номер провадження справи 27/140/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2020 Справа № 908/2197/20

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової С.С. при секретарі судового засіданні Шолоховій С.В., розглянувши матеріали справи

За позовом: Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035 м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25, ідентифікаційний номер юридичної особи 00130926)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Місто для людей Запоріжжя (69005 м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 131-В, ідентифікаційний код юридичної особи 41279924)

про стягнення 8 689 грн. 02 коп.

за участю

представника позивача: Кіктенко О.В., дов. № 438 від 03.08.2020

представник відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

27.08.2020 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Місто для людей Запоріжжя 8 689 грн. 02 коп. заборгованості за недовраховану електричну енергію.

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 27.08.2020 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2197/20 та визначено до розгляду судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 31.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2197/20, присвоєно справі номер провадження 27/140/20.

Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження на 28.09.2020.

Ухвалою суду від 28.09.2020, відповідно до ст. 216 ГПК України, розгляд справи було відкладено на 02.11.2020.

Ухвалою суду від 02.11.2020 відповідно до ст. 250 ГПК України, суд перейшов від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 908/2197/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 30.11.2020.

Ухвалою суду від 30.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 23.12.2020.

У судовому засіданні 23.12.2020 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні 23.12.2020 відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося повне фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Акорд.

Суддею оголошено, яка справа розглядається, склад суду, та роз`яснено представнику позивача, який прибув в судове засідання, його права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

Представник позивача підтримав заявлені вимоги, на підставах викладених у позовній заяві. Просив суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача 8 689 грн. 02 коп. заборгованості за недовраховану електричну енергію. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 04.02.2019 представниками енергоінспекції позивача при здійсненні перевірки об`єктів електропостачання ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», а саме житлового будинку № 11 по вулиці Рубана у місті Запоріжжі, було виявлено порушення передбачене п. 5.5.5 ПРРЕЕ, а саме: «Виконання підключення до електричної мережі, що не є власністю електропостачальника, струмоприймач поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії з порушення схеми обліку. Підключення виконано відкрито по мереж 0,22 кВ алюмінієвим дротом перетином 2,5 мм з поверхового розподільчого щита на 1-му поверсі 3-го під`їзду. Порушення виявлено під час технічної перевірки». У зв`язку із виявленим порушенням, на підставі п. 8.2.5 ПРРЕЕ, представниками позивача було складено Акт про порушення ПРРЕЕ від 04.02.2019 року за № 00001365, другий примірник якого, у той же день було отримано представником споживача, а саме відповідальним за електрогосподарство ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» Деменко Є.М., про що свідчить його особистий підпис в складеному акті про порушення ПРРЕЕ. 14.02.2019 на засіданні комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, Енергопостачальником було прийнято рішення про застосування до Споживача оперативно-господарської санкції за порушення встановлених норм чинного законодавства, визначено обсяг спожитої не облікованої електричної енергії у розмірі 4333 кВт.год. та затверджено Розрахунок по акту про порушення у розмірі 8689,02 грн., про що оформлено протокол. Відповідачі не скористався своїм правом бути присутнім на засіданні комісії по розгляду Актів про порушення ПРРЕЕ, на призначену позивачем дату та час не заявився, у зв`язку з чим, другий примірник Протоколу засідання комісії від 28.02.2019, Розрахунку по акту про порушення № 00001365 від 04.02.2019 та Рахунку на оплату недорахованої електричної енергії, було направлено на адресу споживача поштовим відправленням 01.03.2019.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином. В матеріалах справи міститься письмовий відзив на позовну заяву № 20/21 від 02.09.2020 (вх. № 18588/08-08/20 від 22.09.2020), просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на те, що відповідно до Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку та з метою виконання рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 № 520 від імені співвласників багатоквартирних будинків м. Запоріжжя було укладено договори про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з управителем ТОВ Місто для людей Запоріжжя. Відповідач є лише управителем, а не балансоутримувачем будинку, та виступає від імені співвласників житлового будинку. У зв`язку з цим відповідач вважає, що відповідальність за стан електроустановок будинку несуть співвласники цього будинку, які є споживачами електричної енергії, що поставляється до будинку. Відповідач зазначив, щопозивачем не надано всіх додатків до договору про постачання електричної енергії № 14418, зокрема додатків № 8 та № 9 Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, які зазначені в п. 9.1 договору № 14418. Також позивач не надав доказів приєднання відповідача до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. Крім того, на думку відповідача, акт про порушення № 00001365 від 04.02.2019 не може вважатися дійсним в силу норми п. 8.2.5 ПРРЕЕ та засвідчувати обставини, які зафіксовані в ньому. Так, відповідач зауважує, що акт про порушення підписаний ПАТ Запоріжжяобленерго як представником постачальника, яким позивач не є. На думку відповідача, позивач мав підписати акт як представник оператора системи розподілу. Зазначає, з 01.01.2019 у позивача анульована ліцензія на постачання електричної енергії, а відносини позивача з відповідачем регулюються договором про розподіл електричної енергії, в якому позивач визначений оператором системи, а не постачальником електричної енергії. Крім того, відповідач зазначив, що Акту про пломбування та акту технічної перевірки підписаного на день складання Акту порушення з відповідачем у позивача немає, оскільки відповідач не приймав пломби на зберігання та не підписував з позивачем Актів про пломбування та технічної перевірки, Акт про порушення № 00001365 від 04.02.2019 року є неналежним доказом для застосування стягнення до відповідача. Відповідач вважає акт порушення не дійсним та неналежним доказом, який фіксує факт здійснення споживачем порушення ПРРЕЕ.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача до суду не надійшло.

