ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Черкаси справа № 17-14-01/1494(925/460/20)

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Боровика С.С., з секретарем судового засідання Вініченко О.Б., за участі представників сторін:

від позивача: Голубицький С.Г. (особисто), Бєлкін Л.М. (ордер),

від відповідача: Овсієнко О.І. (по довіреності),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу №17-14-01/1494 (925/460/20)

за позовом ОСОБА_1

до публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго»

про стягнення 162 578,78 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про стягнення 162 578,78 грн., з яких: сума не отриманих дивідендів 59 469,26 грн., сума нарахована у зв`язку з несвоєчасною сплатою дивідендів 103 109,52 грн., сума нарахована відповідно до індексу інфляції несвоєчасно виплачених дивідендів 92 106,52 грн., 3% річних в сумі 11 003,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 15.04.2020 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В судових засіданнях представники позивача позов підтримали, просять задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти позову та направив суду відзив від 19.05.2020 року з цього приводу, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позов з наступних правових підстав та мотивів.

З матеріалів позову вбачається, що ОСОБА_1 є акціонером публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго». Отже, даний спір є корпоративним спором як такий, що відбувається між емітентом та його акціонером.

Відповідно до відкритої інформації щодо відповідача, мажоритарним акціонером відповідача є Держава. Відповідно до абзацу 5 частини 5 статті 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, сплачують до Державного бюджету України дивіденди у строк не пізніше 1 липня року, що настає за звітним, нараховані пропорційно розміру державної частки (акцій) у їх статутних капіталах.

Оскільки ПАТ «Черкасиобленерго» відноситься до Товариств, у статутному капіталі яких є корпоративні права Держави, таке товариство було зобов`язане виплатити дивіденди на користь Держави. Однак це означає, що одночасно повинні були сплачуватися і дивіденди міноритарним акціонерам.

Згідно частини 1 статті 25 Закону України «Про акціонерні товариства», кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на отримання дивідендів.

Згідно частини 2 статті 30 Закону України «Про акціонерні товариства» (в редакції, що діяла з початку набрання цим законом чинності), виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів.

Отже позивач вважає, що якщо Держава як власник акцій отримує дивіденди у певний момент, то виходячи з принципу рівності всіх суб`єктів права власності перед законом і всі інші акціонери як власники акцій повинні отримати дивіденди у тому ж самому розмірі і у той самий момент.

На загальних зборах Відповідача 27.03.2009, 14.09.2010, 15.08.2011, 23.06.2012, 23.04.2013, 24.04.2014, 10-11.10.2016 були прийняті рішення про виплату акціонерам дивідендів.

Акціонер Відповідача - Держава всі свої дивіденди вже отримав, проте позивач жодного разу дивідендів не отримав.

З огляду на наведені у позовній заяві доводи та обставини, позивач просить стягнути з публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» суму 162 578,78 гривень, у тому числі суму не отриманих дивідендів 59 469,26 гривень, суму 103 109,52 гривень нараховану у зв`язку із несвоєчасною сплатою дивідендів, у тому числі суму нараховану відповідно до індексу інфляції несвоєчасно виплачених дивідендів 92 106,52 гривень та три відсотки річних з суми несвоєчасно виплачених дивідендів 11 003,00 гривні.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, наступного змісту.

Позивач за своєю організаційно-правовою формою є акціонерним товариством та керується у своїй діяльності положеннями Закону України «Про акціонерні товариства» та Статутом Товариства, який затверджено Рішенням чергових Загальних зборів акціонерів від 15 серпня 2011 року Протокол №16. Пунктом 6.2. Статуту передбачено, що статутний капітал Товариства поділений на 148 393 332 (сто сорок вісім мільйонів триста дев`яносто три тисячі триста тридцять дві) простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25 гривень (двадцять п`ять копійок) кожна.

