ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

28.12.2020м. ДніпроСправа № 904/6972/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Аква-Холдинг" про забезпечення позову до подання позовної заяви

до Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету, м. Дніпро

про скасування розпорядження Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.11.2019 № 54/8-рп/к у справі № 54/7-19 та визнання його протиправним

Суддя Колісник І.І.

Без участі представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Аква-Холдинг" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою від 24.12.2020 про забезпечення позову до його подання, в якій просить заборонити Південно-східному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету, Антимонопольному комітету, їх структурним підрозділам та посадовим особам вчиняти будь-які дії, пов`язані із розглядом справи № 54/7-19, що була розпочата відповідно до розпорядження адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11 квітня 2019р. № 54/8-рп/к у справі № 54/7-19 "Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та об`єднання справ в одне провадження", в тому числі розгляд справи № 143-26.13/66-20/54/7-19, прийняття будь-якого рішення відповідно до частини першої статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" відносно ТОВ "ТБ "Аква-Холдинг" за результатами участі у закупівлях з ідентифікаторами в системі: UA-2017-12-08-002980-с; UA-2017-11-21-001599-b; UA-2017-12-21-001887-c; UA-2017-12-20-002113-а; UA-2017-07-18-001309-b; UA-2017-04-24-000913-b; UA-2016-12-28-000692-c; UA-2016-11-21-000873-b; UA-2016-11-03-000954-b; UA-2016-11-03-000919-b; UA-2016-10-24-000234-а.

Звертаючись до суду, заявник зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Аква-Холдинг» має намір звернутися до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про:

- скасування розпорядження Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України () від 11 квітня 2019р. № 54/8-рп/к у справі № 54/7-19 «Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та об`єднання справ в одне впровадження»;

- визнати протиправним розпорядження Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України () від 11 квітня 2019р. № 54/8-рп/к у справі №54/7-19 «Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та об`єднання справ в одне провадження».

В обґрунтування забезпечення позову заявник зазначає таке.

Розпорядженням Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11 квітня 2019 №54/8-рп/к у справі №54/7-19 «Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та об`єднання справ в одне впровадження», за результатами розгляду подання Четвертого відділу досліджень і розслідувань від 04 квітня 2019 року № 54-03/12П, адмінколегія встановила, що Дніпропетровським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України було проведено дослідження за зверненням громадської організації «Верховенство права» щодо дотримання вимог законодавства про захист економічної конкуренції Товариством з додатковою відповідальністю «Пологівський хімічний завод «Коагулянт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Аква-Холдинг» під час підготовки та участі у відкритих торгах на закупівлю за державні кошти товарів (робіт, послуг) за допомогою електронних закупівель «Prozorro» та постановила почати розгляд справи.

Заявник вважає, що таке рішення прийнято з порушенням вимог Закону України «Про захист економічної конкуренції» та Тимчасових правил розгляду справ про порушення антимонопольного законодавства України № 5 від 19.04.1994, а тому підлягає скасуванню.

Заявник стверджує, що з огляду на приписи пункту 17 Тимчасових правил розгляду справ про порушення антимонопольного законодавства України № 5 від 19.04.1994 та частини першої статті 36 Закону України «Про захист економічної конкуренції», органи Антимонопольного комітету України розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за:

заявами суб`єктів господарювання, громадян, об`єднань, установ, організацій про порушення їх прав внаслідок дій чи бездіяльності, визначених цим Законом як порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

поданнями органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

власною ініціативою органів Антимонопольного комітету України.

Отже, Антимонопольний комітет розпочинає розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за заявами суб`єктів господарювання, громадян, об`єднань, установ, організацій лише у разі порушення їх прав внаслідок дій чи бездіяльності.

На думку заявника, оскільки справу № 54/7-19 розпочато за зверненням громадської організації "Верховенство право", то відповідач не мав законних підстав для прийняття спірного розпорядження.