З урахуванням викладеного, суд вирішив за доцільне розглянути справу по суті за наявними матеріалами, за відсутністю відповідача.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши надані докази, вислухавши пояснення представника позивача, суд

УСТАНОВИВ:

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

З огляду на статтю 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 1 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До зобов`язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов`язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який право чин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов`язань.

У відповідності до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

01.11.2017 між Публічним акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (постачальник електричної енергії) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № 14418.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

19.04.2018 набрав чинності Кодекс систем розподілу, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 310 від 14.03.2018.

Відповідно до положень абз. 1, 22, 23 п. 13 розділу XVII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ринок електричної енергії від 13.04.2017 № 2019-VIII (зі змінами, внесеними згідно із Законом України № 2628-VIII від 23.11.2018) під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 1 січня 2019 року вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання. У разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків: пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією.

13.11.2018 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову № 1415 Про видачу ПАТ Запоріжжяобленерго ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом. Згідно з п. 4 ця постанова набирає чинності з дня прийняття, крім пунктів 1 та 2, які набирають чинності з 01.01.2019.

За змістом пунктів 1, 2 зазначеного нормативного акту постановлено: видати ПАТ Запоріжжяобленерго () ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме: на території Запорізької області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності ПАТ Запоріжжяобленерго, та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно з законодавством); анулювати з 01 січня 2019 року ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом.

Згідно з п. 3 зазначеної постанови ПАТ Запоріжжяобленерго зобов`язано, зокрема: - до 01 січня 2019 року забезпечити завершення організаційних заходів, пов`язаних з анулюванням ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та провадженням діяльності за ліцензією з розподілу електричної енергії, зокрема, але не виключно; - до 01 січня 2019 року укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії зі споживачами, електроустановки яких приєднані до системи розподілу електричної енергії Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, та договори електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії з електропостачальниками, які мають намір здійснювати діяльність з постачання електричної енергії таким споживачам, із відкладальною умовою набрання ними чинності з 01 січня 2019 року.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 312 від 14.03.2018 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ) та визнано такою, що втратила чинність з 11.06.2018 постанову Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 Про затвердження Правил користування електричною енергією (із змінами) (далі ПКЕЕ).

Відповідно до п. 1.2.1 ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Згідно з п., п. 2, 6 вищевказаної постанови укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

До укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства.

Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Згідно з п., п. 2.1.4., 2.1.6 ПРРЕЕ договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил. Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Отже, з 01 січня 2019 року публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго розпочало провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії на території Запорізької області на підставі отриманої ліцензії, що видана на підставі постанови НКРЕКП від 13.11.2018 р. № 1415.

Тобто з 01.01.2019 року позивач є Оператором системи розподілу та надає послугу з розподілу.

Таким чином, з 01.01.2019 відповідач приєднався до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах раніше укладеного Договору про постачання електричної енергії № 14418 від 01.11.2017, про що свідчить заява-приєднання від 21.12.2018. Укладений сторонами раніше (до відповідних змін у законодавстві у сфері електроенергетики) договір про постачання електричної енергії № 14418 від 01.11.2017 продовжує свою дію в частині регулювання відповідних відносин.

Згідно до статті 46 Закону України Про ринок електричної енергії, договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі тилових договорів, форма яких затверджується Регулятором (НКРЕКП).

Частиною 3 підпункту 1.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ) встановлено, що договір споживача з оператором системи укладається з кожним споживачем, електроустановки якого приєднані на території діяльності оператора системи.

Згідно ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до п. 1.1, п. 1.2 цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії споживачам (надалі - споживач) як послуги оператора системи. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до умов цього Договору, згідно із заявою-приєднання яка є Додатком 1 до цього Договору. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312, та є однаковими для всіх споживачів окрім індивідуально-техзнічних (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас напруги, особливості обліку тощо).

Відповідно до п. 2.1 договору оператор системи надає споживачу послуги з розподілу електричної енергії параметри якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309, та Кодексу систем розподілу затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є Додатком № 2 до цього договору, та в особовому рахунку Споживача, облікових даних Оператора системи.

Згідно з п. 2.3 договору споживач оплачує за розподіл електричної енергії за умовами глави 5 цього Договору та інші послуги оператора системи згідно з Додатком 4 «Порядок розрахунків».

Відповідно до п. 6.2 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії споживач зобов`язаний:

1) Виконувати умови цього Договору, в тому числі, своєчасно проводити

розрахунки відповідно до умов Договору.

2) Забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх

внутрішніх електромереж, електроустановок та електроприладів.

3) Невідкладно повідомляти Оператора системи про недоліки в роботі вузла

вимірювання.

Згідно п. 8.7 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, у разі виявлення представниками Оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.

