ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/908/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Ярош А.І.

суддів Головея В.М., Принцевської Н.М.,

секретар судового засідання Молодов В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України

на рішення Господарського суду Одеської області від 12.08.2020, прийняте суддею Желєзною С.П., м. Одеса, повний текст складено 17.08.2020 року,

у справі №916/908/20

за позовом Акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Цегляний

про стягнення 283 739,87 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: Пронюк В.Я., за довіреністю,

від відповідача: Клабуков Р.В., за довіреністю;

Акціонерне товариство „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України звернулось до господарського суду із позовною заявою до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Цегляний про стягнення заборгованості у загальному розмірі 283 739,87 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 199 682,70 грн., трьох відсотків річних у розмірі 17 953,82 грн., збитків від інфляції у розмірі 66 103,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р., зобов`язання за яким перейшли до відповідача відповідно до договору про переведення боргу №4000/16-23-ТЕ від 19.12.2016р., в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого позивачем природного газу.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.08.2020, прийняте суддею Желєзною С.П. у справі №916/908/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що станом на момент укладання 19.12.2016р. між АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України, ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім, та ОСББ „Цегляний договору про переведення боргу №4000/16-23-ТЕ, зобов`язання первісного кредитора за договором №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. припинились у зв`язку з їх виконанням у повному обсязі.

З огляду на викладене вище, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для присудження до стягнення із ОСББ „Цегляний суми основного боргу у розмірі 199 682,70 грн. за договором постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р.

Також судом відмовлено у задоволенні вимог про стягнення трьох відсотків річних та збитків від інфляції, оскільки, як було встановлено судом, збитки від інфляції та три відсотки річних були нараховані позивачем протягом періоду, заборгованість за який у ОСББ „Цегляний перед АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України відсутня, у зв`язку зі сплатою 19.12.2016р. первісним боржником всієї вартості поставленого природного газу згідно договору №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р.

Не погодившись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 12.08.2020 у справі № 916/908/20 повністю, ухвалити нове рішення по справі, яким позовні вимоги товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз Об' єднання співвласників багатоквартирного будинку задовольнити у повному обсязі. Судові витрати покласти на Відповідача по справі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, ст. ст. 193, 216-217 Господарського кодексу України, та процесуального (ст. 7, 86, 38, 75 Господарського процесуального кодексу України) права, без дослідження всіх істотних обставин, що мають значення для справи.

Так, мотивуючи відмову у позовних вимогах, суд першої інстанції посилається на справу №916/892/18.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду із позовною заявою до Приватного підприємства "Житлово-експлуатаційна компанія "Наш дім" про стягнення пені у розмірі 63 507,00 грн., трьох відсотків річних у розмірі 8 787,40 грн., збитків від інфляції у розмірі 32 239,53 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області у справі №916/892/18 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Відповідача на користь Позивача пеню у сумі 63 507,00 грн, 3% річних у сумі 8 787,40 грн., інфляційні втрати у сумі 32 239,53 грн .

Необхідно зазначити, що Рішенням господарського суду Одеської області у справі №916/892/19 від 23.07.2018 з Приватного підприємства «Житлово-експлуатаційна компанія» «НАШ ДІМ» (Первісний боржник) на користь Позивача було стягнуто пеню у сумі 63 507,00 грн, 3% річних у сумі 8 787,40 грн., інфляційні втрати у сумі 32 239,53 грн., за прострочення оплати за природний газ поставлений у жовтень-грудень 2015 року.

Період нарахування пені, 3% річних та інфляційних по справі №916/892/18: за зобов`язаннями жовтня 2015 року (17.11.2015 по 18.12.2016);за зобов`язаннями листопада 2015 року (15.12.2015 по 18.12.2016);за зобов`язаннями грудня 2015 року (15.01.2016 по 18.12.2016).

Відповідно до рішення Господарського суду Одеської області у справі № 916/892/18 від 23.07.2018 період нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат до дати підписання Договору переведення борг №4000/16-23/ТЕ. а саме: 19.12.2016.

