ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

24 грудня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/1965/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєляновського В.В., суддів: Богатиря К.В., Філінюка І.Г.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю МЕРКУРІЙ-ГРУП

на рішення господарського суду Одеської області від 20.10.2020, суддя в І інстанції Рога Н.В., повний текст якого складено 30.10.2020 в м. Одесі

у справі № 916/1965/20

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю МЕРКУРІЙ-ГРУП

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державного підприємства Міністерства оборони України Одеський завод будівельних матеріалів

про стягнення, розірвання договору оренди, виселення

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Одеської області від 20.10.2020 позовну заяву задоволено частково.

2. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю МЕРКУРІЙ-ГРУП до Державного бюджету України заборгованість по орендній платі у розмірі 45 092 грн 40 коп., пеню у розмірі 3 204 грн 63 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 081 грн 81 коп.

Розірвано договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 03.05.2018р., укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (правонаступником є Регіональне відділення Фонду державного майна по Одеській та Миколаївській областях) та Товариством з обмеженою відповідальністю МЕРКУРІЙ-ГРУП.

Виселено Товариство з обмеженою відповідальністю МЕРКУРІЙ-ГРУП з нежитлових приміщень №6, №7, №8, №9, №10 першого поверху адміністративного корпусу (літ. А) загальною площею 80,50 кв.м., що обліковується на балансі Державного підприємства Міністерства оборони України Одеський завод будівельних матеріалів (65039, м. Одеса, вул. 4-й Басейновий провулок, буд. 7, ) та розташовані за адресою: м. Одеса, 4-й Басейновий пров., буд. 7.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ТОВ МЕРКУРІЙ-ГРУП звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та закрити провадження у справі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.11.2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю МЕРКУРІЙ-ГРУП на рішення господарського суду Одеської області від 20.10.2020 у справі № 916/1965/20 залишено без руху. Встановлено скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання суду доказів сплати судового збору у розмірі 9 459 грн. та доказів надсилання (листом з описом вкладення) позивачу та третій особі копії апеляційної скарги з додатками до неї протягом 10 днів з дня вручення копії зазначеної ухвали.

10.12.2020 року до суду апеляційної інстанції повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що зазначена вище ухвала апеляційного суду від 27.11.2020р. була отримана скаржником 08.12.2020р.

Водночас, станом на 24.12.2020 (дату постановлення даної ухвали) скаржник не вчинив будь-яких дій, спрямованих на усунення недоліків апеляційної скарги.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що скаржник протягом установленого судом строку не усунув недоліки поданої ним же апеляційної скарги.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує також правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та «Трух проти України» (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

Згідно з ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (пункт 6 частини 2 статті 42 ГПК України).

Відповідно ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з п. 2 ст. 260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Про вказані наслідки скаржника було повідомлено в ухвалі Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.11.2020.

Оскільки скаржником у встановлені судом в ухвалі строки, ні в строки визначені ч. 2 ст. 174 ГПК України, недоліків апеляційної скарги щодо сплати судового збору не усунено, колегія суддів дійшла висновку про повернення апеляційної скарги скаржнику без розгляду.

В силу частини другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до вказаної норми суд апеляційної інстанції перевірив зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України та встановив, що в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" у реєстрі підтверджень оплат із Казначейства не зафіксована сплата скаржником судового збору за розгляд апеляційної скарги, що також свідчить про те, що апелянтом не усунуто недоліки його скарги, які слугували підставою для залишення її без руху.

Відповідно до ч. 8 ст. 260 ГПК України копія ухвали про повернення апеляційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

При цьому слід зауважити, що повернення апеляційної скарги на підставі частини 2 статті 260 та частини 4 статті 174 ГПК України не позбавляє скаржника права звернутися з апеляційною скаргою повторно, усунувши недоліки апеляційної скарги, з дотриманням вимог статті 258 вказаного Кодексу.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 260 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю МЕРКУРІЙ-ГРУП на рішення господарського суду Одеської області від 20.10.2020 у справі № 916/1965/20 з доданими до неї документами повернути скаржнику без розгляду.

Додаток: апеляційна скарга з доданими до неї документами на 6 арк., у тому числі конверт.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Бєляновський В.В.

судді Богатир К.В.

Філінюк І.Г.