Згідно п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ) споживач електричної енергії зобов`язаний:

1) користуватися електричною енергією виключно на підставі договору;

2) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до

укладених договорів;

4) здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих

Правил та умов договору;

5) дотримуватись правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації

власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування

ринку електричної енергії, та умов укладених договорів;

6) забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх

електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних

документів та нормативно-правових актів України;

10) узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності;

19) своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень;

20) не допускати безоблікового користування електричною енергією від

технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки,

завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі

виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних

електричних мереж споживача.

Згідно пунктом 5.1.1 ПРРЕЕ, оператор системи має право проводити (за пред`явленням представником службового посвідчення) обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії; контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів; складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та порушення вимог законодавства України у сфері енергетики.

Відповідно до п. 1.1.2 ПРРЕЕ необлікована електрична енергія це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом в електромережі, що належать іншим власникам електричних мереж, але неврахований розрахунковими засобами комерційного обліку або врахований неправильно.

Підпунктами 1, 4, 19, 20 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ визначено, що споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Згідно п. 8.2.5 ПРРЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача.

У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб.

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

Згідно з пунктом 8.2.6 ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Отже єдиною підставою для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та суми завданих споживачем збитків є акт про порушення, складений у відповідності до вимог пункту 8.2.5 ПРРЕЕ.

Матеріали справи свідчать, що 04.02.2019 представниками Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі ЗМЕМ інженером з технічного аудиту Радіоновою В.А. та майстром СТПО Галямовим Ф.Ф. за участю відповідального за електрогосподарство споживача Деменко Є.М. проведено перевірку електроустановок багатоквартирного житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рубана, буд.11.

За результатами проведеної перевірки складено Акт про порушення № 00001365 від 04.02.2019, відповідно до якого перевіркою виявлено порушення пунктів п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі за текстом скорочено ПРРЕЕ), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а саме: підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, струмоприймачів поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку. Підключення виконано відкрито по мережі 0,22 кВ алюмінієвим дротом перетином 2,5 мм2 з поверхневого розподільчого щита на першому поверсі 3-го під`їзду. Порушення виявлено під час технічної перевірки.

Зі змісту пунктів 7 та 8 Акту про порушення № 00001365 від 04.02.2019 вбачається, що усунення порушення не здійснено, схему обліку електроенергії не відновлено.

Акт про порушення № 00001365 від 04.02.2019 підписаний двома уповноваженими представниками позивача та представником споживача Деменко Є.М. із позначкою З особовою думкою. В графі Зауваження до складеного акту представником споживача викладено зауваження, стовно того, що персонал ТОВ Місто для людей Запоріжжя не має доступу до зачинених тамбурів квартир.

В пункті 10 Акту про порушення № 00001365 від 04.02.2019 зазначено про час та місце проведення комісії постачальника електроенергії з розгляду складеного акту про порушення, а саме: 28.02.2019 за адресою: вул. Волгоградська, 25, каб. 306 з 13-00 години.

Другий екземпляр Акту про порушення № 00001365 від 04.02.2019 вручено представнику споживача відповідальному за електрогосподарство споживача Деменкку Є.М. безпосередньо після складання Акту 04.02.2019, про що в Акті міститься відповідна інформація.

Додатком до акту є Схема електропостачання від 04.02.2019 (Додаток №1), в якій відображено точки самовільного підключення, та Додаток № 2 зразок кабелю..

Згідно з Протоколом б/н засідання комісії з розгляду Актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії від 28.02.2019, складеним за відсутністю представника споживача, який на засідання комісії не з`явився, розглянувши Акт про порушення № 00001365 від 04.02.2019, комісією встановлено, що Акт про порушення складено з дотриманням вимог чинного законодавства, тому існують достатні підстави для його виконання. Також комісією здійснено розрахунок обсягу та вартості недоврахованої електроенергії згідно з п. 2.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, за порушення, зазначене в пункті 2.1.7 Методики за період з 31.10.2018 (з моменту складання останнього Акту візуального зняття показів розрахункових засобів обліку від 31.10.2018) по 04.02.2019 та визначено обсяг недоврахованої електричної енергії у розмірі 4333 кВт/год. на суму 8689 грн. 02 коп.

На підставі розрахунку обсягу та вартості недоврахованої електричної енергії складено рахунок на оплату вартості недоврахованої електричної енергії на суму 8 689 грн. 02 коп.

Другий екземпляр протоколу б/н від 28.02.2019, розрахунку нарахувань та рахунку по Акту про порушення № 00001365 від 04.02.2019 на оплату суми 8 689 грн. 02 коп. направлено на адресу ТОВ Місто для людей Запоріжжя засобами поштового зв`язку 01.03.2019.

Як встановлено судом вище, в Акті про порушення № 00001365 від 04.02.2019, складеному представниками ЗМЕМ ПАТ Запоріжжяобленерго, встановлено порушення споживачем ТОВ Місто для людей Запоріжжя вимог п. 5.5.5 ПРРЕЕ, а саме: Підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, струмоприймачів поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку..

При складанні вказаного Акту про порушення був присутній уповноважений представник споживача відповідальний за електрогосподарство Деменко Є.М., яким забезпечено доступ до електроустановки та яким Акт підписаний, про що в Акті зроблено відповідний запис. Акт підписаний також двома уповноваженими представниками позивача.