Крім того, скаржник просить суд апеляційної інстанції звернути увагу на те, що Позивач по справі №916/892/18 стягував з Відповідача пеню, 3% та інфляційні втрати, оскільки основна заборгованість у розмірі 291 518,37 грн. була переведена на Нового боржника (ОСББ «Цегляний») на підставі Договору переведення боргу №4000/16-23/ТЕ від 19.12.2016, що підтверджується операціями по Відповідачу.

Щодо посилання суду першої інстанції, що остаточний розрахунок за поставлений газ за договором №5141115-ТЕ-23 від 30.10.2015 було здійснено Приватним підприємство «Житлово-експлуатаційна компанія» «НАШ ДІМ» 19.12.2016 шляхом перерахування позивачу грошових коштів у загальному розмірі 291 518,37 грн. є помилковим та не відповідає обставинам справи.

Апелянт наголошує, що 19.12.2016 основна заборгованість у розмірі 291 518,37 грн. за Договором постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015 була переведена на Нового боржника (ОСББ «Цегляний»), а не сплачена Приватним підприємством «Житлово-експлуатаційна компанія» «НАШ ДІМ» (Первісний боржник), як помилково зазначив суд першої інстанції.

Після заміни боржника у зобов`язанні ОСББ «Цегляний» не виконав грошове зобов`язання по сплаті основного боргу у повному обсязі.

Просить звернути увагу Суду, що Відповідачем (ОСББ «Цегляний») на виконання умов Договору про переведення боргу № 4000/16-23/ТЕ від 19.12.2016 в період з 2017 року по березень 2018 року щомісяця рівними частинами частково сплатив основну заборгованість на загальну суму 91 835,67 грн, що підтверджується операціями по ОСББ «Цегляний» (наявні в матеріалах справи).

Сума простроченого та несплаченого основного боргу Відповідача перед Позивачем за Договором складає 199 682,70 грн.

Більше того, Відповідач листом від 25.06.2020 №25/6-l звернувся до НАК «Нафтогаз України» про укладання мирової угоди щодо основного боргу, який складає 199 682,70 грн., тим самим Відповідач визнає основний борг за Договором №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015.

Таким чином, Відповідачем (ОСББ «Цегляний») було частково сплачено основну заборгованість, що спростовує висновок суду першої інстанції', що остаточний розрахунок за поставлений газ за договором №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. було здійснено 19.12.2016 Приватним підприємством "Житлово-експлуатаційна компанія "Наш дім" (Первісний Боржник), шляхом перерахування Позивачу грошових коштів у загальному розмірі 291 518,37 грн.

Водночас ч.5 ст. 75 ГПК передбачає, що обставини, встановлені стосовно певно і' особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної" сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

З огляду на це у справі №916/908/20, у якій суд першої інстанції посилається на преюдиціальні обставини, а саме: «що остаточний розрахунок за поставлений газ за договором №5141115-ТЕ-23 від 30.10.2015р. було здійснено 19.12.2016 Приватним підприємством "Житлово-експлуатаційна компанія "Наш дім" (Первісний Боржник), шляхом перерахування Позивачу грошових коштів у загальному розмірі 291 518,37 грн.» встановленого у рішенні від 23.07.2018 у справі №916/892/18, суд не встановив, чи належав цей факт (сплата основного боргу) до предмета доказування при вирішенні справи №916/892/18, зважаючи на те, що спір було розглянуто у справі №916/892/18 між НАК «Нафтогаз України» та ПП «Житлово-експлуатаційна компанія «Наш дім» про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрати за неналежне виконання грошового зобов`язання за Договором №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015.

Враховуючи вищезазначене, лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини, а саме: «що остаточний розрахунок за поставлений газ за договором №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. було здійснено 19.12.2016 Приватним підприємством "Житлово-експлуатаційна компанія "Наш дім" (Первісний Боржник), шляхом перерахування Позивачу грошових коштів у загальному розмірі 291 518,37 грн.», не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивостей преюдиціальності.

Ухвалою Південно-західного апеляційного суду від 12.10.2020 року відкрито апеляційне провадження по справі №916/908/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Одеської області від 12 серпня 2020 року.

Відповідно до приписів ст. ст. 267, 268 Господарського процесуального кодексу України, судовою колегією встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заяв, а також заперечень щодо заявлених клопотань.