Згідно з частиною 1 статті 32 Закону України «Про акціонерні товариства» загальні збори є вищим органом акціонерного товариства. Відповідно до пункту 8.1.1 Статуту ПАТ «Черкасиобленерго» вищим органом Товариства є загальні збори. Частиною 2 статті 33 Закону України «Про акціонерні товариства» передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів, зокрема, належить розподіл прибутку і збитків товариства та затвердження розміру річних дивідендів з урахуванням вимог, передбачених законом.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14.05.2004 року порушено провадження у справі №01/1494 (14-01/1494) про банкрутство ВАТ «Черкасиобленерго». Відповідно до пункту 1.1 Статуту публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго» є новим найменуванням ВАТ «Черкасиобленерго» відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства».

Відповідач наголошує на тому, що на даний час та в період виникнення спірних правовідносин, справа про банкрутство відповідача знаходилася на стадії розпорядження майном.

Права та обов`язки органів управління господарського товариства, яке перебуває в процедурі банкрутства, суттєво обмежені чинним законодавством з метою вжиття всіх заходів щодо відновлення платоспроможності Товариства.

Згідно пункту 11 статті 13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин і після призначення розпорядника майна і до припинення процедури розпорядження майном органи управління боржника не мають права без згоди розпорядника майна приймати рішення про: реорганізацію (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) і ліквідацію боржника; створення юридичних осіб або про участь в інших юридичних особах; створення філій та представництв; виплату дивідендів; проведення боржником емісії цінних паперів; вихід зі складу учасників боржника юридичної особи, придбання в акціонерів раніше випущених акцій боржника.

В чинному законодавстві з процедур банкрутства міститься повна заборона на виплату дивідендів протягом процедури розпорядження майном, так у відповідності до вимог частини 5 статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства протягом процедури розпорядження майном органи управління боржника не мають права приймати рішення про виплату дивідендів. Вказана норма є імперативною та спрямована на першочергове погашення заборгованості саме кредиторам боржника.

Заборона на виплату дивідендів у випадках встановлених законом передбачена і приписами статті 158 Цивільного кодексу України.

У відповідності до частини 12 статті 111 ЦК України, лише після задоволення вимог кредиторів, майно юридичної особи, що залишилося після задоволення вимог кредиторів (до якого відносяться і грошові кошти), передається учасникам юридичної особи, якщо інше не встановлено установчими документами юридичної особи або законом.

Таким чином, Товариство зобов`язане в першу чергу вжити всіх заходів щодо розрахунку із кредиторами і лише потім може вирішувати питання про виплату дивідендів своїм акціонерам.

Крім цього, на загальних зборах акціонерів ПАТ «Черкасиобленерго» 24.04.2014 року, які оформлено Протоколом №20, не приймалось рішень щодо виплати акціонерам Товариства дивідендів, як про це хибно зазначає Позивач. Натомість було прийнято рішення лише про спрямування отриманого за підсумками роботи у 2013 році чистого прибутку до певних фондів та про виплату дивідендів на державну частку.

Позиція Верховного суду, наведена в постанові від 04.09.2019 року у справі №910/10585/18, свідчить про те, що обов`язок товариства сплатити на користь власника простих акцій дивіденди, пов`язується з фактом прийняття загальними зборами рішення про визначення розміру, порядку та строків виплати дивідендів господарськими організаціями. Без прийняття такого рішення, що є виключною компетенцією загальних зборів акціонерного товариства, чи в разі визнання нечинним такого рішення виплата дивідендів не здійснюється.

Отже, виплата дивідендів акціонерам господарського товариства можлива лише в разі існування прийнятого в установленому законом порядку рішення, яке не суперечить вимогам чинного законодавства та не скасованого в судовому порядку.

Господарський суд Черкаської області в своїй ухвалі від 12.05.2009 року у справі №14-01/1494 оцінив дії загальних зборів ВАТ «Черкасиобленерго» по спрямуванню частини прибутку товариства на виплату дивідендів як чергове грубе порушення частини 11 статті 13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та ознаку систематичного ігнорування вимог закону органами управління боржника у особі загальних зборів акціонерів.

