Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/1301/20

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Прядко О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітейл Трейд плюс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріадна-Полісся"

про стягнення 65454,83 грн

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рітейл Трейд плюс" звернулось до суду з вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріадна-Полісся" 65454,83 грн заборгованості за поставку товару за видатковими накладними.

Ухвалою господарського суду від 04.11.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітейл Трейд плюс" судом прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З метою уточнення належної адреси відповідача суд здійснив запит та отримав витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зазначену на сайті Міністерства юстиції України, відповідно до якого встановлено, що зазначена в позовній заяві адреса відповідача є належною та відповідає інформації зазначеній на вказаному офіційному ресурсі.

Також, з метою перевірки отримання відповідачем копії ухвали направленої за адресою: 10001, м. Житомир, вул. Київська, 79, оф.309, суд здійснив електронний запит та отримав витяг з сайту Укрпошта, з якого вбачається, що поштове відправлення, яке направлялось відповідачу, за вказаною у позовній заяві адресою відповідача, вручено 17.11.2020 (а.с. 54).

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст. 165 та ч.2 ст.178 ГПК України.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позов мотивований невиконанням ТОВ "Аріадна-Полісся" обов`язку щодо оплати за поставлений товар.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на підставі видаткових накладних відповідачем було придбано у позивача товари, які було поставлено відповідачу на підставі рахунків-фактур. Загальна сума поставленого товару становить 65454,83грн. Натомість, відповідачем поставлений товар не було оплачено.

Вимогу позивача про оплату вартості поставленого товару від 12.10.2020 вих.№88 відповідач також залишив без виконання, внаслідок чого позивач був змушений звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 65454,83 грн.

Відповідач в порядку ст.ст. 165, 251 ГПК України письмового відзиву на позовну заяву не надав.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

На підставі усної домовленості, яка існувала між позивачем та відповідачем щодо поставки товару, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рітейл Трейд Плюс" на підставі виставлених на оплату рахунків-фактур № РТП-000012 від 28.10.2019, №РТП-000020 від 01.11.2019 та № РТП-000094 від 05.12.2019 (а.с. 44-48), поставив відповідачу за видатковими накладними № РТП-000023 від 04.12.2019, № РТП-000022 від 04.12.2019, №РТП-000039 від 05.12.2019 товар на загальну суму 65454,83грн. (а.с. 14-17)

Водночас відповідач свої зобов`язання щодо оплати вартості отриманого товару не виконав у зв`язку із чим позивач 15.10.2020 направив на його адресу вимогу № 1 від 12.10.2020, згідно з якою останній доводить до відома відповідача про наявність заборгованості за поставку товару у розмірі 65454,83грн та просить сплатити вказану заборгованість протягом 7-ми днів. Відповідно до повідомлення-розписки про вручення відправлення спецзвязку, вказана вимога була отримана відповідачем 19.10.2020 (а.с. 18-22).

Відповідач на вказану претензію не відреагував, заборгованість не сплатив, що стало підставою для звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Судом встановлено, що між сторонами укладено договір поставки у спрощений спосіб, що не суперечить вимогам ст. 181 ГК України.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Так, судом встановлено факт належного виконання зобов`язань з боку позивача щодо поставки відповідачу товару на загальну суму 65454,83грн, що підтверджується видатковими накладними, які підписані обома сторонами та скріплені печатками сторін без розбіжностей та зауважень (а.с. 14-17).

Факт виконання позивачем свого зобов`язання щодо поставки товару вказує на необхідність виконання відповідачем обов`язку щодо оплати товару.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач не виконав свій обов`язок щодо оплати поставленого товару на суму 65454,83грн. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, вимога про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 65454,83грн є обґрунтованою.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі у розмірі 65454,83 грн.

Щодо розподілу судових витрат

Судовий збір, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у розмірі 2102,00 грн покладається на відповідача.

Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

За даними позивача попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги складає 8000,00грн.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частини 3 вказаної статті для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем в позовній заяві не обґрунтовано вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу, не надано доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не зазначено чи ці витрати уже понесені чи будуть понесені в майбутньому, не надано Акт прийому-передачі наданих послуг.

До позовної заяви додано Договір про надання адвокатських послуг №03/08/2020/2 від 03.08.2020, який укладений між ТОВ "Рітейл Трейд плюс" та адвокатським об`єднанням "Міжнародний правовий консалтинг"; платіжне доручення №573 від 12.08.2020 на суму 2000,00грн.; ордер серії ЖТ №067176; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №568, яке видане адвокату Чернишу О.М.; посвідчення адвоката Черниша О.М. №135.

Відповідно до пункту 3.1 договору гонорар (вартість послуг) адвоката визначається сторонами за результатами їх надання та фіксується в Актах прийому-передачі наданих послуг. Натомість, до суду не представлено акту виконаних робіт, який узгоджений сторонами.

Таким чином, оскільки позивачем не надано доказів розміру витрат позивача на таку допомогу, детального опису робіт, які виконав адвокат, не вказано вартості таких робіт, - вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу під час прийняття рішення по справі не розглядається.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітейл Трейд плюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріадна-Полісся" про стягнення 65454,83грн задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріадна-Полісся" (10001, м.Житомир, вул.Київська, 79, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітейл Трейд плюс"(10001, м.Житомир, вул.Вітрука, 2а, )

- 65454,83грн - боргу;

- 2102,00грн - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Прядко О.В.

Віддрукувати: 1 - в справу 2,3 - сторонам (рек.) + елетр. поштою