Отже, суд дійшов висновку, що вищевказаний Акт про порушення № 00001365 від 04.02.2019 складений з додержанням вимог п. 8.2.5 ПРРЕЕ, містить усі необхідні дані та підписи, чим спростовуються твердження відповідача про те, що Акт не може вважатися дійсним та засвідчувати викладені у ньому обставини.

За таких обставин, Акт про порушення № 00001365 від 04.02.2019 є належним доказом порушення відповідачем ПРРЕЕ.

Також суд вважає за необхідне зауважити, що складений 04.02.2019 Акт про порушення за № 00001365 свідчить про виконання представниками ПАТ Запоріжжяобленерго певних дій, обумовлених вимогами нормативно-технічних документів у сфері електроенергетики України, в процесі здійснення господарської діяльності з послідуючим складанням необхідних документів.

Таким чином, зазначення у бланках застарілого зразка формулювань: ПАТ Запоріжжяобленерго як Постачальник електричної енергії, замість необхідного Оператор системи, не спростовує проведення перевірки об`єкту саме представниками ПАТ Запоріжжяобленерго та не спростовує дійсності складених документів на підтвердження порушення відповідачем вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії в процесі споживання електричної енергії та отримання послуг з розподілу.

Відповідно до змісту абз. 1-3, 5, 9 п. 8.2.6 глави 8.2 ПРРЕЕ передбачено, що на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання. Акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню (крім випадків необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення). Якщо для розгляду акта про порушення необхідні результати експертного дослідження, зазначений термін розгляду відраховується з дати їх отримання оператором системи від експертної установи. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

Статтею 27 Закону України Про електроенергетику встановлено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Як визначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17 вказані нарахування є платою за поставлену електричну енергію, розмір нарахування за недовраховану електроенергію визначається згідно із ПКЕЕ та відповідно до Методики за встановленими нею формулами.

Розрахунок недоврахованої електричної енергії по Акту № 00001364 від 04.02.2019 проведено згідно п. 8.4.8 та 8.4.12 ПРРЕЕ за порушення, що відповідає п. 2.1.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, у кількості 4333 кВт.год за період з 31.10.2018 по 04.02.2019 на загальну суму 8689,02 грн.

Згідно з п. 4.6 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі - Методика), затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 за № 562 із змінами та доповненнями Постановами НКРЕ від 08.02.2007 № 154, від 18.12.2008 № 1384, від 14.10.2010 №1338, в акті про порушення зазначаються всі необхідні для розрахунку згідно з вимогами цієї Методики параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; фазування приладу обліку на дату оформлення акта про порушення.

Згідно з підпунктом 7 пункту 2.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ 04.05.2006 № 562 (чинній на момент винесення рішення оператором системи), Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку.

У разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 7 пункту 2.1 Методики, недоврахована електрична енергія розраховується за формулою зазначеною у п. 2.9 Методики. Розрахунковий добовий обсяг споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W доб.с.п., кВт.год), розраховується за формулою (2.7) Методики. Кількість днів у періоді, за який здійснюється перерахунок,визначається за формулою (2.6) Методики.

Відповідно до п. 8.2.4 глави 8.2 розділу VIII ПРРЕЕ у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу.

Згідно з підпунктом 7 пункту 8.4.2 глави 8.4 розділу VIII вказаних Правил визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку.

За змістом п. 8.4.8. ПРРЕЕ кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил, визначається виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача: якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі з порушенням схеми обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку мали можливість, - з дня останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки (якщо технічну перевірку було проведено після останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у шести календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

У відповідності до пункту 8.4.12 ПРРЕЕ у разі виявлення у непобутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 6-8 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (Wдоб.с.п., кВт·год), розраховується за формулою:

W доб.с.п = Р с.п. . t вик.с.п., де

Рс.п. -потужність самовільного підключення (кВт), що розраховується за формулами у разі підключення до однієї фази;

t вик.с.п.-час використання самовільного підключення протягом доби (приймається рівним 12 год/добу).
Отже, при розрахунку за порушення, яке передбачено п. 8.4.2 ПРРЕЕ, вимірювання сили струму споживання проводу, яким було здійснено самовільне підключення, не вимагається, чим спростовуються заперечення відповідача проти позову в цій частині.

Суд, перевіривши правильність розрахунку вартості недоврахованої електроенергії, встановив, що розрахунок здійснено у відповідності до п. 2.9 Методики та умов ПРРЕЕ.

Положенням пункту 2.9 Методики встановлено, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 7 пункту 2.1 Методики, розрахунковий добовий обсяг споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (Wдоб.с.п., кВт.год), розраховується за формулою (2.7) Методики: W доб.с.п. = P с.п. х t вик.с.п.

Кількість днів у періоді, за який має здійснюватися перерахунок, визначається за формулою Д пер. = Д пор. + Д усун.

де: Д пор. - кількість робочих днів споживача від дня останнього контрольного огляду приладу обліку або технічної перевірки (у разі коли технічна перевірка проводилась після останнього контрольного огляду приладу обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у 6 календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

Д усун. - кількість робочих днів споживача від дня виявлення порушення до дня його усунення або від дня виявлення порушення до дня припинення електропостачання через невиконання споживачем припису чи вимоги щодо усунення порушення.

Період нарахування по акту про порушення ПКЕЕ становить 96 днів (з 31.10.2018 по 04.02.2019).

