ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" грудня 2020 р. Cправа № 902/1158/20

за позовом:Фізичної особи - підприємця Плахотнюка Олександра Васильовича ( АДРЕСА_1 )

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА+" (вул. Леніна, буд. 25, с. Зозів, Липовецький р-н., Вінницька обл., 22525)

про стягнення 120617,49 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Резніченко Ю.В.

Представники сторін не з"явились

В С Т А Н О В И В :

26.11.2020 р. фізична особа - підприємець Плахотнюк Олександр Васильович звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА+" про стягнення 120 617,49 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 902/1158/20 розподілено судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 01.12.2020 р. відкрито провадження у справі № 902/1158/20. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на 22.12.2020 р.

На визначену дату судом в судове засідання представники сторін не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені, про що свідчать поштові повідомлення, які наявні в матеріалах справи.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Крім того, частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, ч.2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив.

17.03.2020 р. між ФОП Плахотнюком О.В., як Орендодавцем та ТОВ «УКРАЇНА+», як Орендарем укладено Договір № 17032020/1 оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем (далі - Договір).

Відповідно до умов вказаного Договору Орендодавець зобов`язується передати Орендареві в строкове платне користування транспортні засоби та самохідні машини чи механізми (далі - Техніка), а Орендар зобов`язується прийняти Техніку Орендодавця та сплачувати Орендодавцеві орендну плату за її використання.

Згідно із п. 1.2. Договору характеристики Техніки, що передається в оренду, відображаються в Додатку №1 до цього Договору, який є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п.3.2. Договору передача Техніки здійснюється Сторонами за Актом приймання-передачі.

Пунктом 4.1. Договору встановлено, що Техніка вважається переданою в оренду з дати підписання Сторонами відповідного Акту приймання-передачі.

Орендна плата за Договором зазначається у Додатку № 1 до даного Договору (п. 5.1. Договору).

Згідно із п. 5.2. Договору виплата орендної плати проводиться протягом 10 (десяти) банківських днів після повернення техніки Орендодавцю.

Відповідно до п. 7.1. Договору після закінчення строку оренди Орендар зобов`язаний протягом 1 (однієї) доби повернути Техніку Орендодавцю за Актом приймання-передачі.

Водночас, 17.03.2020 р. між ФОП Плахотнюком О.В., як Орендодавцем та ТОВ «УКРАЇНА+», як Орендарем узгоджено умови Додатку № 1 до Договору № 17032020/1 оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем, відповідно до якого Техніка, що передається в оренду з екіпажем: Трактор колісний JOHN DEERE 8300, 1998 року випуску, розмір орендної плати за 1 день - 20 300,00 грн (без ПДВ), вид робіт: оранка, площа сільськогосподарських угідь - 203 га.

Як підтверджується матеріалами справи, на підставі Акту приймання-передачі від 26.03.2020 р. ФОП Плахотнюк О.В. передав, а ТОВ «УКРАЇНА+» прийняло в оренду відповідну Техніку та на підставі Акту приймання-передачі від 03.04.2020 р. ТОВ «УКРАЇНА+» повернуло ФОП Плахотнюку О.В. відповідну Техніку.

Відповідно до Акту № ОУ-0000018 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 03.04.2019 р. узгодженого та підписаного Сторонами, оренда трактора колісного JOHN DEERE 8300 строком 7 днів 142 100,00 грн (сума без ПДВ).

Як свідчать матеріали справи 03.04.2020 р. та 29.05.2020 р. ТОВ. «УКРАЇНА+» сплатило ФОП Плахотнюку О.В. 10 000,00 грн та 15000,00 грн відповідно.

Проте, в порушення умов Договору ТОВ «УКРАЇНА+» не виконало взяті на себе зобов`язання щодо проведення повного розрахунку за надане в оренду майно.

29.10.2020 р. ФОП Плахотнюк О.В. та ТОВ «УКРАЇНА+» склали Акт звірки взаємних розрахунків. Відповідно до цього Акту, Відповідач визнав свою заборгованість перед Позивачем по Договору №17032020/1 від 17.03.2020 р. у сумі 117 100,00 грн.

Таким чином, станом на день подання позову до суду заборгованість ТОВ «УКРАЇНА+» перед ФОП Плахотнюк О.В. складає 117 100,00 грн, яка відповідачем не сплачена, що і стало підставою звернення з позовом до суду.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК) України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 627 ЦК України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту. вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписом ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір оренди.

Частинами 1, 6 ст. 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Обов`язок наймача здійснювати оплату за передане майно у користування визначений ст. 759 ЦК України.

Наявними в матеріалах справи доказами, зокрема копією Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000018 від 17.03.2020 р. (а.с. 14), підтверджується факт надання позивачем послуг з оренди Техніки загальною вартістю послуг 142 100,00 грн.

Згідно із п. 5.2. Договору виплата орендної плати проводиться протягом 10 (десяти) банківських днів після повернення техніки Орендодавцю.

Водночас матеріали справи містять докази часткових проплат відповідачем заборгованості в розмірі 10 000,00 грн та 15000,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що у відповідача станом на день розгляду справи існує прострочення в оплаті виконаних позивачем послуг на загальну суму 117 100,00 грн

Зокрема, 29.10.2020 р. ФОП Плахотнюк О.В. та ТОВ «УКРАЇНА+» склали Акт звірки взаємних розрахунків. Відповідно до цього Акту, Відповідач визнав свою заборгованість перед Позивачем по Договору №17032020/1 від 17.03.2020 р. у сумі 117 100,00 грн.

Суд зауважує, що Акти звіряння взаєморозрахунків є зведеними обліковими документами, які відображають загальну суму заборгованості на певну дату та фіксують стан розрахунків між сторонами. Підписання відповідачем актів звірки взаємних розрахунків є вчиненням відповідачем (боржником) дій, що свідчать про визнання ним свого боргу.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19 квітня 2018 року у справі № 905/1198/17 та від 05 березня 2019 року у справі № 910/1389/18.

Відповідач не надав суду доказів повної оплати виконаних позивачем послуг згідно договору.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення 117 100,00 грн основного боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивачем заявлено до стягнення 2 114,34 грн 3% річних за період з 20.04.2020 р. по 24.11.2020 р. та 1 403,15 грн інфляційних втрат за період з за період з 20.04.2020 р. по 31.10.2020 р.

Суд встановив, що позовні вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Перевірка правильності розрахунку інфляційних та 3% річних здійснена за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон Еліт".

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 2114,34 грн 3% річних за період з 20.04.2020 р. по 24.11.2020 р. та 1403,15 грн інфляційних втрат за період з 20.04.2020 р. по 31.10.2020 р.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

Згідно з ч. ч. 1 - 4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

При цьому ч.1 статтею 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 вказаної статті).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Натомість відповідачами не надано суду жодних доказів на спростовування заявлених позовних вимог.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА+" (вул. Леніна, буд. 25, с. Зозів, Липовецький р-н., Вінницька обл., 22525, ) на користь Фізичної особи - підприємця Плахотнюка Олександра Васильовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) 117 100,00 грн основного боргу; 2 114,34 грн 3% річних; 1 403,15 грн інфляційних втрат та 2 102,00 грн витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 24 грудня 2020 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Космонавтів, буд. 23, с. Стара Прилука, Липовецький р-н., Вінницька обл., 22411)

3 - відповідачу (вул. Леніна, буд. 25, с. Зозів, Липовецький р-н., Вінницька обл., 22525)