РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.12.2020Справа № 910/14168/20
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом фермерського господарства "Галстедан"

до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"

про стягнення 1 570 000,00 грн.

При секретарю судового засідання: Радченко А.А.

Представники сторін:

від позивача: Косендюк Я.А. - представник за ордером серія АС№1009453 від 14.009.2020 р.;

від відповідача: Шишлов О.Є. - представник за ордером серія АІ №1009534 від 16.12.2019.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява фермерського господарства "Галстедан" до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" про стягнення 1 570 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" №тп203889а9р від 19.078.2019 року.

04.01.2020 року було викрадено застрахований автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 150, д.н. НОМЕР_1 , 2018 року випуску.

Відповідачем відмовлено у здійсненні страхового відшкодування. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 20.10.2020. Зобов`язано позивача надати суду: всі документи по страховому випадку; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Toyota Land Cruiser Prado 150, д.н. НОМЕР_1 , 2018 року випуску (копію, оригінал - для огляду), 2 пари ключів до транспортного засобу Toyota Land Cruiser Prado 150, д.н. НОМЕР_1 , 2018 року випуску (для огляду).

20.10.2020 на електронну адресу суду позивач подав клопотання про відкладення підготовчого засідання.

В судове засідання 20.10.2020 позивач не з`явився, хоча про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідач подав клопотання про оголошення перерви, просив суд задовольнити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2020 відкладено підготовче судове засідання у справі на 24.11.2020. Зобов`язано позивача (повторно) виконати вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 23.09.2020.

26.10.2020 року до канцелярії суду відповідачем подано відзив на позов.

В судове засідання 24.11.2020 позивач не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомляв, хоча про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Суд повідомив, що позивач вимоги ухвал Господарського суду міста Києва від 23.09.2020 та 20.10.2020 не виконав, 23.11.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Відповідач виніс вирішення клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду на розсуд суду, подав клопотання про дослідження доказів, заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання та не заперечив щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання за необґрунтованістю.

24.11.2020 року відповідач подав клопотання про дослідження доказів по справі №910/14168/20

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання Фермерського господарства "Галстедан" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 14.12.2020 року.

24.11.2020 року на електронну адресу суду (зареєстровані після початку розгляду справи) позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи та заява про допит свідків.

14.12.2020 року на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів.

В судовому засіданні 14.12.2020 року представник позивача просив суд поновити пропущений строк та долучити докази.

Представник відповідача заперечував, просив суд відмовити у долученні доказів.

Суд відмовив у поновленні пропущеного строку, залишив заяву про допит свідків, клопотання про відкладення розгляду справи та клопотання позивача про долучення доказів без розгляду.

Судом досліджено аудіозапис.

Представник позивача заперечив проти належності та допустимості аудіозаписів як доказів. Підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

19.07.2019 року між фермерським господарством "Галстедан" (страхувальник), приватним акціонерним товариством «ARX» ("Страхова компанія "АРКС") (страховик) та «Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» (вигодонабувач) укладено договір №тп203889а9р добровільного страхування наземного транспорту «Все включено».

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про страхування» передбачено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до ч.1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п.4 договору, вигодонабувач: «Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк». Зазначений вигодонабувач є єдиним вигодонабувачем за договором і не може бути змінений без письмового погодження з вигодонабувачем.

Відповідно до п.1.1 договору, предметом договору є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом (надалі - ТЗ) та іншим майном, вказаним у розділах 5 та 6 цього договору.

Згідно з п.5 договору, інформація про ТЗ: Toyota Land Cruiser Prado 150, д.н. НОМЕР_1 , 2018 року випуску, реєстраційний номер свідоцтва НОМЕР_2 .

Власник ФГ «Галстедан» (п.5.1 договору) .

Перелік осіб допущених до керування ТЗ: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (п.7 договору).

Страхова сума: 1 570 000,00 грн. (п.8 договору).

Страхові ризики, зокрема, викрадення (п.7 договору).

