену коронавірусом COVID-19. Ухвалою суду від 29.10.2020 р., у зв`язку із виходом на роботу судді Морозюка А.Я. підготовче засідання суду призначено на 19.11.2020 р.

Ухвалою суду від 19.11.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 22.12.2020 р.

Судове засідання 22.12.2020 р., за клопотанням позивача, проведено в режимі відеоконференції, участь в якому ліквідатору ТзОВ ТД Львівська макаронна фабрика Титаренку Є.І. забезпечувалась Господарським судом Черкаської області.

В судовому засіданні 22.12.2020 р. представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, відповіді на відзив та з посиланням на матеріали справи.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив з підстав викладених у відзиві.

Суд заслухавши думку представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши, що обом сторонам у справі були створені всі необхідні можливості для подання доказів та пояснень на підтвердження своїх вимог та заперечень, дійшов висновку про прийняття рішення у справі.

Позиція позивача:

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач, як ліквідатор у справі про банкрутство ТзОВ «Торговий дім «Львівська» в ході ліквідаційної процедури встановив, що між ТзОВ «Торговий дім «Львівська макаронна фабрика» та ПП «БАС-Т» був укладений Договір купівлі-продажу від 07.12.2009 року №852 (нотаріально посвідчений) на підставі якого позивач продав відповідачу нежитлову будівлю, а саме: склад №11 (поз. 12) загальною площею 133,6 кв.м., що розташований за адресою: Львівська обл., Радехівський р-н, м. Радехів, вул. Витківська, 35, що підтверджується актом №5 прийому-передачі будівлі від 08.12.2009 року. В свою чергу, ПП «БАС-Т» зобов`язувалось, згідно п. 2.1 договору, сплатити кошти в розмірі 43 090,80 грн. протягом одного місяця після підписання договору, тобто до 07.01.2010 року. Проте у ліквідатора відсутні будь-які докази щодо факту розрахунку ПП «Бас-Т», а тому є всі підстави вважати, що на сьогоднішній день у відповідача наявна заборгованість за договором купівлі-продажу у розмірі - 43 090,80 грн. 11.10.2019 року на адреси ПП «Бас-Т» та керівника ПП «Бас-Т» Сачко С.І. ліквідатором направлено претензію з вимогою сплатити позивачу заборгованість в сумі - 1 753 411,80 грн., з яких 43 090,80 грн. заборгованість за договором купівлі-продажу від 07.12.2009 року №852, у відповідь на яку ПП «Бас-Т листом від 19.10.2019 року №19/10-19 повідомило, що у 2009 році на розрахунковий рахунок банкрута ПП «Бас-Т» перерахувало кошти у сумі 1 914 000,00 грн. Однак, жодної документації, яка б підтверджувала здійснення розрахунку перед позивачем, ПП «Бас-Т» не надало. Відтак позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованість в розмірі 43 090,80 грн. Також позивач у відповідності до ст. 625 ЦК України нарахував відповідачу на суму боргу інфляційні втрати в розмірі 83 466,88 грн. та 3% річних в розмірі 13 122,03 грн.

У відповіді на відзив від 21.09.2020 р. позивач зазначив, що інших умов розрахунку, аніж визначені п. 2.1 договором не передбачено, тому посилання відповідача на договір безпроцентної цільової позики на зворотній основі від 17.06.2009 р., на підставі якого відповідачем було перераховано позивачу 1 914 300,00 грн., при цьому 18.06.2009 р., є безпідставним. Вважає, що укладені між позивачем та відповідачем договір купівлі-продажу від 07.12.2009 року та договір безпроцентної цільової позики на зворотній основі від 17.06.2009 р. є окремими зобов`язаннями, які не випливають один з одного та жодним чином не пов`язані. Також зазначив, що в силу приписів ст. 14 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (в редакції від 02.07.2009 р., що діяла на дату порушення справи №28/79 про банкрутство ТзОВ Торговий дім Львівська макаронна фабрика) не заявлені вимоги конкурсним кредиторам вважаються погашеними, відтак у позивача перед ПП БАС-Т відсутня будь-яка заборгованість, в т.ч. яка виникла на підставі договору безпроцентної цільової позики на зворотній основі від 17.06.2009 р. в розмірі 1 914 300,00 грн. Також позивач просив визнати поважними причини пропущення строку позовної давності, вказавши на те, що вся бухгалтерська, юридична та інша документація ТзОВ Торговий дім Львівська макаронна фабрика, в тому числі усі реєстраційні та інвентаризаційні справи (згідно листа ОКП ЛОР БТІ та ЕО від 11.10.2019 р. №4458), були вилучені в межах кримінальної справи №181-0221, і лише листом від 26.09.2019 р. №5306 КП ЛОР Червоноградське МБТІ ліквідатору надало копії правовстановлюючих документів згідно яких була проведена реєстрація права власності за ТзОВ Торговий дім Львівська макаронна фабрика на нежитлові будівлі №№1, 9-12, 14-18, 21, 23, 24, 26 по вул. №35 в м. Радехів, та копії документів про перереєстрацію вказаних будівель за відповідачем, після чого 11.10.2019 р. ліквідатор звернувся до відповідача з вимогою сплатити заборгованість за придбані будівлі.

