номер провадження справи 24/145/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2020 Справа № 908/2256/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, при секретареві судового засідання Вака В.С., розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/2256/20

за позовом: Дочірнього підприємства Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (вул. Захисників України, буд. 2, м. Покровськ, Донецька область, 85307, ідентифікаційний код 32001618)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Атлас СМД Україна (вул. Перемоги, буд. 2, м. Запоріжжя, 69001, ідентифікаційний код 37474227)

про стягнення боргу в сумі 71953,27 грн.

за участю представників:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

Дочірнє підприємство Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Атлас СМД Україна про стягнення основного боргу в сумі 33939,13 грн., інфляційних витрат в сумі 6121,85 грн., три процента річних у сумі 2907,58 грн. пені в сумі 28984,71 грн. за договором № 10/10-17 перевезення вантажу автомобільним вантажним транспортом від 10.10.2017.

Згідно із витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2020, наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою суду від 04.09.2020 позовна заява Дочірнього підприємства Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України залишена без руху в порядку ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 28.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2256/20 за правилами спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 24/145/20. Судове засідання призначено на 26.10.2020.

Судове засідання у справі № 908/2256/20 перенесено на 18.11.2020, 01.12.2020, про що судом винесено відповідні ухвали.

В судовому засіданні 17.08.2020 не здійснювалось фіксування судового процесу, у зв`язку з неявкою представників сторін, згідно з ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 10.10.2017 між сторонами укладено Договір перевезення вантажу автомобільним вантажним транспортом за № 10/10-17, на виконання умов якого позивачем виконано перевезень асфальтобетонної суміші на загальну суму 44 456,50 грн. Відповідачем частково виконанні зобов`язання щодо оплати послуг в сумі 10517,37 грн., чим порушені вимоги укладеного Договору. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 33 939,13 грн. За порушення строків оплати відповідачу нараховано 6 121,85 грн. інфляції, 2 907,58 грн. - 3% річних, 28 984,71 грн. пені за загальний період з 17.10.2017 по 26.08.2020 по кожному рахунку окремо. Просить суд, на підставі ст. ст. 15, 16, 509, 525, 526, 610, 625, 629 Цивільного Кодексу України, позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, про визнання позову не заявив, відзив на позовну заяву не надав, про причину неявки уповноваженого представника суд не попереджав. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки неявка в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останніх, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами.

У судовому засіданні 01.12.2020 справу розглянуто, ухвалено рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

10.10.2017 між ДП «Донецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (Перевізник) та ТОВ «АТЛАС СМД УКРАЇНА» (Замовник) укладено Договір перевезення вантажу автомобільним вантажним транспортом № 10/10-17, за умовами якого (п.1.1.) одна сторона - Перевізник зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною - Замовником (вантажовідправником) вантаж (асфальтобетон) до пункту призначення в установлений договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а Замовник (вантажовідправник) зобов`язується сплати за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно п. 2.1.5. договору Замовник зобов`язується своєчасно здійснювати оплату за перевезення вантажів в строки, порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

Відповідно до п. 3.2. договору, за наслідками виконання своїх зобов`язань щодо перевезення вантажів, Перевізник складає Акт наданих послуг в двох примірниках та рахунок на оплату провізної плати, які разом з оригіналами перевізних документів (ТТН) не пізніш ніж через 5 (п`ять) днів з моменту надання послуг з перевезення вантажів передаються Замовнику (вантажовідправнику). Замовник зобов`язаний протягом 2 (двох) днів з моменту отримання вказаних вище документів підписати один примірник Акту наданих послуг та передати його Перевізнику або ж направити рекомендованим чи цінним листом з описом вкладення на адресу Перевізника, що зазначена цьому Договорі.

Вартість послуг з перевезення вантажу за Договором становить з одну тону/км: за умови однієї ходки за добу - самоскидом КАМАЗ -12,13грн., з урахуванням ПДВ, КрАЗ 7,54 грн. з урахуванням ПДВ; за умови чотирьох ходок за добу - самоскидом КАМАЗ - 4,88грн., з урахуванням ПДВ, КрАЗ 3,79 грн, з урахуванням ПДВ. За інших умов перевезення оплата за топу/км розраховується в залежності від кількості ходок за добу. Оплата за перевезення вантажів вантажним автомобільним транспортом є динамічною та може бути змінена виключено за взаємною згодою сторін цього Договору у разі змін обсягу перевезеного вантажу (п. 3.3).