Як зазначено позивачем, 04 січня 2020 року у АДРЕСА_1 із подвір`я житлового будинку у якому проживає ОСОБА_1 було викрадено автомобіль марки Toyota, моделі Land Cruiser Prado 150, 2018 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_3 , який належав на праві власності ФГ «ГалСтеДан».

Цього ж дня 04 січня 2020 року о 11:04 год. заступник директора ФГ «ГалСтеДан» ОСОБА_2 подав до Горохівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області заяву про вчинене кримінальне правопорушення, за наслідком якої розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000006.

В поясненнях наданих слідчому ОСОБА_2 , який є працівником ФГ Талстедан" зазначив, що:"04.01.2020 року біля 02:00 год. до мене на мобільний телефон зателефонував гр. ОСОБА_1 і повідомив, що кілька хвилин тому невідома особа з його домоволодіння, що в АДРЕСА_1 , незаконно заволоділа належним йому автомобілем марки Toyota Land Cruiser Prado 150, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 . Почувши це я з с. Підбереззя, Горохівського району, власним автомобілем одразу поїхав в м. Горохів до даного володіння громадянина ОСОБА_1 . Коли їхав то повідомив про дану подію працівників поліції по лінії 102. Приїхавши на місці події, а саме в м. Горохів, вул Молодіжна, 50, я побачив що автомобіль дійсно відсутній".

Враховуючи настання страхового випадку, голова ФГ Талстедан" 04.01.2020 року звернувся до CK "ARX" за допомогою телефонного зв`язку та повідомив про викрадення транспортного засобу, який був застрахований згідно договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № тп203889а9р.

На виконання умов договору страхування, головою ФГ Талстедан" подано письмову заяву про настання страхового випадку та здійснення страхового відшкодування.

19 березня 2020 року CK "ARX" надіслала лист адресований голові ФГ Талстедан Галущаку Степану Даниловичу, яким відмовила у здійсненні страхового відшкодування. В листі зазначено, що керуючись п.п. 22.3.4, 26.5 договору, АТ «СК «АРКС» вимушене констатувати, що заявлений випадок незаконного володіння ТЗ Toyota Land Cruiser Prado, номерний знак НОМЕР_1 , який відбувся 04.01.2020р. за адресою: АДРЕСА_1 , не може бути кваліфіковано як страховий за договором та страховик відмовляє у виплат страхового відшкодування щодо такого випадку.

Не погоджуючись з вищезазначеним, позивач звернувся в суд з вимогою про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 1 570 000,00 грн.

Також, не погоджуючись з висновками відповідача, позивач зазначає наступне.

Свідок ОСОБА_3 (син ОСОБА_1 ) в своїх поясненнях наданих в рамках кримінального провадження №0000006 від 04.01.2020 року зазначає про те, що ним був замкнутий автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, д.н.з. НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ключі та техпаспорт від автомобіля були сховані в господарському приміщенні, що знаходиться на території домоволодіння голови ФГ "Галстедан". При цьому, допоміжна будівля де були залишені ключі від машини була замкнута ОСОБА_3 .

Дану обставину підтверджує також голова ФГ "Галстедан'' ОСОБА_1 , що відображено у протоколі допиту у рамках кримінального провадження №0000006 від 04.01.2020 року

Таким чином, твердження відповідача про бездіяльність позивача, що полягає в не закритті ТЗ після його паркування не відповідають дійсності.

Також не відповідає дійсності і твердження відповідача про те, що ОСОБА_1 повідомив поліції, що викрадений транспортний засіб був не закритий та непоставлений на сигналізацію, ключі якого знаходилися в авто.

Підтвердженням неправдивості цих тверджень слугує наступне.

По-перше, заявником про вчинення кримінального правопорушення є ОСОБА_2 , який і надав поліції усю відому йому інформацію по даному факту.

По-друге, транспортний засіб був закритий. Це підтверджується показами ОСОБА_3 , а також наданими письмовими поясненнями відповідачу у процесі розслідування страхової події.

По-третє, транспортний засіб ставився на сигналізацію.

