РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.12.2020Справа № 910/13729/20

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейне об`єднання "Робочий стіль"
доАкціонерного товариства "Укртрансгаз"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство "Банк інвестицій та заощаджень
провизнання вимоги такою, що не підлягає виконанню
Представники сторін:
від позивача:не з`явились
від відповідача:Мотлях О.О. - представник за довіреністю
від третьої особи:не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

11.09.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейне об`єднання "Робочий стіль" з вимогами до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про визнання вимоги від 17.07.2020 № 3101вих-20-553 про сплату коштів за банківською гарантією від 21.02.2020 № 3100/20-вг такою, що не підлягає виконанню (недійсною).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України передчасно направив третій особі вимогу (в момент, коли зобов`язання позивача поставити обумовлений договором товар ще не настав), як наслідок, не відбулось настання обставин, з якими закон пов`язує сплату коштів за гарантією, у зв`язку з чим позивач просить суд визнати вимогу від 17.07.2020 № 3101вих-20-553 про сплату коштів за банківською гарантією від 21.02.2020 № 3100/20-вг такою, що не підлягає виконанню (недійсною).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2020 відкрито провадження у справі № 910/13729/20, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.10.2020, залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Банк інвестицій та заощаджень".

05.10.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив.

12.10.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшли письмові пояснення.

Підготовче засідання, призначене на 19.10.2020, не відбулося, у зв`язку із перебуванням судді Плотницької Н.Б. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2020 підготовче засідання призначено на 23.11.2020.

17.11.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У підготовчому засіданні 23.11.2020 суд, керуючись п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України, постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 14.12.2020.

В порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 суд викликав учасників справи у судове засідання на 14.12.2020.

Представники позивача та третьої особи у судове засідання 14.12.2020 не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення судового засідання не подали, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

У судове засідання 14.12.2020 з`явився представник відповідача та надав пояснення по суті справи, відповідно до яких заперечив проти заявлених позовних вимог та просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

У судовому засіданні 14.12.2020 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

25.02.2020 між Акціонерним товариством "Укртрансгаз" (покупець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Швейне об`єднання "Робочий стіль" (постачальник за договором) укладено договір про закупівлю (матеріально-технічних ресурсів) № /189 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується у визначений цим договором строк передати у власність покупця формений одяг (одяг робочий) (далі - товари), зазначені в специфікації, яка наведена в додатку 1 до цього договору та є його невід`ємною частиною (далі - специфікація), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити такі товари.

Відповідно до Специфікації постачальник зобов`язувався передати у власність покупця товари - 20 % протягом 60 календарних днів з дати укладання договору; 30 % - протягом 70 календарних днів; 50 % протягом 90 календарних днів з моменту укладення даного договору.

У пункті 7.7. договору визначено, що відповідно до умов пункту 6 розділу VІ тендерної документації процедури закупівлі відкритих торгів по предмету закупівлі формений одяг (одяг робочий) згідно оголошення про проведення процедури закупівлі UA-2019-12-11-001603-а, оприлюдненого на веб-порталі уповноваженого органу 02.12.2019 постачальник зобов`язується надати покупцю не пізніше дати укладення цього договору в забезпечення виконання договору безвідкличну безумовну банківську гарантію на суму 48 339,00 грн, що становить 5 % від ціни цього договору.

Згідно з пунктом 8.1 договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили на території України, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна, терористичні акти, пожежі, повені, зсуви, інші стихій лиха чи природні явища, рейдерські захвати, хакерські атаки, заборонні заходи вищих законодавчих та/або виконавчих органів державної влади, які виникли після підписання цього договору та які сторони не могли передбачити або запобігти їм, якщо ці обставини вплинули і виконання сторонами своїх зобов`язань тощо).

Пунктом 8.2 договору визначено, що сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обстави непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 5-ти днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі.

Відповідно до пункту 8.3 договору доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються компетентним органом, зокрема довідка Торгово-промислової палати України. Строк для надання відповідних документів - протягом 14-ти днів з моменту виникнення обставин непереборної сили.

За умовами пункту 8.4 договору у разі, коли строк дії обставин непереборної сили продовжується більше ніж 90 днів, кожна зі сторін у встановленому чинним законодавством порядку має право розірвати цей договір.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє в частині поставки товарів по 31.07.2020, а в частині розрахунків - до їх повного виконання (пункт 12.1. договору).

21.02.2020 Акціонерним товариством "Банк інвестицій та заощаджень" (банк-гарант) видано банківську гарантію № 3100/20-ГВ, відповідно до умов якої банк-гарант надає бенефіціару (Акціонерному товариству "Укртрансгаз") гарантію та приймає на себе безвідкличне зобов`язання сплатити бенефіціару суму, яка не перевищує 48 339,00 грн протягом п`яти банківських днів з дати одержання письмової вимоги бенефіціара про сплату коштів за гарантією.