Таким чином, кількість недоврахованої електроенергії складає 4333 кВт.г. на загальну суму 8 689 грн. 02 коп.

Крім того, до договору складались додатки, що є невід`ємними його частинами, зокрема, Додатком № 2 до договору зазначено, що точки продажу електричної енергії на електроустановки (об`єкти) вказані у Додатку № 5 цього договору встановлюються на межі балансової належності електричних мереж споживача. Отже у Таблиці № 1 Додатка № 5 до договору наведено перелік об`єктів, які знаходяться на балансі відповідача, до якого, також входить і об`єкт - житловий будинок № 11 по вул. Рубана у м. Запоріжжі.

Крім того, згідно Додатку №1 до Акту про порушення, складеному при проведенні технічної перевірки об`єкту, самовільне підключення було здійснено в розподільчому щітку, що перебуває на балансі відповідача. На схемі (Додаток № 1) зазначена межа балансової належності позивача та відповідача.

Також, Додатком № 2 до договору зазначено, що точки продажу електричної енергії на електроустановки (об`єкти) вказані у Додатку № 5 цього договору встановлюються на межі балансової належності електричних мереж споживача.

Отже, у Таблиці № 1 Додатка № 5 до договору наведено перелік об`єктів, які знаходяться на балансі відповідача

Тому, саме відповідач повинен був дотримуватись вимог нормативно-технічних документів, умов укладених договорів та забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок, згідно вимог нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України.

На однолінійній схемі вказано, що на живлення електричною енергією сходових майданчиків встановлені прилади обліку.

На схемі до акту про порушення ПРРЕЕ представниками позивача вказано, що точкою № 5 визначено точку підключення на першому поверсі другого під`їзду житлового будинку № 11 по вулиці Рубана у місті Запоріжжі, що здійснено поза приладом обліку.

Вищевикладене підтверджує, що незаконне підключення виконано відповідачем, яке не обумовлене технічними документами та укладеним між сторонами договором.

Відповідно до п. 8.2.7. глави 8.2 Правил кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи.

Обов`язок споживача сплатити вартість електроенергії визначена у пункті 5.5.5 ПРРЕЕ, відповідно до якого споживач електричної енергії зобов`язаний здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору, а згідно пункту 8.2.7 споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день).

У разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення та/або визначенні обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, вирішуються Регулятором, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики відповідно до компетенції, енергетичним омбудсменом та/або судом.

Якщо судом прийнято рішення, яким спростовано факт безоблікового споживання електричної енергії споживачем та/або відмовлено оператору системи в задоволенні позову щодо стягнення зі споживача вартості необлікованої електричної енергії, розрахованої на підставі акта про порушення, та за умови набрання рішенням суду законної сили, оператор системи скасовує відповідний акт про порушення.

Судом встановлено, що відповідачем вартість недоврахованої електричної енергії в розмірі 8 689 грн. 02 коп. в добровільному порядку не сплачена.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Закон України "Про ринок електричної енергії"визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Матеріалами справи доведений факт безоблікового споживання електричної енергії споживачем в розмірі 8 689 грн. 02 коп.

Положеннями ст. 235 Господарського кодексу України встановлено, що за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання.

Стаття 237 Господарського кодексу України встановлює, що підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням. Оперативно-господарські санкції можуть застосовуватися одночасно з відшкодуванням збитків та стягненням штрафних санкцій.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 8 698 грн. 02 коп. заборгованості за недораховану електричну енергію є документально підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до чинного законодавства України, позовні заяви повинні подаватись до суду в разі порушення відповідачем законних прав та інтересів позивача. Тобто, подання позовної заяви є способом захисту порушених прав та законних інтересів правомірної сторони.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейского суду з прав людини від 19.03.1997 р. (п. 40) по справі Горнсбі поти Греції зазначено: …Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні Гарантії, що надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним і не передбачив при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

Стосовно твердження відповідача, що споживачами за договором є співвласники багатоквартирних будинків, а не ТОВ Місто для людей Запоріжжя суд зазначає наступне.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулювання правових, організаційних та економічних відносин, пов`язаних з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління, а також визначення основних засад організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюється чинним законодавством України, зокрема Законами України Про житлово-комунальні послуги, Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, Правилами управління будинком, спорудою, житловим комплексом будинків і споруд, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №13 від 02.02.2009.

Згідно з п. 1 ст. 9 Закону України № 417-VIII Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку - управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (далі - ББ). Управління ББ управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління ББ (ч. 1 ст. 11 Закону).

Відповідно до ст. 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору.