Дані товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНІШ ДЖІ ПІ ЕС УКРАЇНА» про не постановку застрахованого автомобіля в режим охорони (незнаходження його в режимі охорони після його паркування у м. Горохів, вул. Молодіжна 03 січня 2020 року, вказаний автомобіль не було закрито володільцем транспортного засобу, 1-н ключ залишився в автомобілі, при цьому останній раз такий автомобіль володільцем транспортного засобу ставився в режим охорони 01 січня 2020 року о 10:00:25), які він надав відповідачу у звіті щодо роботи обладнання Benish Guard за період з 01 вересня 2019 року по 10 січня 2020 року не відповідають дійсності. Оскільки із наданого звіту не вбачається, що ключ залишився у транспортному засобі. Крім цього, та обставина, що нібито автомобіль не ставився в режим хорони у ніч з 03.01.2020 на 04.01.2020 року не відповідає дійсності, оскільки викрадення відбулося із застосуванням спеціальних приладів, які "глушать" сигнал місця перебування автомобіля.

Оскільки, ОСОБА_3 , як останній до викрадення водій застрахованого автомобіля, з усією впевненістю та відповідальністю стверджує абсолютно протилежне. Аналогічно не мало місця залишення ОСОБА_3 ключа до замку запалювання транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в застрахованому автомобілі.

Суд звертає увагу позивача на те, що зокрема, в п. 7 договору визначено осіб, допущених до керування: усі особи, які мають право керувати ТЗ на законних підставах - Ні, Перелік осіб допущених до керування ТЗ: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, відповідно до умов договору єдиною особою, яка мала право керувати ТЗ був ОСОБА_1 .

Пунктом 20.1 договору встановлено, що за умовами цього договору страхування бере на себе зобов`язання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені у п.20.2 цього договору, які носять ознаки ймовірності та випадковості, а також зобов`язується компенсувати понесені страхувальником додаткові витрати згідно з п.29.9 та п.29.10 договору в результаті настання страхового випадку.

Відповідно до п.20.2 договору до страховик ризиків відносяться, зокрема, викрадення - незаконне заволодіння ТЗ під час його знаходження в будь-якому місці в будь-який час (п.20.2.1 договору), шляхом грабежу - відкрито викрадення ТЗ (п.20.2.1.1 договору), крадіжки - таємного викрадення ТЗ (п.20.2.1.2 договору), розбою - нападу з метою заволодіння ТЗ, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазначала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (п.20.2.1.3 договору).

Відповідно до п.22.3 договору передбачено права страховика:

перевіряти достовірність повідомленої страхувальником інформації та наданих документів, а також виконання страхувальником умов договору та Правил (п. 22.3.1 договору);

робити запити про відомості, пов`язані зі страховим випадком та належним виконанням страхувальником умов договору та Правил, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів, та інших підприємств, установ та організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також самостійно з`ясовувати причини та обставини страхового випадку (п. 22.3.3 договору);

визнати подію не страховим випадком та/або відмовити в виплаті страхового відшкодування на підставі розділу 26 цього договору (п. 22.3.4 договору).

Страхувальник, в свою чергу, зобов`язаний:

виконувати всі умови договору (п. 22.2.2 договору);

не зберігати у автомобілях та інших транспортних засобах (в тому числі застрахованому ТЗ) додаткові комплекти ключів до замку запалювання ТЗ, ключі механічного пристрою для запобігання викраденню та/або пристрої дистанційного управління системою для запобігання викраденню (п. 22.2.5 договору);

у випадку, якщо в страхове покриття за договором входить ризик «Викрадення», використовувати (вмикати) пристрій для запобігання викраденню, вказаний в договорі, при будь-якому, навіть короткотерміновому залишенні ТЗ (п. 22.2.7 договору);

ознайомити осіб, допущених до керування застрахованим ТЗ у встановленому законом порядку та осіб, які мають право надати повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку, з умовами договору та Правил (п. 22.2.8 договору);

здійснювати всі необхідні, можливі та доречні дії щодо запобігання виникненню страхових випадків та зменшення їх наслідків (п. 22.2.9 договору).

