ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року Справа № 915/1294/20

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОДИСТРИБ`ЮШН КАРГО ПАРТС", 02222, м. Київ, вул. Закревського, 16 ()

поштова адреса: 54024, Миколаївська область, м. Миколаїв, Інгульський район, вул. 1 Лінія, буд. 5

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЯСОН 2015, 54028, м.Миколаїв , вул. Космонавтів, буд. 81/6, офіс. 305 ()

про: стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

22.10.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОДИСТРИБ`ЮШН КАРГО ПАРТС" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № від 27.05.2020 (вх.№6578/20 від 01.06.2020), в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЯСОН 2015 заборгованість у розмірі 51 927,88 грн., з яких: 42999,99 грн основний борг, 4596,85 грн. - пені., 726,33 грн. збитків від інфляції та 3604,71 грн 12% річних.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2020 головуючим суддею у справі №915/1294/20 визначено суддю Ржепецького В.О.

Ухвалою суду від 27.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №915/1294/20, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами, встановлено сторонам процесуальні строки для подання до суду заяв по суті справи.

Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило.

Відповідач своїм правом у визначений судом строк на подання відзиву на позов, оформленого згідно вимог ст. 165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з приписами ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Враховуючи, що відповідач повідомлявся за юридичною адресою про розгляд справи, жодних заяв або клопотань, в тому числі щодо неможливості захисту своїх прав та законних інтересів в умовах карантину, на розгляд суду не подано, суд, керуючись засадами рівності учасників судового процесу перед законом і судом, розумності строків розгляду справи, вважає обґрунтованим постановлення рішення в цій справі у строк, визначений на підставі наведених вище норм Закону.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

25 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОДИСТРИБ`ЮШН КАРГО ПАРТС" (- Позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЯСОН 2015» (Відповідач, Боржник, Покупець) був укладений Договір за № 16956-15/2019 (надалі по тексту - Договір), згідно з предметом якого Заявник, як Постачальник, зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передати у власність Покупцю запчастини, експлуатаційні матеріали та автомобільні шини (надалі по тексту - Товар), а Відповідач, як відповідно до п. 1.1 Договору як покупець, зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, приймати Товар та оплачувати його.

За умовами пунктів 1.2., 1.3. та 1.4 Договору номенклатура, найменування, одиниця виміру, походження Товару, загальна кількість, ціна за одиницю Товару, що передаються за цим Договором, термін та умови передачі визначаються у рахунках-фактурах (рахунках на оплату), товарних (видаткових) накладних, або інших передбачених чинним законодавством документах на Товар, які є невід`ємною частиною Договору та остаточно узгоджується Сторонами на кожну окрему партію Товару. Загальна сума договору складається із вартості переданого Товару, що відповідає сумі всіх товарних (видаткових) накладних, та сумарної вартості наданих послуг, зазначених в Актах виконаних робіт, здійснених протягом дії даного Договору.

Поставка Товару здійснюється за погодженням Сторін на умовах пункту 2.3. Договору:

1) EXW (франко завод; назва місця: склад Постачальника (правила «ІНКОТЕРМС» в редакції 2010 року) - Товар переходить у власність Покупця з моменту його передачі Покупцю на складі постачальника.

Доказом передачі Товару Постачальником у власність Покупця є належним чином оформлена товарна (видаткова) накладна;

2) FCA (франко-перевізник) (правила «ІНКОТЕРМС» в редакції 2010 року)- Товар переходить у власність покупця з моменту передачі Товару Постачальником перевізнику на складі Постачальника. Вибір перевізника здійснюється Покупцем на власний розсуд. З моменту передачі Товару перевізнику обов`язки Постачальника перед Покупцем вважаються виконаними у повному обсязі та належним чином, а ризики загибелі, втрати пошкодження або знищення Товару переходять до Покупця. Доказом передачі Товару Перевізнику є належним чином оформлених товарної (видаткової) накладної та товарно-транспортної накладної, що разом засвідчують факт передачі Постачальником Товару Покупцю.

Відповідно до пунктів 2.4., 2.5. Договору, погодження Сторонами кількості, номенклатури, асортименту та ціни Товару відбувається за їх взаємною згодою шляхом переговорів та фіксується у товарних (видаткових) накладних і рахунках на оплату, що являються невід`ємними складовими даного Договору, без складання специфікацій. Покупець, підписуючи товарну (видаткову) накладну, виявляє згоду на прийняття Товару відповідно до попередньої домовленості із Постачальником та позбавляється права заявляти щодо невідповідності поставленого Товару за кількістю, номенклатурою, асортиментом та ціною. Сторони домовилися, що уповноважуючи певну особу на прийняття Товару від Постачальника, у тому числі Перевізника, Покупець тим самим уповноважує таку особу підписувати відповідні документи на Товар: товарні (видаткові) накладні, товарно-транспортні накладні тощо.

