Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/1085/20

Господарський суд Рівненської області у складі: суддя Романюк Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Васильєвої О.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради

до Рівненського обласного відділення Союзу Українок

про повернення орендованого майна

За участю представників сторін:

від позивача: Борисова І.В.;

від відповідача: Горобець М.В. (керівник).

ВСТАНОВИВ:

Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Рівненського обласного відділення Союзу Українок (далі - Відповідач) в якому, з урахуванням поданої заяви про виправлення описки, просить зобов`язати відповідача звільнити нежитлові приміщення за адресою: 30028, м. Рівне, вул. С. Петлюри, 1, загальною площею 54,2 кв.м., а саме: приміщення третього поверху площею 34,2 кв. м та місця загального користування третього поверху площею 8,6 кв. м, та першого поверху 11,4 кв.м, шляхом виселення.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.09.1996 р. між департаментом міського господарства Рівненського міськвиконкому та Рівненським обласним відділенням Союзу Українок укладено договір оренди нежитлових приміщень. У зв`язку зі зміною назви орендодавця, договір був викладений у новій редакції від 28.03.2000 р., де орендодавцем стало управління житлового господарства. Рішенням Господарського суду Рівненської області від 27.02.2018 р. у справі № 918/883/17 внесено зміни до договору оренди від 02.09.1996 р.

Позивач зазначає, що станом на день звернення до суду, орендар не виконував взяті на себе зобов`язання, щодо сплати орендної плати за договором оренди на протязі більш ніж трьох місяців, внаслідок чого за останнім рахується заборгованість з орендної плати в розмірі 15025,79 грн. Враховуючи наявність непогашеної заборгованості, наймодавець (позивач) повідомив наймача листом № 08-819 від 10.09.2020 року про відмову від договору та вважає, що договір припинив свою дію з 11.09.2020 р. Управління комунальною власністю вимагало повернення майна в строк встановлений в повідомленні про відмову від договору 12.10.2019 р. о 11:30 год, проте зазначена вимога залишена без задоволення, а приміщення не повернуто.

16.12.2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому, посилаючись на те, що Рівненське обласне відділення Союзу Українок жодної підприємницької діяльності не здійснює та не має коштів аби винайняти приміщення у приватних осіб, просить суд не задовольняти позов управління про виселення з комунального майна.

18.12.2020 року до суду від позивача надійшло клопотання про виправлення описки, посилаючись на допущені при складанні тексту позовної заяви технічні помилки (описки), в якому просить суд при розгляді справи № 918/1085/20 врахувати виправлення в позовній заяві Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради зазначені в даному клопотанні.

Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 19.11.2020 року прийнято позовну до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено розгляд справи на "09" грудня 2020 р.

Ухвалою господарського суду від 09.12.2020 року оголошено в судовому засіданні перерву до "22" грудня 2020 р.

Представник позивача в судовому засіданні 22.12.2020 року підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 22.12.2020 року наявність заборгованості підтвердив.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

02.09.1996 року між Департаментом міського господарства (Орендодавець) та Союзом Українок (Орендатор) укладено договір оренди нежилого приміщення (далі - Договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендатор приймає в орендне користування нежиле приміщення для проведення статутної діяльності по вул. С.Петлюри, 1, загальною площею 84,5 м2 (п. 1 Договору).

Відповідно до п. 23 Договору строк дії договору встановлений на 25 років.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 27.02.2018 року у справі № 918/883/17 позов Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради Рівненської області задоволено, внесено зміни в договір оренди від 02.09.1996 року, викладеного в новій редакції договором від 28.03.2000 року та змінами від 29.10.2007 року та 30.04.2010 року, що передбачені проектом додаткового договору в редакції викладеній у вищевказаному рішенні суду та стягнуто 1 600,00 грн судового збору.

Відповідно до п. 1.1. Додаткового договору до договору оренди від 02.09.1996 року із змінами, внесеними договорами від 28.03.2000 року, від 29.10.2007 року від 30.04.2010 року (далі Додатковий договір) орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення за адресою м. Рівне вул. Симона Петлюри, 1 загальною площею 54,2 кв. м (надалі - Майно), а саме приміщення третього поверху площею 34,2 кв. м та місця загального користування третього поверху площею 8,6 кв. м, та першого поверху 11,4 кв. м. Приміщення перебувають на балансі управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради. Вартість 1 кв. м Майна (визначена відповідно до звіту про незалежну оцінку майна) станом на 31.06.2017 року складає 6 583,76 грн.

Згідно з п. 2.1. та п. 2.2. Додаткового договору на момент укладення договору Майно перебуває в користуванні Орендаря на умовах договору від 02.09.1996 року. Передача Майна в оренду не тягне за собою виникнення в Орендаря права власності на це майно. Орендар користується ним лише протягом строку оренди.

У разі припинення чи розірвання цього договору Майно повертається Орендарем подавцю протягом трьох робочих днів з дня припинення чи розірвання договору в такому ж стані, в якому воно було отримане, про що сторонами складається акт прийому - передачі Майна. Обов`язок складання акта прийому - передачі Майна покладається на сторону, яка передає Майно іншій стороні (п. 2.3. та п. 2.4. Додаткового договору).

Пунктами 3.1. та 3.2. Додаткового договору передбачено, що договір діє до 01 вересня 2021 року. Сторони домовились, що умови, які виникають в результаті підписання цього договору застосовуються сторонами з 12.06.2017 року на підставі ст. 631 ЦК України.