Згідно з п. 23.1. Договору страхування в разі настання передбаченої у п. 20.2 договору події, страхувальник зобов`язаний:

негайно повідомити про настання події відповідні компетентні органи, а також виклика їх на місце події (п.23.1.2);

протягом 3-х робочих днів з моменту настання події сповістити про це страховика шляхом надання повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку (надалі - «повідомлення про подію» - п.24.1.1 договору) (п.23.1.3 договору);

надати страховику можливість провести розслідування обставин страхової події, надати йому докладну та достовірну інформацію (в т.ч. таку, яка являє собою комерційну таємницю), що стосується цього питання (п.23.1.10. Договору страхування);

у випадку викрадення ТЗ в день подання страховику письмового повідомлення про настання події, передати представнику страховика основний та додатковий комплекти ключів до замку запалювання ТЗ, ключі механічного пристрою для запобігання викраденню, пристрої дистанційного управління системою для запобігання викраденню, а також документи, які надають право на управління застрахованим ТЗ (в тому числі, але не виключно: свідоцтво про реєстрацію ТЗ, довіреність (у випадку її наявності), тимчасовий реєстраційний талон, подорожній лист службового автомобіля), або довідку про їх вилучення органами МВС (п. 23.1.11 договору).

Обов`язки страхувальника, вказані у п. 22.2 п. 23.1 цього договору, за винятком пп. 22.2.1 договору, в однаковій мірі розповсюджуються на осіб, що допущені до керування застрахованим ТЗ на законних підставах. Порушення вказаними особами цих вимог тягне за собою ті ж наслідки, що і невиконання їх страхувальником (п. 23.2 договору страхування).

Пунктом 24.1 договору передбачено, що для підтвердження настання страхового випадку та визначення розміру завданих збитків страхувальник зобов`язаний надати страховику наступну інформацію та/або документи:

повідомлення про подію;

повідомлення про подію надається страхувальником шляхом телефонного звернення до контакт-центру страховика, або шляхом подачі заяви через офіційний сайт страховика;

страховик здійснює фіксацію повідомлення про подію відповідно до інформації, отриманої від страхувальника (його представника) під час телефонної розмови.

При фіксації повідомлення про подію страхувальник зобов`язаний надати страховику повну та достовірну інформацію щодо обставин події, що має ознаки страхового випадку.

Відповідно до п. 24.1.1.5 договору для підтвердження настання страхового випадку страхувальник зобов`язаний надати письмове повідомлення про подію, за формою, визначеною страховиком, протягом 3-х робочих днів (незалежно від фіксації повідомлення через контакт-центр страховика, у телефонному режимі) виключно у випадках: викрадення застрахованого ТЗ; - у разі, якщо після фіксації телефонного повідомлення про подію страховиком прийняте рішення про відмову у визнанні події страховим випадком та/або відмову у виплаті страхового відшкодування та страхувальник не згоден з зазначеним рішенням; за вимогою страховика.

Згідно повідомлення про подію, наданого 04.01.2020 р. ОСОБА_1 , керівником ФГ «Галстедан», шляхом телефонного звернення до контакт-центру AT «CK «АРКС», 04.01.2020 р. ОСОБА_1 виявив відсутність Toyota Land Cruiser Prado, номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Попередньо застрахований ТЗ було припарковано ОСОБА_1 03.01.2020 р. о 18-00 за вказаною раніше адресою, при цьому, автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, номерний знак НОМЕР_1 , не було закрито та не поставлено на сигналізацію, крім того, один ключ до ТЗ та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу були залишені в автомобілі.

Так, вказані вище обставини щодо:залишення незачиненим ТЗ Toyota Land Cruiser Prado, номерний знак НОМЕР_1 , не постановки вказаного автомобіля на сигналізацію, залишення 1-го ключа від застрахованого ТЗ та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у вказаному автомобілі перед незаконним заволодінням ТЗ 04.01.2020р.підтверджуються телефонним повідомленням про подію, зафіксованим AT «СК «АРКС» під час телефонної розмови ОСОБА_1 із оператором контакт-центру AT «СК «АРКС» від 04.01.2020 р. та стенограмою вказаної телефонної розмови, яка наявна в матеріалах справи.