За домовленістю Сторін датою поставки Товару вважається дата підписання уповноваженими представниками Сторін товарної (видаткової) накладної, що засвідчує прийняття Товару Покупцем від Постачальника (пункт 2.6. Договору).

Розділом 3 Договору Сторони визначили порядок розрахунків. Так, за домовленістю Сторін Товар продається на умовах попередньої оплати або на умовах відстрочення платежу в межах кредитного ліміту. Кредитним лімітом вважається сума, на яку Постачальник може поставити Товар на умовах домовленого відтермінування. В залежності від загальної суми щомісячних замовлень Покупця, Постачальник визначає суму кредитного ліміту (пункт 3.2. Договору). У випадку продажу Товару на умовах попередньої оплати Постачальник одночасно з підтвердженням замовлення надає Покупцю рахунок на оплату (пункт 3.3. Договору). Якщо продаж Товару здійснюється на умовах відстрочення платежу в межах кредитного ліміту, термін такого відстрочення зазначається у товарній (видатковій) накладній. У такому разі Товар має бути сплачений не пізніше останнього дня відтермінування включно на підставі рахунку на оплату, який надається Постачальником Покупцю разом з товарною (видатковою) накладною. Підписання Покупцем або уповноваженою ним особою на прийняття Товару товарної (видаткової) накладної є належним підтвердженням факту отримання ним рахунку на оплату (пункт 3.4 Договору).

Оплата Товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальнику (пункт 3.6. Договору). Зобов`язання Покупця за цим Договором щодо оплати поставленого Товару вважається виконаним з моменту зарахування коштів на рахунок Постачальника (пункт 3.7. Договору). Сторони домовились, що в разі прострочення платежу з боку Покупця постачальник має право припинити подальші відвантаження на його адресу до отримання повної оплати за відвантаженими, але не оплаченими в строк партіями Товару, а також перейти до роботи з Покупцем на умовах 100% попередньої оплати [пункт 3.8. Договору).

За умовами пункту 4.3. Договору Покупець зобов`язаний прийняти Товар та здійснити відповідні розрахунки згідно з розділом 3 даного Договору.

Відповідно до пунктів 5.2., 5.3. Договору за порушення грошового зобов`язання за цим Договором більше 3-х календарних днів, Покупець сплачує на користь Постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ до суми простроченого платежу за весь період такого прострочення. У разі прострочення виконання грошового зобов`язання, передбаченого цим Договором, винна Сторона несе відповідальність, встановленої статтею 625 ЦК України, а саме: той хто прострочив виконання грошового зобов`язання має сплатити на користь іншої Сторони за Договором суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 12% річних від простроченої суми.

Пунктом 5.9. Договору Сторони зобов`язалися невідкладно (але не пізніше трьох робочих днів з моменту настання відповідних обставин) письмово, з наданням відповідних підтверджуючих документів, повідомляти іншу Сторону, зокрема, про зміну найменування юридичної особи, зміни юридичної адреси з наданням витягу із ЄДР та копій нових податкових свідоцтва / витягу з реєстру платників податку на додану вартість.

Згідно з пунктами 8.2. та 8.4. Сторони домовились, що Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами І діє до 31 грудня 2019 року з можливістю його пролонгації, оскільки якщо протягом 1-го місяця до закінчення терміну дії даного Договору жодна зі сторін не заявить про намір змінити його умови або припинити його дію, Договір вважається продовженим на 1 календарний рік і так рік за роком.

Договір скріплений підписами уповноважених осіб та печатками обох Сторін.

На виконання умов Договору Позивачем протягом січня-лютого 2020 року за видатковими накладними: від 27.01.2020 № SI, від 28.01.2020 № SI, від 28.01.2020 № 44, від 29.01.2020 № SI, від 29.01.2020 № SI, від 31.01.2020 № SI, від 31.01.2020 № SI, від 31.01.2020 № SI, від 01.02.2020 № SI, від 03.02.2020 № SI, від 03.02.2020 № SI, від 11.02.2020 № S1, від 11.02.2020 № SI, від 11.02.2020 № SI, від 11.02.2020 № SI, від 11.02.2020 № SI, від 11.02.2020 № SI, від 12.02.2020 № 28, від 12.02.2020 № SI, від 12.02.2020 № SI, від 13.02.2020 № SI, від 13.02.2020 №44, від 13.02.2020 № SI та від 14.02.2020 № SI Відповідачу був відвантажений Товар на загальну суму 50 495,46 гривень.