Статтею 1 Закону України № 417-УШ визначено: співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку та спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-о городжу вальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Правилами управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, визначено наступне:

- пункт 1.2 Правил: об`єкт управління (далі - об`єкт) - окремий житловий будинок, споруда або група будинків і споруд, які становлять цілісний житловий комплекс, разом з прилеглими до них прибудинковими територіями, що надається в управління. При цьому: а) житловий комплекс - єдиний комплекс нерухомого майна, що утворений земельною ділянкою в установлених межах, розміщеним на ній жилим багатоквартирним будинком або його частиною разом із спорудами та інженерними мережами, які утворюють цілісний майновий комплекс; б) спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче- огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на при будинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія (п. п. 6 п. 1 ст. 1 Закону № 417-УІІІ); послуга з управління будинком - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби власників, співвласників в ефективному управлінні належним їм майном, підтриманні об`єкта в належному технічному стані, організації забезпечення потреб мешканців об`єкта в житлово-комунальних послугах; управління будинком - дії, спрямовані на забезпечення сталого функціонування будинку та прибудинкової території відповідно до їх цільового призначення і збереження їх споживчих якостей, а також на організацію забезпечення потреби мешканців будинку в отриманні житлово-комунальних послуг відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Функції з управління будинком та забезпечення його належної експлуатації власники, співвласники або за їх дорученням балансоутримувач здійснюють самостійно чи через особу, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком (управитель);

- пунктом 1.3. Правил визначено, що управління будинком передбачає виконання таких функцій: 1) планування заходів щодо збереження та сталого функціонування об`єкта, наданого в управління, та організацію забезпечення потреб мешканців об`єкта в отриманні житлово-комунальних послуг відповідно до вимог пункту 3.3 цих Правил; 2) організацію належної експлуатації та утримання об`єкта відповідно до його цільового призначення згідно з вимогами пунктів 3.7, 3.8 цих Правил; 3) організацію забезпечення потреб мешканців об`єкта в житлово-комунальних послугах відповідно до встановлених нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно з вимогами пунктів 3.9-3.11 цих Правил;

- пунктом 1.4. Правил визначено, що особою, що здійснює управління будинком, є: 1) у разі здійснення управління будинком відповідно до договору із власниками, співвласниками усіх житлових і нежитлових приміщень об`єкта або за їх дорученням із балансоутримувачем (далі - замовник) - управитель; 2) управитель відповідає за стале функціонування і збереження споживчих властивостей об`єкта, наданого в його управління, відповідно до його цільового призначення, а також за організацію забезпечення потреби мешканців об`єкта в отриманні житлово-комунальних послуг відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;

- пунктом 1.5. Правил визначено, що для здійснення функції з управління будинком власники, співвласники можуть самостійно укласти з управителем договір (далі - договір про управління), що оформляється відповідно до законодавства, або уповноважити будь- яку іншу особу на здійснення від їх імені таких дій;

- пунктом 1.7. Правил визначено, що для забезпечення належного функціонування і збереження споживчих властивостей об`єкта та організації забезпечення потреб мешканців об`єкта житлово-комунальними послугами відповідно до стандартів, нормативів, норм, порядків і правил особа, що здійснює управління будинком, у порядку, передбаченому законодавством, укладає договори: із мешканцями об`єкта - про надання житлово-комунальних послуг; із виробниками - про умови надання житлово-комунальних послуг; із виконавцями - про надання житлово-комунальних послуг (у разі якщо особа, що здійснює управління будинком, не є виконавцем цих послуг).

Так, умовами договорів про надання послуг з утримання багатоквартирного будинку, укладених між управителями та співвласниками багатоквартирного будинку на виконання рішення № 520 від 01.09.2017, визначено наступне:

п. 3 - в управління передається майно об`єкта, що належить власникам (співвласникам) окремих приміщень на праві спільної власності;

п. 10, п.п. 2 - управитель зобов`язується забезпечувати належну експлуатацію та утримання об`єкта відповідно до його цільового призначення і здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир та приміщень такого об`єкта;

п.п. 4 - здійснювати управління майном особисто;

п. 11 - управитель мас право від свого імені вчиняти щодо об`єкта правочини, необхідні для дотримання правил управління будинком.

Водночас взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі -ПРРЕЕ) від 14.03.2018 № 312, затвердженими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно з п. 1.1.1 ПРРЕЕ, ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.

ПРРЕЕ є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Так, ПРРЕЕ визначені наступні поняття:

Пунктом 1.1.2: Споживач електричної енергії - фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання;

Пунктом 1.2.1: На роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку;

Пунктом 2.1.1: Результатом розподілу (передачі) електричної енергії на роздрібному ринку є забезпечення можливості отримання відповідним суб`єктом роздрібного ринку електричної енергії необхідного обсягу електричної енергії та рівня електричної потужності із забезпеченням параметрів якості електропостачання, які відповідають установленим стандартам, та категорії надійності електрозабезпечення відповідно до договору в точках приєднання електроустановок учасників роздрібного ринку.

Відповідно до договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, що укладаються зі споживачем та електропостачальником відповідно до цих Правил, оператор системи передачі згідно з Кодексом системи передачі та оператори систем розподілу згідно з Кодексом систем розподілу здійснюють, відповідно, передачу та розподіл електричної енергії на роздрібному ринку в точку розподілу до електроустановки споживача на території діяльності відповідного оператора системи.

Пунктом 2.1.2: Оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем.

Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 № 520 Про призначення управителів багатоквартирних будинків м. Запоріжжя:

1. Призначено управителями багатоквартирного будинку: ТОВ КК Мрія, КП Запоріжресервіс, ТОВ КК Місто для людей Запоріжжя;

2. Уповноважено заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Бородая О.М. укласти договір з надання послуг з управління багатоквартирних будинків м. Запоріжжя від імені власників багатоквартирних будинків з переможцями конкурсу;

3. Зобов`язано КП Наше місто до 31.10.2017 вчинити всі необхідні дії щодо передачі ББ в управління управителям, призначеним цим рішенням, в порядку передбаченому Правилами управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 02.02.2009 № 13.