Вищезазначені докази, а саме: наявні в матеріалах справи телефонні розмови та стенограми таких телефонних розмов також спростовують твердження позивача, про те, що автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, номерний знак НОМЕР_1 , нібито був замкнений, а ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу нібито були сховані в господарському приміщенні, що знаходиться на території домоволодіння керівника ФГ «Галстедан».

15.01.2020 р. ФГ «Галстедан» за підписом ОСОБА_1 звернулося до відповідача із письмовою заявою від 15.01.2020 р. про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу щодо випадку незаконного заволодінням із застрахованим ТЗ, який стався 04.01.2020 р., тобто на 7-й робочий день після заявленого випадку, що є порушенням обов`язку страхувальника, передбаченого п. 24.1.1.5 договору страхування, щодо надання письмового повідомлення про подію протягом 3-х робочих днів у випадку викрадення застрахованого ТЗ.

Також, в матеріалах справи наявний акт прийому-передачі по договору №тп203889а9р добровільного страхування наземного транспорту від 19.07.2019 р. з якого вбачається, що керівником ФГ «Галстедан» в страхову компанію було передано лише 1-н з двох комплектів ключів до застрахованого ТЗ, при цьому, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не передавалось, що є невиконанням обов`язку Страхувальника, передбаченого п.23.1.11 договору страхування, щодо передачі представнику Страховика в день подання письмового повідомлення про настання події основного та додаткового комплектів ключів до замку запалювання ТЗ та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Також, до матеріалів справи відповідачем надано листи Горохівського ВП ГУ Національної Поліції у Волинській області та ГУ Національної Поліції у Волинській області Страховиком від 20.02.2020 р. №1903/50/01-2020, від 20.02.2020 р. № 768аз/01/25-2020, та від 06.04.2020 р. № 1614аз/25/01-2020, в яких зазначено, що ключі до замку запалювання ТЗ Toyota Land Cruiser Prado, номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтвопро реєстрацію даного автомобіля працівниками поліції не вилучались, натомість під час звернення за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» щодо незаконного заволодіння застрахованим ТЗ заявник повідомив поліцію про те, що документи на ТЗ знаходились в автомобілі на момент незаконного заволодіння.

Пунктом 16 договору передбачено, що системою запобігання викраденню (марка): є GPS система: Беніні Гард Преміум.

Як зазначено відповідачем в процесі врегулювання заявленого випадку незаконного заволодіння ТЗ, AT «СК «АРКС» від ТОВ «БЕНІШ ДЖІ ПІ ЕС УКРАЇНА» було отримано інформацію та документи стосовно роботи обладнання системи Benish Guard, встановленого на ТЗ Toyota Land Cruiser Prado, номерний знак НОМЕР_1 (листи від від 17.02.2020 р. № 14-20, від 28.02.2020 р. № 16-20).

Разом із листом від 17.02.2020 р. № 14-20 страховиком було отримано звіт щодо роботи обладнання Системи Benish Guard, встановленого на автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, номерний знак НОМЕР_1 , y період з 01.09.2019 р. по 10.01.2020 р., із зазначенням статусів (режимів), в яких перебував автомобіль у відповідний період часу.

Так, згідно звіту щодо роботи обладнання Системи Benish Guard, встановленого на автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, номерний знак НОМЕР_1 , y період з 01.09.2019 р. по 10.01.2020 р. наявного в матеріалах справи вбачається, що ТЗ Toyota Land Cruiser Prado, номерний знак НОМЕР_1 ставився в режим охорони лише в наступні дні: 02.09.2019, 04.09.2019, 13.09.2019, 14.09.2019, 20.09.2019, 29.09.2019, 03.10.2019, 05.10.2019, 07.10.2019, 10.10.2019, 16.10.2019, 20.10.2019, 30.10.2019, 05.11.2019, 06.11.2019, 09.11.2019, 11.11.2019, 14.11.2019, 19.11.2019, 20.11.2019, 22.11.2019, 24.11.2019, 25.11.2019, 27.11.2019, 29.11.2019, 06.12.2019, 09.12.2019, 16.12.2019, 17.12.2019, 19.12.2019, 20.12.2019, 25.12.2019, 31.12.2019, 01.01.2020 р. Тобто, в період часу з 01.09.2020р. по 04.01.2020р., тобто із 125 днів ТЗ ставився в режим охорони лише 39.

