ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2020 р. Справа №2/17/5022-227/2011

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді О.В. Зварич

суддів О.П. Дубник

О.І. Матущак,

секретар судового засідання Кіра М.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (надалі АТ "Ощадбанк") в особі філії Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" за №117-20-12/1/1235 від 24.09.2020 року (вх. № 01-05/2650/20 від 28.09.2020 року)

на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 31.08.2020 року (суддя М.С. Стадник; повний текст ухвали складено 07.09.2020 року)

за скаргою АТ "Ощадбанк" в особі філії Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" на дії державного виконавця та начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за №117.20-12/1/957 від 30.07.2020 року (вх. №5160 від 05.08.2020 року)

у справі № 2/17/5022-227/2011

за позовом: Прокурора м. Тернополя в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Філії Тернопільського обласного управління ВАТ "Державний ощадний банк України"

до відповідача: Приватного підприємства "Ролікс-Транс" (надалі ПП "Ролікс-Транс")

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 )

про стягнення 36548,51 дол. США., що в гривневому еквіваленті становить 290301,75 грн., з яких: 234085,45 грн. - заборгованість за кредитом, 51123,79 грн. - заборгованість по відсотках, 5092,51 грн. - пеня, шляхом звернення стягнення на майно передане в заставу відповідно до договору застави від 09.02.2007 року,

за участю:

від прокуратури: не з`явився;

від позивача: Маракіна О.Г. адвокат (ордер серія ВО №1010298 від 30.11.2020 року);

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився;

від ДВС: Борецька Х.В. представник (довіреність №31248 від 24.03.2020 року);

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст скарги на дії органу ДВС

05.08.2020 року АТ "Ощадбанк" в особі філії Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" звернулось до господарського суду Тернопільської області зі скаргою на дії посадових осіб Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). У поданій скарзі стягувач просив:

- поновити строк на подання скарги;

- визнати неправомірними дії начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та скасувати постанову №17/01 про перевірку виконавчого провадження від 22.06.2020 року;