Разом із зазначеними видатковими накладними відповідачу було виставлено рахунки на оплату відвантаженого товару:

№ S від 27.01.2020 на суму 1647,84 грн.

№ S від 28.01.2020 на суму 600,90 грн.

№ S від 28.01.2020 на суму 302,76 грн.

№ S від 29.01.2020 на суму 2428,92 грн.

№ S від 29.01.2020 на суму 183,84 грн.

№ S від 31.01.2020 на суму 3209,70 грн.

№ S від 31.01.2020 на суму 5002,68 грн.

№ S від 31.01.2020 на суму 1186,38 грн.

№ S від 03.02.2020 на суму 1809,96 грн.

№ S від 03.02.2020 на суму 296,40 грн.

№ S від 11.02.2020 на суму 10267,50 грн.

№ S від 11.02.2020 на суму 76,50 грн.

№ S від 11.02.2020 на суму 7404,54 грн.

№ S від 11.02.2020 на суму 1647,12 грн.

№ S від 11.02.2020 на суму 1647,12 грн.

№ S від 11.02.2020 на суму 5135,34 грн.

№ S від 12.02.2020 на суму 1362,50 грн.

№ S від 12.02.2020 на суму 1252,68 грн.

№ S від 12.02.2020 на суму 222,84 грн.

№ S від 13.02.2020 на суму 365,10 грн.

№ S від 13.02.2020 на суму 140,16 грн.

№ S від 13.02.2020 на суму 210,24 грн.

№ S від 14.02.2020 на суму 3227,16 грн.

Останній строк сплати за відвантажений Товар був визначений:

- за товар, поставлений по видатковій накладній від 27.01.2020 № SI - до 01.02.2020;

- за товар, поставлений по видатковій накладній від 28.01.2020 № SI- до 02.02.2020;

- за товар, поставлений по видатковій накладній від 28.01.2020 № S4- до 02.02.2020;

- за товар, поставлений по видатковій накладній від 29.01.2020 № SI - до 03.02.2020;

- за товар, поставлений по видатковій накладній від 29.01.2020 № SI - до 05.02.2020;

- за товар, поставлений по видатковій накладній від 31.01.2020 № SI - до 07.02.2020;

- за товар, поставлений по видатковій накладній від 31.01.2020 № SI - до 07.02.2020;

- за товар, поставлений по видатковій накладній від 31.01.2020 № SI - до 07.02.2020;

- за товар, поставлений по видатковій накладній від 01.02.2020 № SI-до 08.02.2020;

- за Товар, поставлений по видатковій накладній від 03.02.2020 № SI - до 10.02.2020;

- за Товар, поставлений по видатковій накладній від 03.02.2020 № SI - до 10.02.2020;

- за Товар, поставлений по видатковій накладній від 11.02.2020 № SI - до 18.02.2020;

- за Товар, поставлений по видатковій накладній від 11.02.2020 № SI - до 18.02.2020;

- за Товар, поставлений по видатковій накладній від 11.02.2020 № SI - до 18.02.2020;

- за Товар, поставлений по видатковій накладній від 11.02.2020 № SI - до 21.02.2020;

- за Товар, поставлений по видатковій накладній від 11.02.2020 № SI - до 21.02.2020;

- за Товар, поставлений по видатковій накладній від 11.02.2020 № SI - до 21.02.2020;

- за Товар, поставлений по видатковій накладній від 12.02.2020 № SI - до 19.02.2020;

- за Товар, поставлений по видатковій накладній від 12.02.2020 № SIO002168928 - до 19.02.2020;

- за Товар, поставлений по видатковій накладній від 12.02.2020 № SI - до 19.02.2020;

- за Товар, поставлений по видатковій накладній від 13.02.2020 № 74 - до 20.02.2020;

- за Товар, поставлений по видатковій накладній від 13.02.2020 № SI - до 20.02.2020;

- за Товар, поставлений по видатковій накладній від 13.02.2020 № S0 - до 20.02.2020;

- за Товар, поставлений по видатковій накладній від 14.02.2020 № SI - до 21.02.2020, що підтверджується змістом цих видаткових накладних.

Відповідачем було здійснено часткове повернення поставленого товару на загальну суму 1647,84 грн та 10.03.2020 було частково сплачено заборгованість за поставлений товар в сумі 14018,79 грн., що підтверджується актом звірки (а.с. 27-28).