Таким чином, на виконання вищезазначеного рішення Запорізької міської ради та для забезпечення електропостачання багатоквартирних житлових будинків, що передані в управління ТОВ Місто для людей Запоріжжя, яке у розумінні Правил є споживачем електричної енергії, було укладено договір про постачання електричної енергії з ПАТ Запоріжжяобленерго, за умовами якого Споживач зобов`язаний утримувати електроустановку у належному технічному стані, не допускати порушення Правил та несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань.

Щодо зазначення в Акті ПАТ Запоріжжяобленерго, як постачальника

електричної енергії, слід зазначити наступне.

Акти складалися на бланках застарілого зразка, які містять такі формулювання. Однак, таке формулювання, як представники постачальника електричної енергії, ніяким чином не спростовує взаємовідносин сторін щодо розподілу електричної енергії в рамках відповідного договору. Акт який було складено 04.02.2019 не засвідчує те, що ПАТ Запоріжжяобленерго є постачальником електричної енергії, а свідчить про виконання представниками ПАТ Запоріжжяобленерго певних дій, обумовлених вимогами нормативно-технічних документів у сфері електроенергетики України.

Таким чином, зазначення у бланках застарілого зразка формулювань представники постачальника електричної енергії не спростовує проведення перевірки об`єкту саме представниками ПАТ Запоріжжяобленерго, та дійсність документів, складених 04.02.2019, які підтверджують порушення відповідачем вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії в процесі споживання електричної енергії та отримання послуг з розподілу.

Щодо тверджень представника відповідача про відсутність у позивачів права на стягнення з них оперативно-господарської санкції за Договором про постачання електричної енергії № 14418, оскільки вказаний договір припинив, в цій частині, свою дію.

Відповідно до положень п. 13 розділу XVII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ринок електричної енергії, під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 01.01.2019 року вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання.

У разі відокремлення, оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків, зокрема, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом за договорами на постачання електричної енергії.

П.п. 1, 2 Постанови НКРЕКП № 1415 від 13.11.2018 р. «Про видачу ПАТ «Запоріжжяобленерго» ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом» видано ПАТ «Запоріжжяобленерго» ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності та анульовано ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом.

П. 4 цієї Постанови зазначено, що ця Постанова набирає чинності з дня прийняття, крім пунктів 1 та 2, які набирають чинності з 01.01.2019 р.

П. 2 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01.12.2018 р. шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією.

У п. 6 Постанови № 312 зазначено, щодо укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства.

Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Отже, твердження відповідача щодо того, що договір про постачання електричної енергії № 14418 від 01.11.2017 р. втратив чинність і що позивач повинен керуватись лише договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є невірними та безпідставними.

Згідно з п. 4 Постанови № 312 у період з дати отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії до 01.12.2018 р. операторам системи розподілу необхідно укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР.

ОСР направляє поштовим відправленням споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Направлення такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо).

Згідно з п. 2.1.6 ПРРЕЕ фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зркрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Таким чином, відповідач з 01.01.2019 приєднався до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, шляхом надання заяви-приєднання. Також, фактом приєднання до цього договору є надання Відповідачем відомостей про обсяги споживання електричної енергії та оплата виставлених рахунків. Як вбачається з вищенаведеного, публічний договір про надання послуг з розподілу електричної енергії складений на базі договору про постачання електричної енергії № 14418 від 01.11.2017 р., а отже обидва ці договори є чинними на момент складання акту про порушення ПРРЕЕ, за порушення обов`язків яких передбачена певна відповідальність.

Також, п. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначені наступні поняття:

п.п. 27) електрична мережа - сукупність електроустановок для передачі та/або розподілу електричної енергії;

п.п. 56) оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обгрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності;

п.п. 78) розподіл електричної енергії (далі - розподіл) - транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії;

п.п. 82) система розподілу електричної енергії (далі - система розподілу) -система ліній, допоміжного обладнання, обладнання для трансформації та перемикань, що використовується для розподілу електроенергії.

Отже, ПАТ «Запоріжжяобленерго», як власник електричних мереж, із затвердженням ПРРЕЕ (чинні з 11.06.18р.) та Кодексу системи розподілу (чинний з 19.04.18р.) проводить діяльність з розподілу електричної енергії, а саме, здійснює транспортування електричної енергії власними мережами до мереж споживачів електричної енергії, що і здійснювалося Товариством до впровадження нової моделі ринку електричної енергії в Україні.

Частиною 3 статті 158 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний:

1) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених

договорів;

2) надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ

до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття

показників з приладів обліку споживання електричної енергії;

3) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації

власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку

електричної енергії, та умов укладених договорів.

Відповідно до п. 5.5.5 ПРРЕЕ Споживач електричної енергії зобов`язаний:

1) користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів);

2) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених

договорів;

3) за умови неповної^оплати за спожиту електричну енергію припинити власне

електроспоживання відповідно до умов договору;

4) здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил

та умов договору;

5) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації

власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку

електричної енергії, та умов укладених договорів;

8) забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об 'єкті

(у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб

(відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування;

9) невідкладно повідомляти оператора системи та постачальника послуг комерційного

обліку про недоліки в роботі засобу вимірювання;

10) узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої

електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності.