У вищевказаних рішеннях суди неодноразово наголошували на імперативності вимог Пункту 11 статті 13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 року №2343-ХІІ (в редакції, що діяла на момент прийняття рішень зборами акціонерів Товариства). Вищевказаною нормою передбачено, що після призначення розпорядника майна і до припинення процедури розпорядження майном органи правління боржника не мають права без згоди розпорядника майна приймати рішення про виплату дивідендів за результатами господарської діяльності.

При цьому, Товариство неодноразово зверталось до арбітражного керуючого з проханням надати дозвіл на виплату дивідендів акціонерам, однак арбітражним керуючим не надавалась згода на виплату дивідендів, що підтверджується наступним.

Так, листом від 24.03.2008 року №1905/02 арбітражний керуючий, розпорядник майна ВАТ «Черкасиобленерго» Бондаренко Е.М. повідомив Товариство, що виплата дивідендів суперечить процедурі банкрутства та додатково ускладнить фінансовий стан товариства. Питання виплати дивідендів може бути розглянуто лише після задоволення всіх вимог кредиторів.

Листом від 20.03.2009 року №20/3-09 арбітражний керуючий, розпорядник майна ВАТ «Черкасиобленерго» Бондаренко Е.М. на лист Товариства від 19.03.2009 №1562/04-02 про надання погодження на використання ВАТ «Черкасиобленерго» прибутку за результатами роботи у 2008 році повідомив, що надати погодження немає можливості, та просив врахувати раніше надані зауваження розпорядника майна та рішення судів з приводу виплати дивідендів.

Листом від 30.10.2010 року арбітражний керуючий - розпорядник майна ВАТ "Черкасиобленерго" Литвин В.В. повідомив голову правління ВАТ «Черкасиобленерго» про заборону ухвалою господарського суду Черкаської області від 12.05.2009 року у справі №14-01/1494 ВАТ "Черкасиобленерго" здійснювати виплату дивідендів своїм акціонерам, у зв`язку з чим він не має права надавати згоду на виплату дивідендів.

Листом від 01.08.2011 року №1/08/2011 арбітражний керуючий - розпорядник майна Литвин В.В. посилаючись на заборону, застосовану ухвалою суду від 12.05.2009 року, не надав згоду на виплату дивідендів.

Листом від 05.07.2012 року №1/7/12 арбітражний керуючий - розпорядник майна ПАТ "Черкасиобленерго" повідомив голову правління Відповідача про те, що він не надавав згоду на виплату дивідендів за результатами роботи підприємства у 2009-2011 p.p.

Листом від 29.03.2013 року №3-29/03/13 арбітражний керуючий, розпорядник майна ВАТ «Черкасиобленерго» Литвин В.В. повідомив Відповідача, що ухвалою господарського суду Черкаської області від 07.02.2013 року вже затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 151 678 385,05 грн., які слід погасити, а тому виплата дивідендів за результатами роботи товариства у 2012 року суперечить процедурі банкрутства та є недоцільною.

Листом від 01.04.2016 року №94/04-16 13 арбітражний керуючий, розпорядник майна ПАТ «Черкасиобленерго» Литвин В.В. повідомив Товариство, що ним не надавалась згода на виплату дивідендів акціонерам за результатами роботи у 2009-2014 роках та зазначив, що у зв`язку з складним фінансовим становищем та необхідністю відновлення платоспроможності ПАТ «Черкасиобленерго» не може надати згоду на використання чистого прибутку за результатами роботи Товариства у 2014-2015 роках, в частині прийняття рішення щодо виплати дивідендів акціонерам.

За таких обставин, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши подані ними докази, суд приходить до висновку.