- визнати неправомірними дії державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в частині застосування правовою підставою закінчення виконавчого провадження ВП №41133588 від 27.02.2018 року пункт 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП №41133588 від 27.02.2018 року в частині зазначення правовою підставою закінчення виконавчого провадження пункт 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" та зобов`язати державного виконавця привести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №41133588 від 27.02.2018 року у відповідність до пункту 15 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Скарга мотивована тим, що на виконанні в Тернопільському міському відділі ДВС знаходилось виконавче провадження №41133588 з примусового виконання наказу господарського суду Теронопільської області від 11.04.2011року. Згідно з ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження наділені правом доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження. Відповідний обов`язок на них не покладається. Користуючись своїм правом, стягувач 12.06.2020 року здійснив перевірку виконавчого провадження ВП №41133588, отримав відповідний витяг, з якого дізнався, що 27.02.2018 року державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", яка передбачає закінчення виконавчого провадження у зв`язку із повним фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Однак станом на 27.02.2018 року грошові зобов`язання ПП "Ролікс - Транс" та/чи ОСОБА_1 перед АТ "Ощадбанк" не виконані. В рамках процедури виконавчого провадження звернуто стягнення на заставне майно згідно виконавчого документа та перераховано на користь стягувача грошові кошти на загальну суму 1409,47 дол. США, залишок заборгованості становить 34795,86 дол. США. Вважаючи, що дії державного виконавця при винесені постанови про закінчення виконавчого провадження в частині застосування норми права суперечать вимогам закону, Банк звернувся із скаргою до начальника відділу ДВС та 23.07.2020 року отримав постанову №17/01 від 22.06.2020 року про перевірку виконавчого провадження, за результатами якої постановлено відмовити в задоволенні скарги Банку. За доводами скаржника, начальник відділу ДВС не взяв до уваги те, що спосіб виконання судового рішення ним не оскаржується, як і не заперечується наявність обставин для закінчення виконавчого провадження згідно ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження". Банк просив скасувати постанову про закриття виконавчого провадження в частині застосування п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону, застосувавши п. 15 ч. 1 ст. 39 Закону, якою передбачено виконання судового рішення в частині реалізації заставного майна без погашення заборгованості в повному обсязі. Тому Банк вважає, що постанова №17/01 від 22.06.2020 року про перевірку виконавчого провадження також підлягає до скасування як така, що суперечить вимогам закону. Щодо строків оскарження постанови від 27.02.2018 року зазначає, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази про те, що відповідно до положень ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" постанову про закінчення виконавчого провадження від 27.02.2018 року надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення 28.02.2018р. (не пізніше наступного робочого дня з дня винесення). Вважає, що оскільки про постанову від 27.02.2018 року дізнався 12.06.2020 року, тому скаргу на дії державного виконавця подано в межах процесуальних строків. Зазначає, що копія постанови №17/01 від 22.06.2020 року про перевірку виконавчого провадження отримана представником АТ «Ощадбанк» 23.07.2020 року.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 31.08.2020 року у справі №2/17/5022-227/2011 (суддя М.С. Стадник) відмовлено у поновленні строку на подання скарги. Скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" на дії державного виконавця та начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №117.20-12/1/957 від 30.07.2020 року (вх. №5160 від 05.08.2020 року) у справі №2/17/5022-227/2011 - залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що постанова головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 27.02.2018 року про закінчення виконавчого провадження ВП №41133588 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" направлена на адресу стягувача 14.03.2018 року, що підтверджується списком №48 поштових відправлень рекомендованих листів ПАТ "Укрпошта". Стягувач мав постійний доступ до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Стягувач мав право оскаржити дану постанову як до суду, так і до начальника відділу органу ДВС протягом 10 календарних днів, а саме до 09.03.2018 року. За даними вхідної кореспонденції суду, стягувач звернувся із скаргою - 03.08.2020р. (згідно відбитку календарного штемпелю на поштовому конверті). Постановою начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Банаха В.Д. №17/01 від 22.06.2020 року про перевірку виконавчого провадження, за скаргою АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Тернопільське обласне управління від 12.06.2020 року на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП №41133588 від 27.02.2018р., відмовлено у задоволенні скарги щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №41133588 від 27.02.2018 року по причині пропуску строку на оскарження такої. Стягувач не надав належних доказів в обґрунтування поважності причин пропуску строку для оскарження дій державного виконавця та на звернення до начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), а тому суд відмовив скаржнику у поновленні строку для подачі скарги та на підставі ст. 118 ГПК України залишив її без розгляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Скаржник подав апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 31.08.2020 року у справі №2/17/5022-227/2011, в якій не погоджується з даною ухвалою, вважає її прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному та не всебічному розгляді справи. Звертає увагу на наявність в матеріалах справи доказів того, що постанова начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №17/01 від 22.06.2020 року отримана Банком 23.07.2020 року в результаті відповідного зверненя до відділу ДВС, оскільки на адресу стягувача її копія не надходила. За таких обставин вважає, що відмова у задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарженя постанови начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №17/01 від 22.06.2020 року суперечить ст. 119 ГПК України. Звертаючись до начальника відділу ДВС, стягувач мав на меті відновити справедливість та привести постанову про закінчення виконавчого провадження від 27.02.2018 року у відповідність до п.15 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Стверджує, що висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення процесуального строку на оскарження постанови начальника відділу ДВС від 22.06.2020 року про перевірку виконавчого провадження та постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.02.2018 року не узгоджуються з матеріалами справи. Просить скасувати ухвалу господарського суду Тернопільської області від 31.08.2020 року у справі №2/17/5022-227/2011, поновити строк на оскарження дій посадових осіб Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та задоволити скаргу АТ «Ощадбанк» від 30.07.2020 року.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у відзиві на апеляційну скаргу вважає, що правові підстави для поновлення строку на подання АТ «Ощадбанк» скарги на дії посадових осіб відділу ДВС відсутні. Зауважує, що стягувач, маючи ідентифікатор доступу, зазначений у постанові про відкриття виконавчого провадження, мав змогу отримати інформацію щодо закінчення виконавчого провадження ще з 27.02.2018 року. Наведене свідчить, що скаржник несумлінно користувався наданими йому правами стягувача у виконавчому провадженні. Також, копію постанови про закінчення виконавчого провадження надіслано стягувачу 14.03.2018 року, що підтверджується квитанцією АТ «Укрпошта». Скаржник звернувся до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зі скаргою на рішення та дії державного виконавця 12.06.2020 року, тобто через два з половиною роки після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження. Постановою про перевірку виконавчого провадження № 17/01 від 22.06.2020 року відмовлено в задоволенні скаргиАТ «Ощадбанк» на дії державного виконавця. Зауважує, що ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено надсилання постанов про закінчення виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги АТ "Ощадбанк" на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 31.08.2020 року у справі №2/17/5022-227/2011.