Позиція відповідача:

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечує, в обґрунтування чого вказує на те, що відповідачем згідно платіжних доручень №1 від 18.06.2009 р. та №2 від 19.06.2009 р. перераховано позивачу 1 914 300,00 грн. за договором надання безпроцентної позики на зворотній основі від 17.06.2009 р. В подальшому відповідачем скеровано позивачу листи №06 від 16.03.2010 та №11 від 12.05.2010 p., в яких повідомлено, що 08.12.2009 р. Львівською макаронною фабрикою передано ПП Бас-Т об`єкти нерухомого майна за адресою: Радехів, вул. Витківська, 35 на суму 1 753 411.80 грн., відповідно різниця між позикою і переданим майном складає 160 588,20 грн., яку відповідач просив повернути. На перший з цих листів ТОВ Львівська макаронна фабрика надала відповідь листом №12-08-09/1 від 12.08.2009, відповідно до якого визнає борг в розмірі 1 914 300,00 грн., однак через відсутність коштів на той час повернути борг не може. Також відповідач просив при винесенні рішення застосувати строк позовної давності та відмовити в позові, вказуючи при цьому на те, що з часу виникнення правовідносин, які є предметом спору, минуло 11 років. Окрім цього згідно ст. 44.3 ПК України строк зберігання бухгалтерських документів складає 3 роки. Також у відзиві відповідачем здійснено орієнтовний попередній розрахунок витрат на правничу допомогу, що становить 10 000,00 грн.

Приймаючи рішення у даній справі, суд встановив наступні обставини та виходив з наступних мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПП «БАС-Т», як позикодавцем, та ТзОВ «Торговий дім «Львівська макаронна фабрика», як позичальником, було укладено Договір безпроцентної позики на зворотній основі від 17.06.2009 року, на виконання п. 2 якого позикодавець (відповідач) надав позичальнику (позивачу) позику у розмірі 1 914 300,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями №1 від 18.06.2009 р. на суму 1 300 000,00 грн., та №2 від 19.06.2009 р. на суму 614 300,00 грн., з призначенням платежу: надання безпроцентної позики на зворотній основі згідно договору позики від 17.06.2009 р. Згідно з п. 5 вказаного договору, строк використання позики визначено від дати поступлення коштів на поточний рахунок позичальника до 31 липня 2009 р. Пунктом 6 договору узгоджено, що після спливу строку, визначеного в п. 5 договору, позичальник зобов`язується протягом 5-ти банківських днів з дня закінчення граничного строку повернути позику шляхом переведення коштів на поточний рахунок позикодавця.

В матеріалах справи наявний підписаний директор ТзОВ «Торговий дім «Львівська макаронна фабрика» лист від 12 серпня 2009 року №12-08-09/1, адресований директору ПП «БАС-Т», в якому зазначено, що згідно укладеного 17.06.2009 року договору безпроцентної позики на зворотній основі ТзОВ «Торговий дім «Львівська макаронна фабрика» визнає борг перед підприємством в розмірі 1 914 300,00 грн., отриманих коштів. Однак станом на сьогодні товариство не може повернути вказану суму позики, оскільки має складний фінансово-економічний стан зумовлений загальнодержавною фінансово-економічною кризою, а саме відсутністю достатніх обігових коштів.

07.12.2009 року між ТзОВ «Торговий дім «Львівська макаронна фабрика», як продавцем, та ПП «БАС-Т», як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу (нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі за №852), пунктом 1.1 якого сторони домовились, що продавець продає покупцю нежитлову будівлю, а саме: склад №11 (поз. 12) загальною площею 133,6 кв.м., що розташований за адресою: Львівська обл., Радехівський р-н, м. Радехів, вул. Витківська, 35; пунктом 2.1 договору сторони узгодили, що продаж об`єкта провадиться за ціною 43 090,80 грн., які будуть сплачені протягом одного місяця після підписання договору. На виконання умов вказаного договору позивач Актом №5 прийому передачі будівлі від 08.12.2009 року передав відповідачу визначене договором нерухоме майно, яке 11.12.2009 р. було зареєстровано за ПП «БАС-Т» на праві власності (згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24764053).