Відповідно до частини 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник. Пунктом 3 частини 8 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 13 травня 2008 року у справі №14-01/1494 про визнання банкрутом ВАТ «Черкасиобленерго», заборонено боржнику виплату дивідендів акціонерам боржника відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 11 квітня 2008 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12 травня 2009 року у справі №14-01/1494 про визнання банкрутом ВАТ "Черкасиобленерго", змінено заборону боржнику на виплату дивідендів акціонерам боржника відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 11 квітня 2008 року, накладену ухвалою суду від 13 травня 2008 року, наступними заходами забезпечення вимог кредиторів: заборонити боржнику здійснювати виплату дивідендів акціонерам боржника відповідно до рішень органів управління боржника (Т2 а.с.11-12).

Суд зазначає, що при дії заборони на виплату боржнику дивідендів (ухвала суду від 13.05.2008 року та від 12.05.2009 року), ПАТ «Черкасиобленерго» продовжувало виплачувати Державі дивіденди з 2010 по 2019 рік, що підтверджується платіжними дорученнями, які знаходяться в матеріалах справи (Т1 а.с.59-81).

ОСОБА_1 є акціонером публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» та мав з 2008, 2009 роки - 78 893 акції, 2010 по 2012 80 000 акцій, 2013 рік - 246 147 акцій, з 2014 по 2015 роки -246 147 акцій.

Останній звернувся до господарського суду Черкаської області 14.04.2020 року із позовною заявою, в якій просить суд виплатити йому не отриманих від ПАТ «Черкасиобленерго» дивідендів.

Суд зазначає, що в Рішенні КОНСТИТУЦІЙНОГО СУДУ УКРАЇНИ від 22.07.2020 року по справі №3-313/2019(7438/19) зазначено:

«Конституційний Суд України вважає, що передбачений оспорюваними положеннями Закону механізм, який полягає в обов`язковому спрямуванні частини чистого прибутку до державного бюджету без волевиявлення учасників господарської організації, обмежує їх корпоративні права, зокрема таку складову, як правомочність на участь в управлінні господарською організацією. Вказане нормативне регулювання ставить державу у привілейоване становище порівняно з іншими учасниками господарської організації державного сектора економіки, тобто є дискримінаційним, оскільки, визначаючи правові основи управління об`єктами державної власності, законодавець не передбачив можливості спрямування частини чистого прибутку на користь таких учасників у разі неприйняття рішення про нарахування дивідендів. Водночас саме держава через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління здійснює управління суб`єктами господарювання державного сектора економіки та має вирішальний вплив на їх господарську діяльність.

Водночас, у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.11.2020 року по справі № 4819/49/19 зазначено наступне:

«Таким чином, аналіз норм розділу XII Конституції України («Конституційний Суд України) та Закону України від 13 липня 2017 року №2136-VIIІ «Про Конституційний Суд України дає підстави дійти висновку про те, що рішення КСУ має пряму (перспективну) дію в часі і застосовується щодо тих правовідносин, які тривають або виникли після його ухвалення. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення рішення КСУ, однак продовжують існувати після його ухвалення, то на них поширюється дія такого рішення КСУ.

Тобто рішення КСУ поширюється на правовідносини, які виникли після його ухвалення, а також на правовідносини які виникли до його ухвалення, але продовжують існувати (тривають) після цього. Водночас чинним законодавством визначено, що Конституційний Суд України може безпосередньо у тексті свого рішення встановити порядок і строки виконання ухваленого рішення.

За таких обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про стягнення дивідендів підлягає до задоволення.

Суд перевіривши порядок нарахування інфляційних втрат в сумі 92 106,52 грн. та 3% річних в сумі 11 003 грн., встановив правильність їх нарахування, тому задовольняє позов в цій частині вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» (м.Черкаси, вул. Гоголя,285, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 162 578,78 грн., у тому числі суму не отриманих дивідендів 59 469,26 грн., суму 103 109,52 грн. нараховану у зв`язку з несвоєчасною сплатою дивідендів, у тому числі суму нараховану відповідно до індексу інфляції несвоєчасно виплачених дивідендів 92 106,52 грн. та 3% річних з суми несвоєчасно виплачених дивідендів 11 003,00 грн. та 2 438,70 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане 21.12.2020 року

Суддя С.С.Боровик