09.11.2020 до суду надійшло клопотання АТ «НАК Нафтогаз України» про розгляд справи без участі представника у зв`язку з введеним на території України карантином.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Ухвалою від 01.12.2020 року Південно-західного апеляційного господарського суду витребувано з Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/892/18 для огляду в судовому засіданні. 08.12.2020 року апеляційним судом отримано справу №916/892/18 на 55 арк. на виконання ухвали суду від 01.12.2020.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 року по справі №916/908/20 з урахуванням ухвали про виправлення описки від 08.12.2020 року заяву Акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено та доручено Північному апеляційному господарському суду забезпечити проведення судового засідання у справі №916/908/20 в режимі відеоконференції в приміщенні цього суду.

В судовому засіданні 22.12.2020 року представник позивача наполягав на задоволенні апеляційної скарги, представник відповідача заперечував проти доводів апелянта, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.10.2015р. між ПАТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України (Постачальник) та ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім (Споживач) було укладено договір постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23, відповідно до п. 1 якого Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2015р. природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ на умовах цього договору. Газ, що постачається за цим договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню. За цим договором постачається природний газ власного видобутку (видобутий на території України), а в разі його нестачі імпортований газ (за кодом УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на митну територію України.).

Відповідно до п. п. 2.1, 3.1 договору постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. Постачальник передає Споживачу з 01.10.2015р. по 31.12.2015р. газ обсягом до 60 тис. куб. м. в пунктах приймання-передачі газа на вхідній запірній/відключеній арматурі Споживача.

Згідно з п. п. 3.4, 5.2 договору постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачу у відповідному місці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу Споживачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу. Ціна за 1000 куб. м. газу становить 1770,74 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування і розподіл природного газу.

Умовами п. 6.1 договору постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. встановлено, що оплата за газ здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за звітним місяцем поставки газу.

Відповідно до п. 8.2 договору постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. у разі невиконання Споживачем умов п. 6.1 цього договору Постачальник має право не здійснювати поставку газу Споживачу або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Споживачем пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який стягується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно з умовами п. 12 договору постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.10.2015р. і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015р., а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

На виконання умов договору постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. між АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України та ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім 31.10.2015р. було підписано акт приймання-передачі природного газу за жовтень на суму 64637,95 грн.; 30.11.2015р. було підписано акт приймання-передачі природного газу за листопад на суму 98805,91 грн.; 31.12.2015р. було підписано акт приймання-передачі природного газу за грудень на суму 152074,51 грн. Таким чином, АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України було поставлено ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім природний газ загальною вартістю 315518,37 грн.

19.12.2016р. між АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України (Кредитор), ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім (Первісний боржник) та ОСББ „Цегляний (Новий боржник) було укладено договір про переведення боргу №4000/16-23-ТЕ, відповідно до п. 1.1 якого за згодою Кредитора Первісний боржник переводить Новому кредитору свій борг, який виник у Первісного боржника перед Кредитором за договором постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р.

Відповідно до п. 2.1 договору про переведення боргу №4000/16-23-ТЕ від 19.12.2016р. сторони встановили, що сума боргу, яка переводиться на Нового боржника, станом на моменту укладення даного договору складає 291 518,37 грн., у тому числі по місяцям, за який використовувався природний газ: за жовтень 2015 40 637,95 грн., листопад 2015р. 98 805,91 грн., грудень 2015р. 152074,51 грн.

Згідно з п. 3.1 договору про переведення боргу №4000/16-23-ТЕ від 19.12.2016р. до Нового боржника переходять обов`язки Первісного боржника щодо сплати суми боргу, що встановлена у п. 2.1 договору, а також сплати штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, пов`язаних із неналежним виконанням Первісним боржником своїх зобов`язань за договором постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р.

Звертаючись до господарського суду із позовними вимогами до ОСББ „Цегляний у межах даної справи, АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України було наголошено про наявність правових підстав для стягнення із відповідача заборгованості у загальному розмірі 283 739,87 грн., у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р., зобов`язання за яким перейшли до відповідача відповідно до договору про переведення боргу №4000/16-23-ТЕ від 19.12.2016р., в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого позивачем природного газу.