Відповідно до п. 4.1. п. 4. 2. Додаткового договору орендна плата за цим договором визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду майна, що є власністю територіальної громади міста Рівного, затвердженої рішенням Рівненської міської ради і встановлюється в сумі 949,00 грн в місяць (розрахунок додається). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за попередній місяць. Орендна плата сплачується Орендарем до 20 числа поточного місяця.

Пунктом 7.1.4. Додаткового договору передбачено, що орендодавець має право відмовитися від цього договору і вимагати повернення орендованого Майна, якщо Орендар не вносить плату за користування орендованим Майном протягом трьох місяців підряд. У разі відмови Орендодавця від даного договору, договір є розірваним з моменту одержання Орендарем повідомлення Орендодавця про відмову від договору.

Даний договір вважається припиненим з моменту закінчення дії договору при умові наявності заяви однієї із сторін про припинення договору оренди приміщення не пізніше одного місяця після дня закінчення строку його дії (п. 10.1. Додаткового договору).

Позивачем 11.09.2020 року було направлено на адресу відповідача лист № 08-819 від 10.09.2020 року в якому повідомив Рівненське обласне відділення Союзу Українок про наявність заборгованості зі сплати орендної плати станом на 01.09.2020 року в розмірі 15 025,79 грн та орендна плата не вносилась протягом трьох місяців підряд. Крім того, в даному листі позивач зазначив, що договір оренди від 02.09.1996 року (із змінами) заключений між управлінням комунальною власністю та Рівненським обласним відділенням Союзу Українок слід рахувати припиненим з моменту одержання орендарем цього повідомлення та повернути майно представникам управління комунальною власністю, передача майна відбудеться 12.10.2019 р. о 11:30 за адресою: м. Рівне, вул. С. Петлюри, 1.

Представники орендаря Рівненського обласного відділення Союзу Українок не з`явилися для передачі приміщення, які розташовані в будівлі (на технічному плані приміщення третього поверху № 84 площею 34,2 кв. м, частина площ загального користування на першому поверсі 11,9 кв. м та частина площ загального користування на третьому поверсі 6,5) загальною площею 50,8 м2 за адресою: м. Рівне, вул. Петлюри, 1, про що представниками управління комунальною власністю було складено акт № 681 від 12.10.2020 року прийому передачі нежитлових приміщень на вул. Петлюри, 1.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Немає винятків стосовно преюдиціальності фактів, що не входили у предмет доказування в раніше розглянутій справі. Якщо суд помилково включив факт у предмет доказування, це не позбавляє його властивостей преюдиціального факту в розгляді іншої справи. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності.

Аналогічні положення знайшли своє відображення в пункті 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Отже, виходячи з вищевикладеного, обставини встановлені судовим рішенням по справі № 918/883/17, яке набрало законної сили, повторного доведення не потребують.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини на підставі укладеного Договору оренди в силу статті 11 Цивільного кодексу України, судом враховано законодавство що встановлює та регулює договірні зобов`язання, які виникають на підставі договору оренди.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Оренда державного та комунального майна є різновидом майнового найму, і при розгляді справ застосовуються норми як Закону України «Про оренду державного та комунального майна», так і норми Цивільного та Господарського кодексів України.

Частинами 1 та 2 статті 283 Господарського процесуального кодексу України (далі ГК України) визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або єдиний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ч. 3 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договоро (ч. 5 ст. 762 ЦК України.

Право наймодавця відмовитися від договору найму та підстави для такої відмови визначені ст. 782 ЦК України, згідно положень якої наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Положеннями ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

03.10.2019 року Верховною Радою України було прийнято закон «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ, яким визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 р. № 2269-ХІІ з дня введення в дію цього Закону.

Вказаний Закон є спеціальним та таким, що регулює правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим. Дія цього Закону не поширюється на відносини концесії державного та комунального майна.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року. Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом. Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Таким чином, з 01.07.2020 р. договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому Законом України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 р. № 157-ІХ.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Згідно із ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Враховуючи вищезазначене, обов`язок орендаря повернути майно з орендного користування після припинення договору оренди передбачений нормами чинного законодавства, а також умовами договору оренди.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, судом встановлено що позивач у справі (Орендодавець) у встановленому законом порядку відмовився від договору оренди у зв`язку з наявністю у відповідача заборгованості з орендної плати протягом трьох місяців підряд, що є підставою для припинення договору оренди та повернення орендованого майна.

З огляду на зазначене позовні вимоги судом визнаються обгрунтованими.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 129, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Рівненському обласному відділенню Союзу Українок (30028, м. Рівне, вул. С.Петлюри, 1, ) звільнити нежитлові приміщення за адресою: 30028, м. Рівне, вул. С. Петлюри, 1, загальною площею 54,2 кв.м., а саме: приміщення третього поверху площею 34,2 кв. м та місця загального користування третього поверху площею 8,6 кв. м, та першого поверху 11,4 кв.м, шляхом виселення.

3. Стягнути з Рівненського обласного відділення Союзу Українок (30028, м. Рівне, вул. С. Петлюри, 1, ) на користь Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради (33000, м. Рівне, вул. Соборна, 12А, ) 2 102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) витрат по сплаті судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Позивач (стягувач): Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради (33000, м. Рівне, вул. Соборна, 12А, ).

Відповідач (боржник): Рівненське обласне відділення Союзу Українок (30028, м. Рівне, вул. С.Петлюри, 1, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 23 грудня 2020 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Романюк Р.В.