Листом від 26.03.2020 № 1131 позивач звернувся до відповідача з повідомленням про затримку в поставці товарів.

У відповідь на вказаний лист Акціонерним товариством "Укртрансгаз" повідомлено постачальника про те, що покупець готовий до прийняття товару у відповідності до строків, визначених договором. Покупцем також наголошено на тому, що якщо введення карантину впливає на виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Швейне об`єднання "Робочий Стіль" своїх зобов`язань необхідно керуватись розділом 8 відповідного правочину.

Листом від 16.06.2020 № 1131/2 позивач звернуся до відповідача , яким повідомив, що у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби в Україні були введені заходи направлені на боротьбу та протидію хвороби, що призвело до форс-мажору у виробничому процесі товариства. Також, позивачем повідомлено дату поставки товару.

16.06.2020 Торгово-промислова палата України видала позивачу сертифікат № 3100-20-0997 про форс-мажорні обставини.

17.07.2020 відповідач звернувся до банка-гаранта із вимогою № 3101вих-20-553 про сплату коштів по банківській гарантії в сумі 48 339,00 грн, у зв`язку із порушенням принципалом (позивачем) умов договору в частині строку поставки товару згідно укладеного із бенефіціаром договору. Вказана вимоги була отримана гарантом 27.07.2020.

Згідно із платіжним дорученням від 03.08.2020 № 195539 банк сплатив кошти по банківській гарантії в сумі 48 339,00 грн.

Позивач вказує, що вимога Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про сплату коштів за гарантією є необгрунтованою, оскільки у даному випадку постачальник звільняється від відповідальності за порушення строків поставки у зв`язку з настанням обставин непереборної сили, що вказує на наявність підстав для визнання відповідної вимоги бенефіціара такою, що не підлягає виконанню.

Заперечуючи проти позову відповідач у відзиві на позовну заяву, зокрема, зазначає, що позивач не повідомив відповідача про обставини непереборної сили та не надав відповідних підтверджуючих документів у строки, визначені умовами договору.

Оцінюючи подані учасниками справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 200 Господарського кодексу України - гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Згідно з частиною 1 статті 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

За умовами частини 1 та частини 2 статті 561 Цивільного кодексу України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше.

Приписами частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин 1-4 статті 563 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано.

Суд зазначає, що посилання позивача на лист № 1131/2 від 16.06.2020, як доказ повідомлення покупця про отримання сертифікату № 3100-20-0997 про форс-мажорні обставини, суд до уваги не приймає, оскільки в матеріалах справи відсутні докази його направлення на адресу відповідача.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що фактично постачальником було отримано підтвердження настання обставин непереборної сили лише 16.06.2020, тоді як поставка товару повинна була бути здійснена до 25.04.2020, 05.05.2020 та 25.05.2020.

Доказів надання вказаного підтвердження постачальнику не надано, що вказує на недотримання постачальником умов пункту 8.3 договору, яким передбачено 14-денний строк для підтвердження стороною обставин непереборної сили.

Таким чином, виходячи з фактичних обставин справи та наданих учасниками судового процесу доказів, суд дійшов висновку, що у даному випадку відсутні підстави для звільнення Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейне об`єднання "Робочий Стіль" від відповідальності за порушення строків поставки товару у зв`язку з виникненням обставин непереборної сили у порядку розділу 8 договору.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що у відповідача, як бенефіціара за гарантією виникло право вимоги до третьої особи, як гаранта.

За приписами частини 1 статті 568 Цивільного кодексу України зобов`язання гаранта перед кредитором припиняється у разі: сплати кредиторові суми, на яку видано гарантію; закінчення строку дії гарантії; відмови кредитора від своїх прав за гарантією шляхом повернення її гарантові або шляхом подання гаранту письмової заяви про звільнення його від обов`язків за гарантією.

Доказів припинення банківської гарантії станом на момент заявлення бенефіціаром вимоги матеріали справи не містять.

Отже, з огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що вимога від 17.07.2020 № 3101вих-20-553 Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про сплату коштів за гарантією, яка була направлена Акціонерному товариству "Банк інвестицій та заощаджень", є правомірною та такою, що обумовлена порушенням принципалом зобов`язання, виконання якого забезпечено гарантією.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо безпідставності та необґрунтованості позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейне об`єднання "Робочий стіль" до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про визнання вимоги від 17.07.2020 № 3101вих-20-553 про сплату коштів за банківською гарантією від 21.02.2020 № 3100/20-вг такою, що не підлягає виконанню (недійсною), відтак, підстави для їх задоволення відсутні.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейне об`єднання "Робочий стіль" з вимогами до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про визнання вимоги від 17.07.2020 № 3101вих-20-553 про сплату коштів за банківською гарантією від 21.02.2020 № 3100/20-вг такою, що не підлягає виконанню (недійсною) відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено: 18.12.2020

Суддя Н.Б.Плотницька