Факт існування заборгованості ОСББ „Цегляний за договором №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р., за переконанням позивача, підтверджується випискою по банківському рахунку за період з 19.12.2016р. по 23.03.2018р. (операції по ОСББ „Цегляний).

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України „Про ринок природного газу від 9 квітня 2015 року N 329-VIII (з наступними змінами і доповненнями) постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судова колегія зазначає, що для вирішення даної справи слід дослідити факт наявності чи відсутності заборгованості відповідача у заявленому позивачем розмірі 199 682,70 грн. за договором постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р., зобов`язання за яким перейшли до відповідача відповідно до договору про переведення боргу №4000/16-23-ТЕ від 19.12.2016р.

В обґрунтування позовних вимог позивачем надано:

- розрахунок позовних вимог,

- виписку по банківському рахунку за період з 19.12.2016р. по 23.03.2018р. (операції по ОСББ „Цегляний), з якої вбачається, що станом на 19.12.2016 року заборгованість ОСББ «Цегляний» складала 291 518,37 грн.,

- договір про переведення боргу №4000/16-23-ТЕ від 19.12.2016р., відповідно до п. 1.1 якого за згодою Кредитора Первісний боржник переводить Новому кредитору свій борг, який виник у Первісного боржника перед Кредитором за договором постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. Відповідно до п. 2.1 договору про переведення боргу №4000/16-23-ТЕ від 19.12.2016р. сторони встановили, що сума боргу, яка переводиться на Нового боржника, станом на моменту укладення даного договору складає291 518,37 грн., у тому числі по місяцям, за який використовувався природний газ: за жовтень 2015 40 637,95 грн., листопад 2015р. 98 805,91 грн., грудень 2015р. 152074,51 грн.

- договір про постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. з додатковою угодою,

- акти приймання-передачі природного газу (а.с.31-34) на загальну суму 414 324,28 грн.

У відзиві на позовну заяву ОСББ «Цегляний» не заперечував проти існування заборгованості та зазначив про звернення до позивач з пропозицією щодо укладення мирової угоди по даній справі.

Згідно листа від 25.06.2020 №25/6-1, ОСББ «Цегляний» звернувся до АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України з проханням суму основного боргу у розмірі 199682,70 грн. розстрочити на один рік, та відмовитись від вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Як зазначалось вище, ухвалою від 01.12.2020 року Південно-західного апеляційного господарського суду витребувано з Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/892/18 для огляду в судовому засіданні.

Рішенням господарського суду Одеської області від 23.07.2018р. по справі №916/892/18 позовні вимоги АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України до ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім були задоволені шляхом присудження до стягнення на користь позивача пені у розмірі 63 507,00 грн., трьох відсотків річних у розмірі 8 787,40 грн. та збитків від інфляції у розмірі 32 239,53 грн.

Позовні вимоги АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України до ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім у межах справи №916/892/18 були обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. в частині своєчасної оплати вартості поставленого газу.

У рішенні від 23.07.2018р. по справі №916/892/18 господарським судом були встановлені наступні обставини: на виконання умов договору постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. між АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України до ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім 31.10.2015р. було підписано акт приймання-передачі природного газу за жовтень на суму 64637,95 грн., 30.11.2015р. сторонами було підписано акт приймання-передачі природного газу за листопад на суму 98805,91 грн., 31.12.2015р. сторонами було підписано акт приймання-передачі природного газу за грудень на суму 152074,51 грн. Таким чином, ПАТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України було поставлено відповідачу природний газ загальною вартістю 315518,37 грн.

Крім того, господарським судом у межах справи №916/892/18 було встановлено наступні обставини: з наданих АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України документів вбачається, що ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім на виконання зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору 17.03.2016р. було перераховано на користь позивача грошові кошти у розмірі 19600,00 грн.; 18.03.2016р. було перераховано грошові кошти у розмірі 4400,00 грн.; остаточний розрахунок за поставлений газ за договором №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. було здійснено 19.12.2016р. шляхом перерахування позивачу грошових коштів у загальному розмірі 291 518,37 грн.