При цьому заявник також зазначає, що 29.12.2020 Антимонопольним комітетом України буде розглядатися справа № 143-26.13/66-20/54/7-19, яка розпочата за спірним розпорядженням адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11 квітня 2019р. № 54/8-рп/к у справі № 54/7-19 у зв`язку з наявністю в діях ТДВ ПХЗ "Коагулянт" та ТОВ ТБ "Аква-Холдинг" ознак порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", під час підготовки та участі у закупівлях, що проводились у період з жовтня 2016 року по грудень 2017 року у вигляді антиконкурентних узгоджених дій суб`єктів господарювання, які стосуються спотворення результатів торгів.

Вмотивовуючи необхідність забезпечення позову, заявник зауважує на тому, що результатом розгляду Антимонопольним комітетом України справи № 143-26.13/66-20/54/7-19 може бути одне з рішень, передбачених частиною першою статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції". У разі задоволення позовної заяви про скасування розпорядження, заявник буде змушений знову звертатися до суду для скасування рішення Антимонопольного комітету України, що виключає ефективність судового рішення у цій справі.

За загальним правилом, унормованим частиною першою статті 140 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД, МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає врахування господарським судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволення вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Правова позиція Верховного Суду в питаннях забезпечення позову зводиться до того, що господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (постанова КГС у складі ВС від 08.10.2018 у справі № 913/257/18).

За таких обставин, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, у першу чергу, повинен оцінити доводи заявника на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Оцінюючи доводи заявника щодо забезпечення позову обраним ним способом, суд враховує нормативні положення частини першої статті 1 Закону України № 3659-XII від 26.11.1993 (із змін. і доп.) "Про Антимонопольний комітет України" (далі - Закон № 3659-XII), згідно з яким Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.

Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики (ч. 2 ст. 1 Закону № 3659-XII).

Одним із основних завдань Антимонопольного комітету України є здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 3659-XII).

У сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами (п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 3659-XII).

Згідно з частиною другою статті 23 Закону № 3659-XII порядок розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції повинен забезпечувати дотримання прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб і держави.

Отже, законодавчо визначені завдання та повноваження Антимонопольного комітету України, мета їх здійснення, з урахуванням конституційного обов`язку державного органу, закріпленого у статті 19 Основного Закону України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, є гарантією від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, з метою недопущення яких суд може застосовувати заходи забезпечення. Однак, заявник не надав доказів можливих недобросовісних дій з боку Антимонопольного комітету України під час запланованого ним розгляду справи.

Згідно з частиною першою статті 48 Закону України № 2210-III від 11.01.2011(із змін. і доп.) "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон № 2210-III) за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, серед яких, не лише про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу; усунення наслідків порушень законодавства про захист економічної конкуренції, а й про закриття провадження у справі у разі, коли не доведено вчинення порушення та з інших підстав передбачених законом.

Відтак, заявник не позбавлений можливості доводити перед Антимонопольним комітетом України неправомірність порушення провадження у справі тощо.

Наведене заявником обгрунтування можливого ускладнення виконання рішення суду через незабезпечення позову обраним ним способом не є переконливим з точки зору співмірності, а сам результат розгляду Антимонопольним комітетом України справи не впливає на виконання судового рішення з урахуванням обраного ним способу захисту.

Крім того, згідно зі статтею 60 Закону № 2210-III заявник не позбавлений права оскаржити рішення Антимонопольного комітету України у справі № 143-26.13/66-20/54/7-19. При цьому порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого згідно з частиною першою статті 48 цього Закону, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Разом з тим, незалежно від положень частини четвертої цієї статті, у разі наявності достатніх підстав, господарський суд може зупинити дію рішення органу Антимонопольного комітету України (ч. 5 ст. 60 Закону № 2210-III).

Фактично обраний заявником спосіб забезпечення позову стосується не заборони вчинення певних дій Антимонопольному комітету України, а заборони здійснення ним його законодавчих функцій, завдань стосовно заявника, що недопустимо.

За таких обставин заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 232 - 235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Аква-Холдинг" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 28.12.2020 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням підпункту 17.5 підпункту 17 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" цього Кодексу.

Суддя І.І. Колісник