ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2020 р. Справа№ 910/4178/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

без повідомлення (виклику) учасників справи,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ТК АТЛАНТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 у справі №910/4178/20 (суддя Князьков В.В., повний текст складено - 25.06.2020) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТК АТЛАНТ» до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про стягнення 3 497,28 доларів США

ВСТАНОВИВ наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТК АТЛАНТ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про стягнення 3 497,28 доларів США, у зв`язку з порушенням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором банківського рахунку, в частині заборони обмеження клієнта щодо розпорядження грошовими коштами.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 у справі №910/4178/20 в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ТК АТЛАНТ» до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про стягнення 3 497,28 доларів США відмовлено повністю.

Суд з`ясував, що спірний платіж на суму 3 497,28 доларів США було заблоковано «ПАТ «Сбербанк» РФ і зараховано на рахунок НОМЕР_1 (суми для з`ясування), внаслідок введених Російською Федерацією санкцій стосовно АТ «Банк Кредит Дніпро». В свою чергу, судом не встановлено порушень в діях відповідача, а тому позов ТОВ «ТК АТЛАНТ» визнано необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

За доводами апелянта, відповідач протиправно утримує грошові кошти у розмірі 3 497,28 доларів США, та відмовляє в їх перерахуванні на новий розрахунковий рахунок ТОВ «ТК АТЛАНТ», внаслідок чого, позивач змушений нести адміністративну відповідальність за порушення з питань дотримання валютного законодавства України при виконанні умов зовнішньоекономічних контрактів. Апелянт вважає безпідставним зарахування коштів на рахунок 3720 (суми для з`ясування) та посилається на незастосування судом Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затв. постановою Правління НБУ від 28.07.2008 №216.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 у справі №910/4178/20 поновлено товариству з обмеженою відповідальністю «ТК АТЛАНТ» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 у справі №910/4178/20; відкрито апеляційне провадження у справі; роз`яснено учасникам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи та зупинено дію оскаржуваного рішення.

Крім того, вказаною ухвалою учасникам справи встановлено строк для подання відзивів, заперечень на апеляційну скаргу та інших заяв/клопотань протягом 15 днів з моменту отримання даної ухвали.

Вказана ухвала була отримана позивачем - 01.12.2020, а відповідачем - 19.11.2020, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У встановлений судом строк від сторін жодних клопотань, в тому числі і про розгляд справи у судовому засіданні, до суду не надійшло.

В свою чергу, від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить рішення залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

З огляду на те, що предметом розгляду у справі №910/4178/20 є вимога про стягнення 3 497,28 доларів США, вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні Господарського процесуального кодексу України та підлягає розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між Публічним акціонерним товариством Кредит Дніпро» (банк) та товариством з обмеженою відповідальністю «ТК АТЛАНТ» (клієнт) 31.03.2016 було укладено договір банківського рахунку №310832, за умовами якого, банк відкриває клієнту поточний рахунок № НОМЕР_2 в доларах США (рахунок, поточний рахунок) як для однини так і для множини) та здійснює його розрахунково-касове обслуговування у валюті (валютах), визначених клієнтом у заяві (заявах) про відкриття рахунку, і надає пов`язані з цим послуги, зокрема: виконує платежі в межах залишку коштів на рахунку клієнта у відповідній валюті на момент подання в банк належним чином оформлених розрахункових документів або на момент виконання відповідного розрахункового документа, якщо інше не передбачено окремим договором; здійснює договірне списання з рахунку, відкритого у банку, в порядку визначеному цим договором; виконує інші операції передбачені чинним законодавством України.

Під розрахунковим документом в договорі розуміється документ на паперовому носії або у формі електронних розрахункових документів, складених відповідно до вимог чинного законодавства України та внутрішніх положень банку, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок одержувача (п. 1.4 договору).

Відповідно до положень п.п. 2.1.1, 2.1.2 договору клієнт має право розпоряджатися коштами на рахунку з дотриманням вимог чинного законодавства України та умов договору, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, установлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією установлених (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, у випадках передбачених законом. Отримувати готівкові кошти за умови наявності на рахунку коштів у відповідній валюті, у випадках на потреби і в порядку, передбаченим чинним законодавством.

Пунктом 2.2.6 договору визначено право банку зупиняти/обмежувати операції по рахунку у випадках та в порядку, передбачених чинним законодавством України.

