29 грудня 2020 рокуСправа № 921/198/20
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Гевка В.Л. розглянув матеріали справи
за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
2. ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ,
про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів власного випуску №1 від 23.03.2017, укладеного між відкритим акціонерним товариством "Чортківський завод "Агромаш" та ОСОБА_2 .
1.Суть справи.
Позивачем до позовної заяви долучено квитанцію №1-1722К від 05.05.2020 про сплату судового збору в розмірі 2102 грн 00 коп.
Вказана квитанція на суму 2102 грн 00 коп. підтверджує сплату судового збору за позовну вимогу немайнового характеру, яка визначена позивачем у позовній заяві.
Зарахування судового збору в сумі 2102 грн, згідно вказаної квитанції, до Державного бюджету України судом перевірено перед прийняттям позовної заяви до свого провадження (відповідна виписка від 06.05.2020 знаходиться в матеріалах справи).
12.10.2020 Господарським судом Тернопільської області у справі №921/198/20 ухвалено рішення, яким : - у задоволенні позову відмовлено повністю.
Повний текст рішення виготовлено та підписано 23.11.2020.
Проте, питання щодо судових витрат судом вирішено не було.

2. Висновок суду із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд постановляючи Додаткове рішення про вирішення питання щодо судових витрат.
Згідно з частин 1, 2 статті 232 ГПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.
Частинами 1, 3 статті 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
З аналізу наведеної правової норми вбачається, що додаткове рішення це засіб виправлення неповноти судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасовувати чи змінювати, проте він має право виправити деякі його недоліки, не пов`язані з його законністю і обґрунтованістю, зокрема, неповноту. Додаткове рішення за своїм змістом не може відрізнятися від основного рішення та долучається до нього.
Згідно вимог статті 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до приписів частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати : на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до частин 1,2 статті 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 було сплачено 2102 грн 00 коп. судового збору за подання позовної заяви, виходячи із предмету позовних вимог, а саме визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів, що підтверджується квитанцією №1-1722К від 05.05.2020 про сплату судового збору в розмірі 2102 грн 00 коп.
Суд, 12.10.2020 ухвалив рішення, яким : у задоволенні позову відмовив повністю.
Проте, питання щодо судових витрат судом вирішено не було.
Враховуючи зазначене, суд відповідно до частин 1, 2 статті 129 ГПК України покладає 2102 грн 00 коп. судових витрат на позивача.
Інших судових витрат у справі №921/198/20 ані позивачем, ані відповідачем не заявлялось.
Враховуючи вищезазначене, керуючись статтями 129, 232, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України та статтею 7 Закону України "Про судовий збір", суд, -
1. Ухвалити у справі №921/198/20 додаткове рішення.
2. Судовий збір у розмірі 2102 покласти на позивача - ОСОБА_1 .
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 (ідент. код НОМЕР_1 ) ;
3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
4. Копію додаткового рішення надіслати учасникам по справі рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду в порядку статті 256 -257 ГПК України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише скорочену (вступну та резолютивну) частину рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.17.5 Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, а саме до 15.12.2017 року. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Додаткове рішення набирає законної сили з моменту його підписання суддею з 29.12.2020 та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статті з 253 по 259 ГПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя В.Л. Гевко