В період дії договорів про постачання електричної енергії № 14418 від 01.11.2017 та надання послуг з розподілу електричної енергії № 14418 від 01.01.2019 відповідач безперебійно споживав електричну енергію та користувався послугами з розподілу електричної енергії відповідно.

Отже, вищезазначеним актом про порушення ПРРЕЕ підтверджено, що споживаючи електричну енергію та отримуючи послуги з розподілу споживачем було допущено порушення ПРРЕЕ, за яке умовами вищезазначених договорів передбачена відповідальність.

Таким чином, сторонами правовідносин до 01.01.2019 та вже після 01.01.2019 так і залишились ПАТ «Запоріжжяобленерго» та ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», керуються у своїй діяльності як договором про постачання електричної енергії № 14418 від 01.11.2017, так і публічним договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, тим більш що подібні правовідносини передбачені чинним законодавством України, про що зазначалось вище.

Твердження відповідача про те, що на дату складання акту не вимірювався струм навантаження, що випливає на розрахунок суми не облікованої електроенергії відхиляється судом, оскільки

Як зазначено у позовній заяві, розрахунок суми боргу за Актом було здійснено у відповідності до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006р. за № 562 із змінами та доповненнями Постановами НКРЕ від 08.02.2007 р. № 154, від 18.12.2008 р. № 1384, від 14.10.2010 р. № 1338.

Положенням пункту 2.9 Методики встановлено, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 7 пункту 2.1 Методики, розрахунковий добовий обсяг споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (/У доб.с.п., кВттод), розраховується за формулою (2.7) Методики, а саме:

Wдоб.с.п.=Pс.п. . tвик.с.п., (2.7)

де Рс.п - потужність самовільного підключення (кВт), що визначається за формулою: у разі підключення до однієї фази

Рс.п.=I.Uном.фаз..cos (2.8)

де І - сила струму, визначена виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення до мережі, та допустимого тривалого струму, який може ними протікати згідно з главою 1.3 Правил улаштування електроустановок (далі - ПУЕ, табл. 1.3.5), А (пунктом 3 акту про порушення встановлено, що самовільне підключення виконано алюмінієвим проводом 2 (двожильний) * 2,5 мм2 (переріз), а згідно з таб. ПУЕ, допустимий тривалий струм дорівнює 19 А).

Виходячи з вищевикладеного, розрахунок здійснено у відповідності до норм Методики, а вимірювання струму навантаження при здійснені розрахунок за даним видом порушення Методикою не передбачено, при здійсненні розрахунку були враховані всі необхідні дані для здійснення обґрунтованого та законного розрахунку, а Відповідач не позбавлений можливості надати свій контррозрахунок

Щодо відсутності в акті вказівка на жипьність алюмінієвого проводу яким було здійснено підключення, що впливає на розрахунок суми необлікованої електроененергії, суд зазначає, що в Акті зазначено, що підключення виконано до мережі 220 Вт, що само по собі передбачає підключення до фази та нуль. Отже підключення було виконано одним алюмінієвим проводом як вказано в Акті перерізом 2.5 мм2 який має дві жили, що були підключені одна жила до фази по якій поступає струм, а друга жила до нуля по якій цей струм повертається. В даному випадку підключення до мережі 220 Вт трьохжильним проводом не передбачається можливим. При здійснені розрахунку було прийнято силу струму виходячи з таблиці 1.3.5. Правил улаштування електроустановок, яка в нашому випадку дорівнює 19 А.

Крім того, як зазначено в Акті та в позовній заяві, порушення виявлено в присутності представника відповідача, відповідального за електрогосподарство Деменка Є.М., який підписав Акт.

Акт про порушення складено у двох примірниках, один з яких одержано представником Відповідача в день складання Акта 04.02.2019.

Отже, Акт складено з дотриманням норм чинного законодавства, в присутності представника споживача, в Акті зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу.

Так, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції і зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода па обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення від 21 січня 1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 1 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесяп (МН8ЯОР МОУЗІІЗУЛИ) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати па кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді па кожен аргумент. Міра, до якої суд мас викопати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс 'Горіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія Л, N ЗОЗ-Л, н. 29). Хоча національний суд мас певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, и. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. ЗО, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019 Верховного Суду по справах № 910/13407/17 та № 915/370/16.

Згідно статті 73 ПІК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. ст. 74, 76 ПІК України до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін, яка полягає в тому, що кожна сторона повинна донести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За загальним правилом обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Належними є докази, па підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Пре;гметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до приписів ст. ст. 7, 13, 14 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності усіх учасників судового процесу та змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 78 ПІК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані.

З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню.

В порядку ст. 129 ГПК України, в зв`язку з тим, що спір виник з вини відповідача, судовий збір у сумі 2 102 грн. 00 коп. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю Місто для людей Запоріжжя,м. Запоріжжя задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Місто для людей Запоріжжя (69005 м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 131-В, ідентифікаційний код юридичної особи 41279924) на користь Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035 м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25, ідентифікаційний номер юридичної особи 00130926, на рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «Метабанк», МФО 313582) 8 689 (вісім тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) грн. 02 коп. заборгованості за недовраховану електричну енергію, 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення оформлено та підписано 30.12.2020.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.