Однак, в порушення умов договору оплата поставленого товару в повному обсязі здійснена не була, отже сума основного боргу складає 42999,99 грн.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання з поставки відповідачеві товару відповідно до умов договору, відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання з його оплати, та на даний час має заборгованість в сумі 42999,99 грн. з урахуванням часткової оплати та часткового повернення товару.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 42999,99 грн є правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки, що передбачено ст. 611 Цивільного кодексу України.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Так, відповідно до п. 5.2 договору поставки товару у разі простроченого платежу більше 3-х календарних днів, покупець сплачує пеню у розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Статтею 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Відповідно до розрахунку позивача пеня за періоди з 02.02.2020 - 21.10.2020 складає 4596,85 грн.

Судом встановлено, що позивачем вірно визначено період нарахування пені та розрахунок арифметично правильний.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 5.3 договору встановлено, що у разі прострочення виконання грошового зобов`язання боржник, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також штраф у розмірі 12 (дванадцять) відсотків річних від простроченої суми.

Відповідно до розрахунку позивача інфляційні втрати за період з лютого по вересень 2020 року складають 726,33 грн, за період з 02.02.2020 по 21.10.2020 12% річних складають 3604,71грн.

Розрахунок позивача арифметично правильний.

Таким чином, неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань по оплаті поставленого товару та наявність заборгованості є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судовий збір у сумі 2102,00 грн відповідно до ст. 129 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Що ж до розподілу судових витрат в частині витрат позивача на професійну правничу допомогу господарський суд зазначає таке.

Згідно ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як встановлено судом за матеріалами господарської справи № 915/1294/20, до початку розгляду справи по суті позивачем подано до суду докази витрат на професійну правничу допомогу, а саме:

1. До позовної заяви:

- Договір № 12/10/2020-4ПД від 12.10.2020 про надання правової (правничої) допомоги, укладений між Позивачем (клієнтом) та Адвокатом Спиродоновим Олегом Володимировичем, згідно з предметом якого адвокат бере на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених цим Договором, надати необхідну правову допомогу КЛІЄНТУ щодо захисту його прав та законних інтересів у Господарському суді , Миколаївської області шляхом здійснення позовної роботи у відповідності до Господарського процесуального кодексу України відносно контрагента Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯСОН 2015» (, місцезнаходження: 54028, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, буд. 81/6, офіс 305) щодо стягнення з останнього на користь КЛІЄНТА суми дебіторської заборгованості та штрафних санкцій у зв`язку з порушенням договірних зобов`язань, а КЛІЄНТ зобов`язується виплатити АДВОКАТУ гонорар за надання такої правової допомоги.;

- додаткова угода до договору № 12/10/2020-4ПД від 12.10.2020 про надання правової (правничої) допомоги;

- опис наданих послуг за Договором № 12/10/2020-4ПД від 12.10.2020 про надання правової (правничої) допомоги10.2020 на представництво його інтересів адвокатом Спиродоновим Олегом Володимировичем;

- свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю від 08.11.2019 Серія МК №001709 (адвоката Спиридонова О.В.)

За результатами оцінки відповідних доказів суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 6800,00 грн. є документально доведеними.

При цьому, суд зазначає, що згідно ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 ст.126 ГПК України).

Разом з цим клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу Товариством з обмеженою відповідальністю ЯСОН 2015 до суду не подавалось.

Таким чином, зважаючи на відсутність заперечень відповідача стосовно розміру заявленої до стягнення суми грошових коштів, з огляду на предмет позову та розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, враховуючи ступінь складності справи та обсяг наданих послуг, суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 6800,00 грн. є співмірними з предметом позову, змістом та обсягом наданих послуг.

За такого, у відповідності до положень п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6800,00 грн. у справі № 915/1294/20 також покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 77, 79, 86, 129, 201, 219, 220, 233, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЯСОН 2015 (54028, м.Миколаїв , вул. Космонавтів, буд. 81/6, офіс. 305, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АВТОДИСТРИБ`ЮШН КАРГО ПАРТС (02222, м. Київ, вул. Закревського, 16, ) 42999,99 грн боргу, 4596,85 грн пені, 726,33 грн інфляційних втрат, 3604,71 грн 12% річних, а також 2102,00 грн. судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6800,00 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

5. Рішення може бути оскаржене в порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Сторони у справі:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Автодистриб`юшн Карго Партс (02222, м Київ, вул. Закревського, 16, код 37141112)

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю ЯСОН 2015 (54028, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, буд. 81/6, офіс, 305, ).

Рішення складено та підписано судом 24.12.2020.

Суддя В.О. Ржепецький