В наявному в матеріалах справи листі ТОВ «БЕНІШ ДЖІ ПІ ЕС УКРАЇНА» №16-20 від 28.02.2020 року повідомлено, що автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, номерний знак НОМЕР_1 не переводився володільцем ТЗ в режим охорони та не знаходився в режимі охорони після його паркування у м. Горохів, вул. Молодіжна 03.01.2020р., при цьому, останній раз такий автомобіль володільцем ТЗ ставився в режим охорони 01.01.2020 р. о 10:00:25.

Крім того, разом із листом від 28.02.2020 р. № 16-20 ТОВ «БЕНІШ ДЖІ ПІ ЕС УКРАЇНА» було надано стенограму телефонного дзвінка щодо незаконного заволодіння автомобілем марки Toyota Land Cruiser Prado, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , № НОМЕР_6 , який відбувся між оператором диспетчерської служби ТОВ «БЕНІШ ДЖІ ПІ ЕС УКРАЇНА» та володільцем ТЗ Toyota Land Cruiser Prado, номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно вказаної стенограми, володілець ТЗ Toyota Land Cruiser Prado, номерний знак НОМЕР_1 , повідомив, зокрема, що він залишив ключ в машині та не закрив вказаний автомобіль, оскільки автомобіль знаходився у нього на власному подвір 'ї. При цьому, оператор диспетчерської служби ТОВ «БЕНІШ ДЖІ ПІ ЕС УКРАЇНА» звернув увагу володільця застрахованого ТЗ, що автомобіль потрібно ставити під охорону, щоб були спрацювання, в іншому випадку, коли автомобіль не під охороною - спрацювання не надходять до системи.

Отже, вищезазначене свідчить про порушення страхувальником обов`язків, передбачених п. 22.2.7 договору страхування, в частині не постановки застрахованого ТЗ в режим охорони, шляхом вмикання пристрою для запобігання викраденню Системи Benish Guard, при будь-якому, навіть короткотерміновому залишенні ТЗ, та п. 22.2.5 договору страхування в частині заборони зберігати у застрахованому ТЗ комплекту ключів до замку запалювання ТЗ.

Відповідно до статті 991 ЦК України та статті 26 ЗУ «Про страхування» страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі:

1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації;

2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку;

3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку;

4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала;

5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;

6) наявності інших підстав, встановлених законом.

Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Відповідно до п.26.5 договору страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо:

страхувальник повідомив страховику неправдиву інформацію про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку та/або у разі надання страхувальником на запит страховика відомостей, які не відповідають дійсності по фактах, що стосуються страхового випадку і його обставин (п. 26.5.3 договору);

страхувальник несвоєчасно повідомив страховика про настання страхового випадку без поважних на це причин або створював страховикові перешкоди у визначенні обставин страхового випадку та розміру збитків (своєчасно не надав пошкоджений ТЗ для огляду, не повідомив дійсні обставини страхового випадку та ін.) (п.26.5.4 договору);

страхувальник (його представник) не виконав обов`язків, передбачених умовами договору (п. 26.5.6 договору);

страхувальник надав документи, які необхідні для прийняття рішення щодо сплати страхового відшкодування, які містять неправдиву інформацію щодо часу, причин, обставин страхового випадку та розміру збитку (п. 26.5.7 договору);

збитки виникли у зв`язку з викраденням (п. 20.2.1 договору), а застрахований ТЗ не був обладнаний активованим пристроєм для запобігання викраденню. В цілях цього договору пристроєм для запобігання викраденню є електронний пристрій переривання системи запалювання чи системи подачі палива (іммобілайзер) або механічний нез`ємний блокіратор важеля коробки перемикання передач або будь-який інший пристрій, вказаний в договорі (п. 26.5.11 договору);