Прокурор м. Тернополя, ПП "Ролікс-Транс" та ОСОБА_1 не надали суду письмових відзивів на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні скаржник підтримав доводи апеляційноїскарги.

Представник відділу ДВС просив залишити без змін оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, апеляційну скаргу без задоволення з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Прокурор м. Тернополя, відповідач та третя особа не делегували своїх представників в судове засідання. Про причини неявки не повідомили.

З`ясовуючи обставини про ознайомлення вказаних учасників справи з датою, часом та місцем судового засідання, суд встановив таке.

Представник відповідача в судовому засіданні 30.11.2020 року під розписку ознайомленний з тим, що розгля справи № 2/17/5022-227/2011 відкладено на 14.12.2020 року об 11 год. 00 хв.

Згідно з повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень №№ 844, 852 Прокурор м. Тернополя та третя особа ОСОБА_1 вважаються такими, що належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників справи.

Враховуючи висновки Європейського Суду з прав людини у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії», строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, встановлений ч.2 ст.273 Господарського процесуального кодексу України, і те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів прийшла до висновку, що, відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, справу може бути розглянуто при відсутності прокурора, відповідача та третьої особи.

Обставини справи

З матеріалів оскарження ухвали господарського суду Тернопільської області від 31.08.2020 р. у справі №№ 2/17/5022-227 вбачається, що на виконанні у Тернопільському міському відділі ДВС ГТУЮ в Тернопільській області перебувало виконавче провадження №41133588, яке було включено до складу зведеного виконавчого провадження №45481460 з примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області № 2/17/5022-227 від 11.04.2011 року про звернення стягнення в сумі 287292,93 грн. на предмет застави за договором застави від 27.12.2007 року. Вилучені від продажу кошти перерахувати ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі Філії Тернопільського обласного управління ВАТ "Ощадбанк" в сумі 36205,33 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 287292,93 грн. (а.с.14 матеріалів оскарження, т.1).

11 грудня 2013 року, на підставі заяви стягувача державний виконавець Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції Семчишин Д.М. відкрив виконавче провадження № 41133588 із виконання згаданого судового наказу.

В подальшому, державний виконавець вчиняв виконавчі дії з виконання наказу господарського суду Тернопільської області № 2/17/5022-227 від 11.04.2011 року: оголошував розшук майна ПП «Ролікс-Транс», накладав арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику, призначав експерта для участі у виконавчому провадженні та інше.

Постановою головного державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області Пуршеги І.В. від 27.02.2018 року закінчено виконавче провадження № 41133588 з примусового виконання наказу господарського суду №2/17/5022-227 відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з реалізацією заставного майна на електронних торгах за 38615,30 грн. (а.с.17 матеріалів оскарження, т.1).

В оскаржуваній ухвалі суд зазначив, що дана постанова направлена на адресу стягувача 14.03.2018 року, що підтверджується списком поштових відправлень № 48 рекомендованих листів ПАТ «Укрпошта».

12.06.2020 року стягувач звернувся до начальника Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Банаха В.Д. зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просив скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 41133588 від 27.02.2018 року в мотивувальній її частині, а саме скасувати підставу закінчення виконавчого провадженя п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та зобов`язати державного виконавця вказати правовою підставою закінчення виконавчого провадження п.15 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.20-23 матеріалів оскарження, т.1).

Постановою начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Банаха В.Д. за №17/01 від 22.06.2020 року про перевірку виконавчого провадження відмовлено у задоволенні скарги АТ "Державний ощадний банк України" від 12.06.2020 року на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП №41133588 від 27.02.2018 року у зв`язку з тим, що стягувач пропустив строк на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження.

