ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.12.2020 Справа № 914/2045/20

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І. за участю секретаря судового засідання Демчук А.П., розглянувши матеріали Заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 в особі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Княжі Лани, село Княже, Золочівський р-н, Львівська обл.,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Західна агровиробнича компанія, село Невгоди, Овруцький р-н, Житомирська обл.,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: ОСОБА_1 ,

предмет спору: визнання недійсним договору оренди землі від 23.08.2017 року та скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки,

підстава позову: безпідставна реєстрація права оренди на земельну ділянку, яка перебуває в користуванні позивача,

за участю представників:

позивача: не з`явився,,

відповідача: Адамович Євген Володимирович - адвокат, ордер ВК № 1010531 від 22.09.2020 року,

третьої особи: не з`явився,

встановив:

12.08.2020 року на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Княжі Лани до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Західна агровиробнича компанія про визнання недійсним договору оренди землі від 23.08.2017 року та скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.

Ухвалою суду від 17.08.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.09.2020 р. Судове засідання 10.09.2020 року не відбулося у зв`язку з тимчасовою відсутністю судді, пов`язаною з відпусткою. Ухвалою суду від 11.09.2020 року підготовче засідання призначено на 23.09.2020 року.

Відводів складу суду сторонами не заявлено.

18.09.2020 року від позивача надійшло клопотання з поясненнями щодо підсудності спору Господарському суду Львівської області.

У судовому засіданні 23.09.2020 року задоволено клопотання позивача про залучення до участі у справі третьої особи - ОСОБА_1 та відкладено підготовче засідання.

02.12.2020 року від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

02.12.2020 року від відповідача надійшли пояснення, відповідно до яких просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки спір має розглядатись судом загальної юрисдикції.

У судове засідання 21.12.2020 року з`явився представник відповідача. Позивач і третя особа явку представників не забезпечили, причин неявки не повідомили. Третя особа пояснень стосовно позовних вимог не подала.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши предмет спору та сторін спірних правовідносин, суд доходить висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі та зазначає таке.

Позивачем як спосіб захисту своїх прав та інтересів обрано визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 23.08.2017 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Західна агровиробнича компанія та ОСОБА_1 , та скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки. Водночас позивні вимоги заявлені до Товариства з обмеженою відповідальністю Західна агровиробнича компанія як однієї зі сторін оспорюваного договору, а іншу сторону договору визначено у статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача.

Суд звертає увагу, що згідно з приписами пункту 6 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Як вбачається із оскаржуваного договору оренди, однією із його сторін є фізична особа без статусу підприємця. Згідно із частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу. Позивачем не надано доказів здійснення орендодавцем підприємницької діяльності та не доведено, що правовідносини оренди виникли між суб`єктами господарювання. За клопотанням позивача орендодавця залучено до участі у справі також без прив`язки до статусу підприємця.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі № 911/4111/16 навела висновок щодо застосування норм права та вказала, що за змістом статей 1, 2, 12 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, у яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності. Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Справи у спорах, що виникають із земельних відносин, у яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, проте предмет спору в яких безпосередньо стосується прав і обов`язків фізичних осіб, підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Також суд звертає увагу позивача, що відповідно до судової практики та судових рішень Великої Палати Верховного Суду спори з аналогічним предметом спору (про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного фермерським господарством із фізичною особою, та про скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки) розглядаються за правилами цивільного судочинства (справи № 587/2326/16-ц, № 587/2110/16-ц).

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що спір про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки по своїй суті однозначно стосується прав та обов`язків власника земельної ділянки фізичної особи ОСОБА_1 , і не зазначення її позивачем під час подання позову як відповідача не може бути визначальною підставою для розгляду спору господарськими судами. Відтак, позивач, звертаючись до господарського суду, помилково визначив належність спору до господарської юрисдикції. Даний спір за умови укладення договору оренди з фізичною особою не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а належить до вирішення місцевим загальним судом за правилами та нормами ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Керуючись ст. ст. 2, 20, 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

провадження у справі № 914/2045/20 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до апеляційного суду в порядку, передбаченому ст. ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 24.12.2020 року.

Суддя Р.І. Матвіїв