страхувальник не надав у разі викрадення ТЗ основний та/або додатковий комплекти ключів до замку запалювання ТЗ, ключі механічного пристрою для запобігання викраденню та/або пристрою дистанційного управління системою для запобігання викраденню та/або документи, що надають право на управління застрахованим ТЗ (в тому числі, але не виключно: свідоцтво про реєстрацію ТЗ, довіреність (у випадку її наявності), тимчасовий реєстраційний талон, подорожній лист службового автомобіля) (за виключенням викрадення ТЗ шляхом грабежу та/або розбою) (п. 26.5.16 договору).

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що відповідачем правомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 1 570 000,00 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п.4 договору, вигодонабувач: «Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк». Зазначений вигодонабувач є єдиним вигодонабувачем за договором і не може бути змінений без письмового погодження з вигодонабувачем.

Відповідно до приписів статті 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування.

Страхувальники мають право при укладанні договорів страхування інших, ніж договори особистого страхування, призначати фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування (ч. 4 статті 3 Закону України "Про страхування").

Відповідно до п. 27.10 договору страхування усі зміни та доповнення до цього договору вносяться за взаємною згодою сторін у письмовій формі лише за письмовим погодженням вигодонабувача.

Відповідно до п. 24.1.2.2 договору страхування для підтвердження настання страхового випадку та визначення розміру завданих збитків страхувальник зобов`язаний надати страховику наступну інформацію та/або документи: лист вигодонабувача про особу, якій належить виплатити страхове відшкодування (страхувальник, вигодонабувач або СТО, що обирається відповідно до умов виплати страхового відшкодування, згідно з розділом 15 договору).

Страхове відшкодування виплачується страховиком згідно з договором на підставі повідомлення про подію, письмової заяви страхувальника на виплату страхового відшкодування (його правонаступника, вигодонабувача) і страхового акту, який складається страховиком (п. 25.1 договору).

Згідно з п. 25.14 договору страхування, при визнанні страховиком події страховим випадком, страхове відшкодування виплачується протягом 7 (семи) робочих днів з дня складання страхового акту. Виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком особі, вказаній у листі вигодонабувача (п. 24.1.2.2 договору).

В матеріалах справи відсутній лист Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» вигодонабувача щодо виплати страхового відшкодування саме позивачу.

При цьому слід зауважити наступне:

Обов`язковою передумовою для реалізації права на судовий захист у порядку господарського судочинства є наявність у позивача суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, які порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами - відповідачами, та на захист якого спрямоване звернення до суду з позовом.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною другою статті 45 ГПК України позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до частини першої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Частиною другою статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Аналогічні положення містяться у статті 15 ЦК України, яка передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, з урахування приписів статті 4 ГПК України наведені положення чинного законодавства визначають об`єктом захисту, у тому числі судового, порушене, невизнане або оспорюване право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, зокрема, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 ЦК України).

Вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулась з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов.

Відсутність права на позов у матеріальному розумінні тягне за собою ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Отже, лише встановивши наявність у особи, яка звернулась з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі №907/29/19 та постановах Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №908/1611/19, 02.09.2020 у справі №922/1614/19.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (аналогічна позиція викладена у постанові колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі №910/6642/18).

З огляду на викладене, враховуючи зміст позовних вимог та підстави позову, фермерського господарства "Галстедан" при зверненні до суду мало б довести факт порушення його прав або законних інтересів, а обраний спосіб захисту мав би поновити відповідні порушені права.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Зважаючи на умови договору №тп203889а9р добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» від 19.07.2019 року , яким передбачено єдиним вигодонабувачем - «Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», за відсутності доказів як щодо відсутності фактичної заборгованості перед вигодонабувачем так і щодо зміни порядку виплати страхового відшкодування та доказів письмового погодження із вигодонабувачем виплати страхового відшкодування саме страхувальнику, суд відмовляє в позові ще й з цих підстав.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись чч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст.ст. 74, 76, 77, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 24.12.2020 року.

Суддя С.М. Мудрий