За змістом ч. ч. 4, 5 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Разом з тим, судова колегія зауважує, що у справі №916/892/18 не приймало участь ОСББ «Цегляний», та щодо нього не встановлювались відповідні обставини, тому обставини наявності чи відсутності заборгованості відповідача підлягають встановленню в загальному порядку.

Тому апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обставини, встановлені стосовно АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України та ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім у межах справи №916/892/18, не потребують доказування під час вирішення судом даного спору.

Дослідивши матеріали справи №916/892/18 в судовому засіданні 22.12.2020 року, судовою колегією встановлено наступне.

Так, матеріали справи №916/892/18 містять:

- Розрахунок позовних вимог,

- Сальдо по підприємству «ЖЕК НАШ ДІМ ПП», згідно якого заборгованість підприємства за період з 01.10.2015 по 31.12.2017 становила 315518,37 грн.,

- виписку по банківському рахунку за період з 01.10.2015 р. по 31.12.2017 р. (операції по «ЖЕК НАШ ДІМ ПП»).

Остання графа вказаної виписки містить наступні дані: «дата: 16.12.2016 кредит: 291 518,37 грн. «Договір про переведення боргу №4000/16-23-ТЕ від 19.12.2016р. на ОСББ «Цегляний» (а.с.15 справи №916/892/18).

Надаючи оцінку зазначеній виписці, судова колегія зазначає, що її зміст не свідчить про погашення заборгованості приватного підприємства „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім перед АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України, натомість дає змогу визначити факт переведення заборгованості на дату 19.12.2016 року у розмірі 291 518,37 грн. з ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім на ОСББ «Цегляний».

З огляду на таке, судова колегія вважає прийнятими доводи апелянта про те, що 19.12.2016 основна заборгованість у розмірі 291 518,37 грн. за Договором постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015 була переведена на Нового боржника (ОСББ «Цегляний»), а не сплачена Приватним підприємством «Житлово-експлуатаційна компанія» «НАШ ДІМ» (Первісний боржник), як помилково зазначив суд першої інстанції.

Згідно зі ст. ст. 520, 522 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Новий боржник у зобов`язанні має право висунути проти вимоги кредитора всі заперечення, що ґрунтуються на відносинах між кредитором і первісним боржником.

Таким чином, судова колегія вважає, що вищенаведені дані стали підставою для помилкового висновку суду першої інстанції про те, що станом на момент укладання 19.12.2016р. між АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України, ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім, та ОСББ „Цегляний договору про переведення боргу №4000/16-23-ТЕ, зобов`язання первісного кредитора за договором №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. припинились у зв`язку з їх виконанням у повному обсязі.

Судова колегія вважає безпідставними посилання представника відповідача на підписання договору про переведення боргу №4000/16-23-ТЕ від 19.12.2016р. за наявності погашеної заборгованості, оскільки за відсутності заборгованості у відповідача фактично не було б підстав підписувати зазначений договір.

Таким чином, враховуючи наведене, судова колегія доходить висновку про наявність заборгованості ОСББ «Цегляний» перед АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України станом на 19.12.2016 року у розмірі 291 518,37 грн. за договором постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р., зобов`язання за яким перейшли до відповідача відповідно до договору про переведення боргу №4000/16-23-ТЕ від 19.12.2016р.

Позивач у позовній заяві зазначає про наявність заборгованості відповідача станом на дату звернення до суду у розмірі 199 682,70 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості на а.с.10-17.

Суд апеляційної інстанції враховує посилання апелянта на те, що Відповідачем (ОСББ «Цегляний») на виконання умов Договору про переведення боргу № 4000/16-23/ТЕ від 19.12.2016 в період з 2017 року по березень 2018 року щомісяця рівними частинами частково сплачено основну заборгованість на загальну суму 91 835,67 грн, що підтверджується операціями по ОСББ «Цегляний». Такі часткові оплати також свідчать про наявність заборгованості відповідача та спростовують доводи відповідача про її відсутність у зв`язку з погашенням.

Сума простроченого та несплаченого основного боргу Відповідача перед Позивачем за Договором складає 199 682,70 грн.