Як видно з матеріалів оскарження ухвали суду першої інстанції у даній справі, 23.07.2020 року стягувач отримав постанову начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за №17/01 від 22.06.2020 року про перевірку виконавчого провадження (а.с.29 матеріалів оскарження, т.1).

Підставою звернення АТ "Ощадбанк" в особі філії Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" до господарського суду Тернопільської області зі скаргою на дії посадових осіб Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) слугувала відмова начальника органу ДВС в задоволенні його скарги на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП №41133588 від 27.02.2018 року.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Приписами статтей 6, 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок примусового виконання судових рішень і рішень інших органів, зокрема врегульовано Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Положеннями статті 18 названого Закону визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зі змісту скарги АТ "Ощадбанк" в особі філії Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" (вх. № 5160 від 05.08.2020 року) вбачається, що Банк оскаржує постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП №41133588 від 27.02.2018 року та постанову начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за №17/01 від 22.06.2020 року про перевірку виконавчого провадження, якою відмовлено у задоволенні скарги АТ "Державний ощадний банк України" від 12.06.2020 року на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП №41133588 від 27.02.2018 року, у зв`язку з тим, що стягувач пропустив строк на оскарження такої постанови. Скаржник просив суд поновити строк на подання скарги.

Відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з статтею 341 Господарського процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів зазначає, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, вирішуючи це питання, суд з урахуванням конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

Статтею 28 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Матеріалами оскарження ухвали підтверджено, що 23.07.2020 року стягувач отримав постанову начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за №17/01 від 22.06.2020 року про перевірку виконавчого провадження (а.с.29 матеріалів оскарження, т.1).

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що за даними вхідної кореспонденції суду, стягувач звернувся із скаргою №117.20-12/1/957 від 30.07.2020 року 03.08.2020 року (згідно відбитку календарного штемпелю на поштовому конверті).

Наведені обставини дають підстави для висновку про те, що скаржник не пропустив 10-денного строку, визначеного статтею 341 Господарського процесуального кодексу України, в частині оскарження постанови начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за №17/01 від 22.06.2020 року про перевірку виконавчого провадження.

Разом з тим, суд першої інстанції, відмовив у поновленні строку на подання скарги Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" на вищезазначену постанову начальника відділу ДВС у зв`язку з тим, що стягувач пропустив строк на оскарження такої постанови.

Безпідставно відмовивши у поновленні строку на подання скарги та залишаючи її без розгляду, суд першої інстанції, не здійснюючи розгляду скарги на дії начальника відділу ДВС по суті, передчасно надав правову оцінку постанові начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за №17/01 від 22.06.2020 року про перевірку виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується.

Проте, цього положення процесуального закону при постановленні ухвали від 31.08.2020 року у справі №2/17/5022-227/2011 суд першої інстанції не дотримав, надавши правову оцінку оскаржуваній постанові начальника відділу ДВС на стадії розгляду питання про поновлення строку на подання скарги, а не на стадії розгляду цієї скарги по суті у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і посадової особи органу державної виконавчої служби.

Відповідно до частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням вищевикладеного, ухвала господодарського суду Тернопільської області від 31.08.2020 року у справі №2/17/5022-227/2011 підлягає скасуванню в порядку пункту 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України, а справа - направленню для розгляду до суду першої інстанції.

Судові витрати

З огляду на те, що в цьому випадку справа направляється до місцевого господарського суду для розгляду скарги за №117.20-12/1/957 від 30.07.2020 року (вх. №5160 від 05.08.2020 року), розподіл судових витрат апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись, ст. ст. 86, 255, 269, 270, 271, 275, 280, 282, 341, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" за №117-20-12/1/1235 від 24.09.2020 року (вх. № 01-05/2650/20 від 28.09.2020 року) задоволити.

Ухвалу господарського суду Тернопільської області від 31.08.2020 року у справі №2/17/5022-227/2011 скасувати.

Направити справу №2/17/5022-227/2011 до господарського суду Тернопільської області для розгляду скарги АТ "Ощадбанк" в особі філії Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" на дії посадових осіб Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за №117.20-12/1/957 від 30.07.2020 року (вх. №5160 від 05.08.2020 року).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя О.П. Дубник

Суддя О.І. Матущак