23.12.2009 р. ухвалою Господарського суду Львівської області порушено провадження у справі № 28/79 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Львівська макаронна фабрика (ідентифікаційний код 32894251), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Оголошення про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Львівська макаронна фабрика опубліковано в газеті Голос України № 33(4783) від 24.02.2010 р.

До відзиву відповідач додав підписані директором ПП «БАС-Т» листи №06 від 16.03.2010 р. та №11 від 12.05.2010 р., які направлялись ТзОВ «Торговий дім «Львівська макаронна фабрика» (докази надіслання додаються), в яких зазначено, що згідно угоди від 17.06.2009 року ПП «БАС-Т» була надана Львівській макаронній фабриці безвідсоткова фінансова поворотна допомога в сумі 1 914 000, 00 грн. 08.12.2009 року Львівською макаронною фабрикою передано ПП«БАС-Т» об`єкти нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: м. Радехів, вул. Витківська, 35, на суму 1 753 411,80 грн. Різниця між наданою позикою і переданим майном складає 160 588,20 грн., таким чином ПП «БАС-Т» просить перерахувати різницю на розрахунковий рахунок (реквізити зазначаються).

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури» (в редакції чинній станом на дату опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство ТзОВ «Торговий дім «Львівська макаронна фабрика»), вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Згідно ухвали суду від 08.09.2010 р. у справі № 28/79 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Львівська макаронна фабрика, якою затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дімЛьвівська макаронна фабрика, ПП «БАС-Т» серед кредиторів боржника відсутнє. Одночасно пунктом 3 ухвали суду від 08.09.2010 р. встановлено, що вимоги кредиторів, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство і не заявлені протягом тридцяти днів від дня опублікування в газеті Голос України від 24.02.2010р. №33(4783) оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство або заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, вважати погашеними.

Таким чином, хоч і матеріалами справи підтверджується, що ТзОВ «Торговий дім «Львівська макаронна фабрика» на час укладення договору купівлі-продажу від 07.12.2009 р. було винне ПП «БАС-Т» більше коштів, аніж вартість придбаного ПП «БАС-Т» у позивача нерухомого майна, що за адресою: м. Радехів, вул. Витківська, 35, в силу вищезгаданих обставин не можна вважати, що між сторонами відбулося зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відтак, докази оплати вартості майна за договором купівлі-продажу від 07.12.2009 року(нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі за №852) в сумі 43 090,80 грн., в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, у відзиві відповідач звернув увагу, що з часу виникнення правовідносин, які є предметом спору минуло 11 років, при цьому відповідно до вимог ст. 44.3 ПК України строк зберігання бухгалтерських документів, складає три роки, відтак позивачем пропущено строк позовної давності, у зв`язку з чим відповідач просив суд при винесені рішення до позовних вимог позивача застосувати строк позовної давності та відмовити у позові з цієї підстави.

Згідно із ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1, ч. ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частиною 4 ст. 267 ЦК України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з п. 4.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» від 29.05.2013 р. №10 , у зобов`язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов`язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов`язання мало бути виконане.

Як вже вище зазначено, пунктом 2.1 договору купівлі-продажу від 07.12.2009 р. сторони узгодили, що продаж об`єкта провадиться за ціною 43 090,80 грн., які будуть сплачені протягом одного місяця після підписання договору, отже прострочення по оплаті починається з 06.01.2010 р.

Таким чином, враховуючи наведені приписи законодавства, а також те, що позивач звернувся до суду з даним позовом 17.06.2020 р. (позовна заява з додатками здана у поштове відділення 17.06.2020 р.), суд дійшов висновку, що трьохрічний строк позовної давності для позовної вимоги про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу від 07.12.2009 р.(нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі за №852) сплив.

Щодо доводів позивача про наявність поважних причин пропуску позовної давності, які обґрунтовані тим, що справу №28/79 про банкрутство ТзОВ Торговий дім Львівська макаронна фабрика порушено ухвалою суду від 23.12.2009 р., а арбітражного керуючого Титаренка Є.І. призначено ліквідатором у справі ухвалою суду від 03.09.2019 р., якому лише з листа КП ЛОР Червоноградське МБТІ від 26.09.2019 р. №5306 та наданих копій правовстановлюючих документів стало відомо про перереєстрацію за відповідачем нежитлових будівель №№1, 9-12, 14-18, 21, 23, 24, 26 по вул. Витківська №35 в м. Радехів, що належали ТзОВ Торговий дім Львівська макаронна фабрика, та що будь-які докази про сплату вартості майна були відсутні, таким чином ліквідатор банкрута лише з 26.09.2019 р. довідався про існування заборгованості за договором, то з цього приводу суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладену у постанові від 11 лютого 2020 року у справі № 10/5026/995/2012.