Оскільки відповідачем не спростовано наявність вказаної заборгованості в розмірі 199 682,70 грн., матеріали справи не містять доказів її погашення у повному обсязі або частково, судова колегія доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожитий газ у розмірі 199 682,70 грн., обов`язок щодо сплати яких виник у відповідача згідно договору про переведення боргу №4000/16-23-ТЕ від 19.12.2016р., тобто в результаті заміни боржника за договором №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. з ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім на відповідача.

В судовому засіданні 22.12.2020 року представник ОСББ „Цегляний заявив, що платіжним дорученням № 929 від 10.08.2020 року було частково погашено заборгованість перед АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України в розмірі 23 644 грн., проте судова колегія зауважує, що відповідачем не було надано таких доказів ані в суді першої інстанції ані в суді апеляційної інстанції, тому відсутні підстави їх враховувати при апеляційному перегляді.

Проте, такі докази можуть бути надані державному виконавцю для їх врахування у виконавчому провадженні в порядку виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У зв`язку із порушенням відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати вартості природного газу, поставленого на виконання умов договору №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р., позивачем в порядку ст. 625 ЦК України було заявлено до стягнення із ОСББ „Цегляний три відсотки річних у розмірі 17 953,82 грн. та збитки від інфляції у розмірі 66 103,35 грн.

При цьому, позивачем із урахуванням рішення суду від 23.07.2018р. по справі №916/892/18 було здійснено нарахування трьох відсотків річних, починаючи з 19.12.2016р., збитки від інфляції були нараховані позивачем за 2017-2019рр.

Судовою колегією перевірено розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, за результатами перевірки встановлено, що у даній справі позивачем заявлено до стягнення зазначені нарахування за період з 19.12.2016 року по 13.08.2019 року.

Водночас, період нарахування пені, 3% річних та інфляційних по справі №916/892/18: за зобов`язаннями жовтня 2015 року (17.11.2015 по 18.12.2016); за зобов`язаннями листопада 2015 року (15.12.2015 по 18.12.2016); за зобов`язаннями грудня 2015 року (15.01.2016 по 18.12.2016).

Відповідно до рішення Господарського суду Одеської області у справі № 916/892/18 від 23.07.2018 період нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат до дати підписання Договору переведення боргу №4000/16-23/ТЕ, а саме до 19.12.2016.

Таким чином, 3% річних та інфляційних втрат у даній справі нараховані за період, який є наступним після періоду, за який стягнуто такі ж нарахування рішенням господарського суду Одеської області у справі №916/892/19 від 23.07.2018.

Перевіривши зазначені розрахунки, судовою колегією встановлено їх арифметичну вірність та правильність. Відповідачем не надано свого контррозрахунку та не заперечено правильність розрахунків позивача.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про задоволення позовних вимог у названій частині та стягнення з ОСББ „Цегляний на користь АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України три відсотки річних у розмірі 17 953,82 грн. та збитки від інфляції у розмірі 66 103,35 грн.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги, викладені у апеляційній скарзі, спростовують висновки суду першої інстанції, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду, судова колегія доходить висновку про наявність підстав для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 12.08.2020 року у справі №916/908/20 та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями ст. ст. 129, 240, 270, п.2 ч.1 ст. 275, 277, 282-285 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 12.08.2020 року у справі №916/908/20 скасувати.

Позов Акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Цегляний на користь Акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України 199 682,70 (сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят дві грн. 70 коп.) грн. основної заборгованості, 66 103,35 (шістдесят шість тисяч сто три грн. 35 коп) грн. інфляційних втрат, 17 953,82 (сімнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят три грн. 82 коп) грн. 3% річних за договором постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р., зобов`язання за яким перейшли до відповідача відповідно до договору про переведення боргу №4000/16-23-ТЕ від 19.12.2016р.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Цегляний на користь Акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України 4256,10 (чотири тисячі двісті п`ятдесят шість грн. 10 коп) грн. судового збору за подання позовної заяви, 6384,15 (шість тисяч триста вісімдесят чотири грн. 15 коп) грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Одеської області видати накази із зазначенням реквізитів сторін.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст.ст.287-288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 24.12.2020 року.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя В.М. Головей

Суддя Н.М. Принцевська