У пункті 3.4. договору сторони обумовили, що 3амовник здійснює передплату у розмірі 50% від загальної вартості кожної заявки. Остаточна оплата за перевезення вантажів здійснюється Замовником за відкоригованим рахунком, за фактично надані послуги, не пізніше 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання Замовником документів, зазначених в п. 3.2. цього Договору, шляхом їх перерахування на розрахунковий рахунок Перевізника в національній грошовій одиниці України гривні.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем надані відповідачу послуги з перевезення вантажу (асфальтобетонної суміші) на загальну суму 44 456,50 грн, що підтверджується товарно-транспортними накладними в кількості 25 шт.; Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 105 від 10.10.2017, № 106 від 11.10.2017, № 107 від 12.10.2017, № 108 від 15.10.2017, № 109 від 16.10.2017, № 110 від 17.10.2017.

На оплату послуг відповідачу виставлено рахунки № 208 від 10.10.2017 на суму 7013,09 грн. з ПДВ, № 213 від 11.10.2017 на суму 22272,20 грн. з ПДВ, № 219 від 16.10.2017 на суму 7450,06 грн. з ПДВ, № 223 від 17.10.2017 на суму 7721,15 грн. з ПДВ.

Рахунки відповідачем оплачені частково в сумі 10517,37 грн, а саме: 13.10.2017 згідно платіжного доручення № 37 - 3919,10 грн. (передплата за перевезення вантажів згідно рахунку № 208 від 10.10.2017); 13.10.2017 згідно платіжного доручення № 38 - 3093,99 грн. (доплата за перевезення вантажу згідно рахунку № 208 від 10.10.2017 р.); 13.10.2017 згідно платіжного доручення № 39 - 3504,28 грн. (оплата за перевезення вантажу згідно рахунку № 213 від 11.10.2017).

05.02.2018 за вих. № 69 на ім`я директора ТОВ «АТЛАС СМД УКРАЇНА» була спрямована претензія щодо сплати заборгованості, у т.ч. за Договором № 10/10-17 від 10.10.2017 на суму основного боргу 33939,13 грн., яка залишена без реагування.

Правовідносини сторін за обставинами справи належать до договору перевезення вантажу.

Відповідно до ст. 908 Цивільного Кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно зі ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов`язання, зокрема, статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, зобов`язання ТОВ «АТЛАС СМД УКРАЇНА» оплатити надані йому позивачем послуги по перевезенню вантажу не припинено.

Відповідач доказів погашення заборгованості суду не надав.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Норми права аналогічного змісту містить ст. 526 ЦК України.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання є недопустимою, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання, за змістом ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його у строк встановлений договором, або законом.

Враховуючи умови Договору кінцевий строк здійснення розрахунків відповідачем порушено.

Як свідчать матеріали справи, відповідач у строк передбачений Договором взятих на себе зобов`язань належним чином не виконав, оплату послуг у повному обсязі не здійснив, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 33939,13 грн., факт наявності якої підтверджується матеріалами справи.

На підставі викладеного, оскільки основна заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 33939,13 грн. за надані послуги перевезення вантажу станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то позовна вимога про стягнення з відповідача 33939,13 грн. основного боргу за надані послуги підлягає задоволенню судом.

Також позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення 28984,71 грн. пені за загальний період з 17.10.2017 по 26.08.2020.

В силу ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відповідних відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов`язання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що при порушенні зобов`язання настають правові наслідки, які встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені, штрафу).

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Приписами ч. 6 ст. 231 ГК України унормовано, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законодавством або договором.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 4.9. договору, в разі несвоєчасної оплати Замовник сплачує Перевізнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми заборгованості.

Судом встановлено, що відповідачу правомірно нараховано пеня в сумі 28984,71 грн., оскільки це не суперечить умовам Договору та діючому законодавству. Вимоги в цій частині є доведеними та задовольняються судом.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 6121,85 грн. інфляції та 2907,58 грн. 3 % річних за загальний період з 17.10.2017 по 26.08.2020.

Судом встановлено, що відповідачу правомірно нараховано 6121,85 грн. інфляції та 2907,58 грн. 3 % річних, оскільки це не суперечить діючому законодавству. Вимоги в цій частині є доведеними та задовольняються судом.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач свою правову позицію у справі не висловив, доказів оплати наданих послуг не надав.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, заснованими на законі, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Дочірнього підприємства Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України до Товариства з обмеженою відповідальністю Атлас СМД Україна задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Атлас СМД Україна (вул. Перемоги, буд. 2, м. Запоріжжя, 69001, ідентифікаційний код 37474227) на користь Дочірнього підприємства Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (вул. Захисників України, буд. 2, м. Покровськ, Донецька область, 85307, ідентифікаційний код 32001618) 33939 (тридцять три тисячі дев`ятсот тридцять дев`ять) грн 13 коп. основного боргу, 6121 (шість тисяч сто двадцять дна) грн 85 коп. інфляції, 2907 (дві тисячі дев`ятсот сім) грн 58 коп 3% річних, 28984 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) грн 71 коп. пені та 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29.12.2020.

Суддя Т.А. Азізбекян