Так, у постанові Верховний Суд роз`яснив (п. 10.12), що «у спірних правовідносинах суб`єктом прав є саме Боржник, а не арбітражний керуючий (ліквідатор), а тому, визначаючи початок перебігу позовної давності у цій справі, слід враховувати, коли про порушене право дізнався або міг дізнатись Боржник в особі уповноваженого органу.

У пункті 10.13 Постанови зазначено, що при вирішенні судами спорів, стороною в яких є боржник, що розглядаються у справах про банкрутство, є недопустимим відхід від встановленого ЦК України порядку перебігу позовної давності зі зміною наведеного порядку визначення початку перебігу позовної давності з урахуванням виду позовних вимог у спірних правовідносинах.

У пункті 10.14 Постанови (абз. 3-7) зазначено, що "при тлумаченні вимог щодо початку перебігу позовної давності слід керуватися тим, що перебіг позовної давності починається від дня, коли про відповідні обставини, тобто про порушення права, дізналася або могла довідатися особа, що є носієм права, а не інша особа, у тому числі й та, якій за законом надано повноваження із захисту цього права. У справах про банкрутство цією особою є арбітражний керуючий, на якого за законом на підставі рішення суду покладаються обов`язки та надаються повноваження розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора.

При цьому і в разі пред`явлення у межах справи про банкрутство позову самою особою, право якої порушене (боржником), і у разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, якою може бути арбітражний керуючий, перебіг позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Іншого правила щодо визначення початку перебігу позовної давності не містять ні частина перша статті 261 ЦК України, ні норми спеціального закону, що регулюють порядок вирішення спорів у справі про банкрутство.

Відповідно до частини восьмої статті 261 ЦК України винятки з правил, встановлених частинами першою та другою цієї статті, можуть бути встановлені законом.

Відхід від наведеної позиції щодо правил визначення початку перебігу позовної давності у спорах у справах про банкрутство при зверненні боржника/арбітражного керуючого до суду з вимогами про захист цивільного права або інтересу боржника означав би не передбачене законом, а тому безпідставне наділення арбітражного керуючого як особи, що у справі про банкрутство діє від імені боржника, особливим статусом з наданням одночасно боржнику як носію права у спорі не передбаченої нормами закону переваги перед іншими учасниками цього спору у захисті своїх прав та інтересів, зокрема, обмежує протилежну сторону спору у захисті своїх прав та інтересів щодо предмета спору, і, відповідно, ставить її у нерівне становище перед суб`єктом звернення - боржником/арбітражним керуючим".

Таким чином, з огляду на наведене, беручи до уваги заявлене відповідачем у відзиві клопотання про застосування строку позовної давності, позовні вимоги позивача про стягнення 139 679, 71 грн. (з яких: 43 090,80 грн. - основний борг, 13 122,03 грн. - 3 % річних та 83 466,88 грн. - інфляційні втрати) за Договором купівлі-продажу від 07.12.2009 р. №852 є погашеними строком позовної давності, а відтак відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України такі вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ( п. 58 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України).

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, дослідивши та проаналізувавши подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку у позові відмовити повністю.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке:

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Судовий збір за подання позову до суду в сумі 2102,00 грн. покладається на позивача.

Докази про сплату учасниками справи інших судових витрат чи докази судових витрат, які сторона має сплатити у зв`язку з розглядом даної справи, суду не надано, і такі в матеріалах справи відсутні.

Щодо зазначеного у відзиві ПП «БАС-Т» на позов попереднього(орієнтовного) розрахунку суми судових витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10 000 грн.00 коп., то у зв`язку з тим що ПП «БАС-Т» в подальшому не подано детального опису робіт(наданих послуг),виконаних адвокатом(ч.3 ст.126 ГПК України), доказів на підвердження розміру судових витрат(ч.8 ст.129 ГПК України), розподіл вказаних витрат в порядку п.3 ч.4 ст.129 ГПК України не може бути здійснений.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 76-79, 86,123, 129, 236-241 ГПК України, ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://lv.arbitr.gov.ua /sud5015/.

Повне рішення складено 28.12.2020 р.

Суддя А.Я. Морозюк