Банк має право не здійснювати зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли за електронними розрахунковими документами, у випадку, якщо номер рахунку та код клієнта, зазначені у електронному документі, не належать клієнту. Відповідальність банку щодо перевірки правильності заповнення реквізитів, які чітко визначені чинним законодавством України (п. 2.2.12 договору).

У пункті 4.2 договору сторони погодили, що банк не несе відповідальність за повноту та правильність розрахунків клієнта з державними органами, юридичними та фізичними особами.

Згідно п. 7.1 договору поточні рахунки закриваються на підставі заяви клієнта і з інших підстав, передбачених цим договором та чинним законодавством України. Договір вважається розірваним, а зобов`язання припиненим з дати закриття рахунку клієнта.

Як зазначає позивач, 22.01.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю «ТК АТЛАНТ» (покупець) та Акціонерним товариством «Белебеєвський завод «Автонормаль» (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №, відповідно до умов якого продавець приймає на себе зобов`язання виготовити та відвантажити продукцію, крім виробів подвійного призначення, з товарним знаком 2БА», кількість та ціни якої зазначаються в додатках. У зовнішньоекономічному контракті № позивачем (покупцем) та продавцем погоджено оплату у якості 100% передоплати.

На виконання умов вказаного договору, позивач перерахував на рахунок АТ «Белебеєвський завод «Автонормаль» 466 785,64 дол. США.

Разом з тим, АТ «Белебеєвський завод «Автонормаль» (продавцем) було поставлено товар на загальну суму 463 288,36 дол. США.

Різницю між сумою передоплати та сумою вартості отриманого товару, в розмірі 3 498,28 дол. США Акціонерним товариством «Белебеєвський завод «Автонормаль» було відправлено 07.02.2019 на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «ТК АТЛАНТ» № НОМЕР_2 , відкритий у відповідача за договором №310832.

Позивач вказує, що відповідачем (банком), в порушення умов договору банківського рахунку №310832, грошові кошти у розмірі 3 498,28 дол. США не було зараховано на рахунок позивача № НОМЕР_2 , а зараховано на рахунок № НОМЕР_1 (суми для з`ясування).

Згідно пояснень банку, ним було надано розпорядження про повернення коштів відправнику, у зв`язку із помилковістю призначення платежу, оскільки рахунок № НОМЕР_2 позивача було закрито на час здійснення платежу.

Однак, як зазначає позивач, вказані кошти на рахунок відправника не повернулись.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що банк не виконав умови п. 2.4.1 договору №310832 від 31.06.2016 та не перерахував спірні кошти на новий розрахунковий рахунок «ТК АТЛАНТ» IBAN: НОМЕР_3 , і протиправно утримує належні позивачу грошові кошти у розмірі 3 498,28 дол. США, позивач посилаючись на неправомірність дій банку, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції відмовив в задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

За договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч. 1 ст. 1066 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

За приписами ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду.

Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що банк-кореспондент - банк, що на підставі договору та в порядку, встановленому Національним банком України, відкриває в іншому банку кореспондентський рахунок; дата валютування - зазначена платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки дата, починаючи з якої кошти, переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача. До настання дати валютування сума переказу обліковується в обслуговуючих отримувача банку або в установі - учасників платіжної системи; ініціатор - особа, яка на законних підставах ініціює переказ коштів шляхом формування та/або подання відповідного документа на переказ або використання електронного платіжного засобу; отримувач - особа, на рахунок якої зараховується сума переказу або яка отримує суму переказу у готівковій формі.

Порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України, врегульовано відповідним Положенням, затвердженим Постановою правління Національного банку України від 28.07.2008 №216.

Як свідчать матеріали справи, 07.02.2019 платіж в розмірі 3 497,28 дол. США від АО «Белебеєвський завод «Автонормаль» був направлений товариству з обмеженою відповідальністю «ТК «АТЛАНТ» через кореспондентський рахунок АТ «Банк Кредит Дніпро» в ПАО «Сбербанк», РФ.

Згідно інформації зазначеній в копії SWIFT-повідомлення від 07.02.2019 про переказ коштів у сумі 3 497,28 дол. США, ініціатором вказано рахунок отримувача коштів ТОВ «ТК «АТЛАНТ» - № НОМЕР_4 .

