ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2020 р. Справа №907/225/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді О.В. Зварич

суддів В.М. Гриців

О.П. Дубник,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Котнар-М (надалі ТзОВ «Котнар-М») за №143 від 30.09.2020 року (вх. №01-05/2734/20 від 05.10.2020 року)

на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 23.09.2020 року (суддя Л.В. Андрейчук; повний текст ухвали складено 23.09.2020 року)

за заявою ТзОВ «Котнар-М» № 123/01 від 15.09.2020 року про забезпечення позову

у справі № 907/225/20

за позовом: ТзОВ «Котнар-М»

до відповідача: Приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Селехман Олександра Анатолійовича (надалі Селехман О.А.)

про визнання незаконним та скасування рішення,

за участю:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та заяви про забезпечення позову

13.04.2020 року ТзОВ «Котнар-М» звернулося до господарського суду Закарпатської області з позовом до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.А. про визнання незаконним та скасування рішення приватного нотаріуса від 03.08.2018 року про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, загальною площею 80,8 кв.м (Закарпатська обл., Берегівський р-н, с. Мужієво, вул. Ракоці Ференца ІІ, буд. 274 Б) за АТ «ВТБ банк» (індексний номер 42381730).

18.09.2020 року до господарського суду Закарпатської області від ТзОВ «Котнар-М» надійшла заява (вх. № 02.3.1-03/4481/20 від 18.09.2020 року) про забезпечення позову, у якій заявник просить заборонити відповідачу - приватному нотаріусу Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.А., Реєстраційній службі Берегівського районного управління юстиції та Державному уповноваженому Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Стрюковій І.О. вчиняти будь-які дії, направлені на зміну власника нерухомого майна - на об`єкт нерухомого майна, загальною площею 80,8 кв.м (Закарпатська обл., Берегівський р-н, с.Мужієво, вул. Ракоці Ференца ІІ, буд.274 Б), а також заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій із нерухомим майном, а саме: об`єкт нерухомого майна, загальною площею 80,8 кв.м Закарпатська обл., Берегівський р-н, с. Мужієво, вул. Ракоці Ференца ІІ, буд.274 Б).

Заява мотивована тим, що можливе вчинення реєстраційних дій щодо спірного майна зробить неможливим відновлення реєстрації речового права позивача на спірне майно та відновлення його порушеного права загалом. В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач покликається на інформацію, що міститься на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відкриття ФГВФО аукціону з продажу об`єкта нерухомого майна, загальною площею 80,8 кв.м. (Закарпатська обл., Берегівський р-н, с.Мужієво, вул. Ракоці Ференца ІІ, буд.274 Б) з призначенням торгів на 24.09.2020 року. На думку позивача, така обставина свідчить про можливе та ймовірне вчинення активних дій, спрямованих на відчуження спірного майна; дій, спрямованих на уникнення відповідальності або перешкоджання законному відновленню реєстраційних записів щодо прав позивача на спірне майно; відсутність можливості та необхідних повноважень відновлення прав у випадку зміни власника спірного майна чи вчинення щодо такого майна будь - яких інших обтяжень. Наголошує, що тимчасова заборона вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо спірного майна не впливає на фінансову діяльність відповідача, не перешкоджає його нормальному функціонуванню, а також не перешкоджає вільному користуванню та володінню спірним майном новим власником, з огляду на що обрані заходи забезпечення позову вважає співмірними. Звертає увагу, що у спірній ситуації Фонд гарантування вкладів фізичних осіб керується нормами права про ліквідацію банківської установи, що зобов`язують здійснити продаж всього майна банку. Ліквідаційна процедура, відкрита по відношенню до власника спірного майна підтверджує його намір добитися скорішого продажу майна для отримання коштів, необхідних установі банку для завершення ліквідаційної процедури. Заявник зазначає, що не має іншої можливості запобігти можливим та ймовірним перешкодам у реалізації права на ефективний та реальний захист свого порушеного права, окрім, як звернутися з клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, і це забезпечить дотримання балансу прав та інтересів учасників процесу.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 23.09.2020 року у справі №907/225/20 (суддя Л.В. Андрейчук) відмовлено в задоволенні заяви ТзОВ «Котнар-М» про забезпечення позову.

Ухвала мотивована тим, що відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 137 ГПК України суд позбавлений можливості втручатися в діяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в т. ч. забороняти вчиняти будь-які дії, тому відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині, яка стосується Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Одночасно, суд дійшов висновку, що заборона відповідачу та Берегівському районному управлінню юстиції вчиняти будь-які реєстраційні дії не може запобігти можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача. Адже, навіть у випадку застосування до визначених осіб заходів забезпечення позову можливість здійснення реєстраційних дій будь-яким іншим нотаріусом продовжуватиме існувати. Відтак, такі заходи не забезпечать досягнення цілей, покладених на інститут забезпечення позову, оскільки не є ефективними у цьому конкретному випадку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою суду першої інстанції. Вважає її прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи. Зокрема, зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову зумовить виникнення вірогідного порушення в майбутньому прав та охоронюваних інтересів позивача, а також можливість невиконання судового рішення та виникнення додаткових труднощів у процесі виконання у разі задоволення позову. Зауважує, що суд не спростував та не надав правової оцінки доказам, які підтверджують вчинення дій, спрямованих на зміну власника спірного майна. Просить скасувати ухвалу господарського суду Закарпатської області від 23.09.2020 року у справі №907/225/20 та задоволити заяву про забезпечення позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач не надавав письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Сторони не делегували своїх представників у судове засідання.

20.11.2020 року представник позивача Гушовський П.І., який діє на підставі трудового контракту № 2-юрст від 30.07.2020 року, подав чедез систему «Електронний суд» заяву (вх.№ 01-04/6836/20 від 20.11.2020 року), в якій просить розглянути справу без його участі.

Відповідач про причини неявки в судове засідання не повідомив. Згідно з повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №909 відповідач вважається таким, що належним чином ознайомлений з датою, часом та місцем розгляду справи.

Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників справи.

Враховуючи висновки Європейського Суду з прав людини у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії», строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, встановлені ч. 2 ст. 273 ГПК України, і те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів прийшла до висновку, що відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при відсутності позивача та відповідача.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 1 ст.137 ГПК України).

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, серед іншого, з урахуванням: - розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; - забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; - наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; - імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

У даній справі позивач звернувся до суду з позовною вимогою немайнового характеру, а саме визнання незаконним та скасування рішення приватного нотаріуса від 03.08.2018 року про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, загальною площею 80,8 кв.м (Закарпатська обл., Берегівський р-н, с. Мужієво, вул. Ракоці Ференца ІІ, буд. 274 Б) за АТ «ВТБ банк» (індексний номер 42381730). Судове рішення у разі задоволення позову не вимагатиме примусового виконання. Отже, в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з усталеною судовою практикою, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

В заяві про забезпечення позову позивач просить заборонити відповідачу - приватному нотаріусу Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.А., Реєстраційній службі Берегівського районного управління юстиції та Державному уповноваженому Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Стрюковій І.О. вчиняти будь-які дії, направлені на зміну власника нерухомого майна - на об`єкт нерухомого майна, загальною площею 80,8 кв.м (Закарпатська обл., Берегівський р-н, с.Мужієво, вул. Ракоці Ференца ІІ, буд.274 Б), а також заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій із цим нерухомим майном.

Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений зокрема Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Між тим, законодавець визначив випадки, за яких вжиття заходів забезпечення позову забороняється.

Зокрема, в силу пункту 2 частини 7 статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається забезпечення позову шляхом встановлення заборони або обов`язку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, банку, віднесеному до категорії неплатоспроможних, банку, що ліквідується відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", їх посадовим особам, іншим особам під час реалізації Фондом гарантування вкладів фізичних осіб майна (активів) банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, вчиняти певні дії або встановлення обов`язку для таких осіб утримуватися від вчинення певних дій.

Зі змісту заяви про забезпечення позову у даній справі вбачається, що основним доводом заявника є твердження про про оголошення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб аукціону з продажу майна, скасування реєстрації титульного права щодо якого є предметом спору.

Однак, згідно наведеної вище норми Господарського процесуального кодексу України суд позбавлений можливості втручатися в діяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в тому числі забороняти вчиняти будь-які дії.

Тому доводи скаржника про те, що суд не спростував та не надав правової оцінки доказам, які підтверджують вчинення Фондом дій, спрямованих на зміну власника спірного майна, не ґрунтуються на процесуальному законі.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що наявні правові підстави для відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову в частині, яка стосується Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Також суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд обгрунтовано та правомірно відмовив в задоволенні заяви про забезпечення позову в частині заборони відповідачу та Берегівському районному управлінню юстиції вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірного нерухомого майна, оскільки така заборона, застосована лише до зазначених осіб, в цьому конкретному випадку не перешкоджає здійсненню реєстраційних дій будь-яким іншим нотаріусом та не зможе запобігти можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача.

Усі вищеописані обставини справи в їх сукупності підтверджують правомірність висновку місцевого господарського суду про відмову в задоволенні заяви ТзОВ «Котнар-М» про забезпечення позову у справі № 907/225/20.

За приписами статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд, відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Підсумовуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції констатує, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують висновків, покладених в основу оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду.

Ухвала господарського суду господарського Закарпатської області від 23.09.2020 року у справі № 907/225/20 прийнята у відповідності до норм процесуального права, яку необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що, що справа передається для подальшого розгляду до суду першої інстанції, розподіл судових витрат відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись, ст. ст. 86, 136, 137, 140, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Котнар-М за №143 від 30.09.2020 року (вх. №01-05/2734/20 від 05.10.2020 року) залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Закарпатської області від 23.09.2020 року у справі № 907/225/20 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя О.П. Дубник