Водночас, рахунок № НОМЕР_4 на момент здійснення платежу 07.02.2019 було закрито банком на підставі заяви директора позивача від 07.02.2019, у зв`язку з чим, відповідач звернувся до банку-кореспонденту з розпорядженням на повернення перерахованих коштів відправнику (платнику), посилаючись на помилковість здійсненого платежу.

Відповідно до п. 4.1 Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216, уповноважений банк зараховує кошти в іноземній валюті на рахунки банку та бенефіціарів на підставі отриманих повідомлень, у яких обов`язково зазначені: для бенефіціарів - юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (далі - підприємці) - найменування або прізвище та ім`я, номер рахунку бенефіціара і призначення платежу.

Пунктом 4.2 Положення передбачено, що уповноважений банк бенефіціара зараховує кошти в іноземній валюті на рахунок кредитових сум до з`ясування, якщо в отриманому ним повідомленні не зазначені найменування або прізвище та ім`я, та/або номер рахунку (для юридичної особи або підприємця) або прізвище та/або ім`я, та/або номер рахунку (для фізичної особи, якій відкрито рахунок в уповноваженому банку), або прізвище та/або ім`я, та/або номер паспорта або документа, що його замінює (для фізичної особи, якій не відкрито рахунок в уповноваженому банку). Уповноважений банк зараховує кошти в іноземній валюті на рахунок бенефіціара після з`ясування ним відсутніх/неточних реквізитів у повідомленні в порядку та в строки, визначені внутрішніми положеннями уповноваженого банку. У разі неможливості встановлення бенефіціара уповноважений банк повертає ці кошти платникові.

Згідно п. 4.3 Положення, уповноважений банк бенефіціара в разі отримання повідомлення про переказ коштів в іноземній валюті на користь юридичної особи або підприємця, у якому не заповнено графу «Призначення платежу» (немає посилання на договір або документ, на виконання якого від нерезидента-платника надійшли кошти в іноземній валюті) або в ній зазначена помилкова інформація, звертається до банку, що обслуговує платника, та/або до бенефіціара для з`ясування цього реквізиту в порядку, визначеному нормативно-правовими актами Національного банку.

Отже, з огляду на неможливість зарахування коштів на відсутній (закритий) рахунок отримувача, АТ «Банк Кредит Дніпро» звернувшись з розпорядженням до банку-кореспонденту, діяв у відповідності до норм чинного законодавства та у порядку передбаченому Положенням про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216.

Разом з тим, банком-кореспондентом не виконано вказаний платіж, а заблоковано ПАТ «Сбербанк» РФ і зараховано на рахунок НОМЕР_1 (суми для з`ясування), з посиланням на Указ президента Російської Федерації від 22.10.2018 за №592 «О Применении специальных экономических мер в связи с недружественными действиями Украины в отношении граждан и юридических лиц Российской Федерации» та Постанову Уряду Російської Федерації за №1300 від 01.11.2018 «О мерах по реализации Указа президента Российской Федерации от 22.10.2018 №592», що підтверджується копією SWIFT-повідомлення від 07.02.2019 (відповіді SBERBANK) у форматі МТ-199 від 07.02.2019.

Відтак, саме наведені обставини, а не дії відповідача, унеможливили виконання платежу на суму 3 497,28 дол. США.

В той же час, зміна реквізитів платіжного документа за зверненням особи відмінної від ініціатора переказу (платника) не передбачена нормами чинного законодавства, чим спростовуються твердження позивача, щодо неправомірної відмови банку в перерахуванні коштів на новий розрахунковий рахунок ТОВ «ТК АТЛАНТ».

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість доводів позивача щодо порушення відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором банківського рахунку, в частині заборони обмеження клієнта щодо розпорядження грошовими коштами.

Крім того, суд вірно вказав про безпідставність та недоведеність посилання позивача на обставини закриття рахунку директором товариства внаслідок вказівок банку у листі від 22.11.2018, оскільки за висновком суду, такий лист носить рекомендаційний, а не обов`язковий характер.

Відтак, місцевим судом було надано належну оцінку як доводам позивача, так і доводам відповідача, та винесено рішення з урахуванням приписів Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затв. постановою Правління НБУ від 28.07.2008 №216.

Беручи до уваги всі обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ТК АТЛАНТ» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 у справі №910/4178/20 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 у справі №910/4178/20.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню в касаційному порядку згідно п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 30.12.2020 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк