ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2020 справа № 914/2217/20

Господарський суд Львівської області у складі

Головуючого судді Фартушка Т.Б. за участю секретаря судового засідання Полюхович Х.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансово Правовий Союз, м.Київ;

до Відповідача: Акціонерного товариства Укрпошта, м.Київ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні Відповідача: Фізична особа-підприємець Конц Олена Валеріївна, Львівська область, Дрогобицький район, м.Дрогобич;

про: скасування рішення та визнання договору купівлі-продажу укладеним.

Представники:

Позивача: Карманський В.Б. представник (довіреність від 18.08.2020р. №18/08/2020);

Відповідача: Райхель Р.П. представник (довіреність від 01.12.2019р. серія НМВ №276698);

Третьої особи: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

31.08.2020р. на розгляд до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява від 20.08.2020р. б/н (вх. №2347) Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансово Правовий Союз до Акціонерного товариства Укрпошта про скасування рішення та визнання договору купівлі-продажу укладеним.

Підставами позовних вимог Позивач зазначає невідповідність чинному законодавству та порушення прав Позивача рішенням Відповідача про відміну (скасування) електронного аукціону від 30.06.2020р. №1-30/03/2020.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.09.2020р. у даній справі судом постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 15.09.2020р.; визнати явку повноважних представників Учасників справи в судове засідання обов`язковою; викликати в судове засідання повноважних представників Учасників справи.

Судове засідання 15.09.2020р. не відбулось з причин тимчасової втрати працездатності головуючого судді Фартушка Т.Б.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.09.2020р. у даній справі судом постановлено Призначити підготовче судове засідання на 13.10.2020р.; залучити до участі у справі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача Фізичну особу-підприємця Конц Олену Валеріївну ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ); визнати явку повноважних представників Учасників справи в судове засідання для надання пояснень по суті справи обов`язковою; викликати в судове засідання повноважних представників Учасників справи.

В судовому засіданні 13.10.2020р. оголошувалась перерва в межах дня слухання до 13:09год. 13.10.2020р., про що представники Учасників справи повідомлялись в судовому засіданні під розписку.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.10.2020р. у даній справі судом постановлено продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів; відкласти підготовче судове засідання на 05.11.2020р.; явка повноважних представників Учасників справи в судове засідання не визнається обов`язковою.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.11.2020р. у даній справі суд постановив відкласти підготовче судове засідання на 17.11.2020р.; явка повноважних представників Учасників справи в судове засідання не визнається обов`язковою.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.11.2020р. у даній справі судом постановлено продовжити Акціонерному товариству Укрпошта строк на подання відзиву по 28.09.2020р.; клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансово Правовий Союз від 17.11.2020р. вх. №33028/20 про витребування доказів відхилити; закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті; судове засідання з розгляду спору по суті призначити на 01.12.2020р.; явка повноважних представників Учасників справи в судове засідання визнається обов`язковою; викликати повноважних представників Учасників справи в судове засідання.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.12.2020р. у даній справі суд постановив відкласти судове засідання з розгляду спору по суті на 17.12.2020р.; явка повноважних представників Учасників справи в судове засідання не визнається обов`язковою.

В судовому засіданні 17.12.2020р. оголошувалась перерва в межах дня слухання до 14:10год. 17.12.2020р., про що представники Учасників справи повідомлялись в судовому засіданні під розписку.

Відповідно до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу Акорд.

Процесуальні права та обов`язки Учасників справи, відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України, як підтвердили представники Учасників справи в судовому засіданні, їм відомі, в порядку ст.205 ГПК України клопотання про роз`яснення прав та обов`язків до суду не надходили.

Заяв про відвід головуючого судді чи секретаря судового засідання не надходило та не заявлялось.

Представник Позивача в судове засідання з`явився, в судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору з обґрунтуванням підстав до задоволення позову, зазначив про неможливість врегулювання спору між сторонами у добровільному порядку та подання всіх наявних у Позивача доказів в обґрунтування обставин, на які посилається, як на підставу своїх позовних вимог.

Представник Відповідача в судове засідання з`явився, в судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору з обґрунтуванням підстав до відмови в задоволенні позову, зазначив про неможливість врегулювання спору між сторонами у добровільному порядку та подання всіх наявних у Відповідача доказів в обґрунтування обставин, на які посилається, як на підставу своїх заперечень проти заявлених позовних вимог.

Третя особа чи представник Третьої особи в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, явка повноважних представників Учасників справи не визналась судом обов`язковою.

Приписами ч.ч.1 та 2 ст.27 ГПК України встановлено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно із п.п.1, 2 ч.3 ст.2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, керує ходом судового процесу; роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п.п.1, 3, 4 ч.5 ст.13 ГПК України).

Приписами п.п.2, 3 ч.1 ст.42 ГПК України встановлено, що учасники справи мають право, зокрема, подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

З врахуванням наведеного суд зазначає, і аналогічну правову позицію викладено зокрема в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.01.2020 у справі №43/122, що учасник справи, керуючись принципами рівності учасників процесу перед законом і судом та змагальності сторін, вправі реалізувати своє процесуальне право участь в судовому процесі та подання письмових заяв по суті спору. Таке право реалізується учасником справи протягом строку, встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, ухвалу Господарського суду Львівської області від 21.09.2020р. про призначення підготовчого засідання у даній справі та залучення до участі у справі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача Фізичної особи-підприємця Конц Олени Валеріївни23.09.2020р. надіслано судом на зазначену Позивачем у клопотанні від 15.09.2020р. вх. №2171/20 адресу місцезнаходження Третьої особи: 82100, Львівська область, Дрогобицький район, м.Дрогобич, вул.Є.Коновальця, буд.3/68, що підтверджується відповідним Списком розсилки поштової кореспонденції від 23.09.2020р.та одержано її уповноваженим представником 03.11.2020р., що підтверджується витягом інформації відстеження пересилання поштового відправлення за ідентифікатором №823 Трекінг з інтернет-порталу АТ Укрпошта (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html).

Окрім того, судом надіслано ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.09.2020р. про відкриття провадження у даній справіна зазначену Позивачем у клопотанні від 15.09.2020р. вх. №2171/20 адресу місцезнаходження Третьої особи: 82100, Львівська область, Дрогобицький район, м.Дрогобич, вул.Є.Коновальця, буд.3/68та одержано її уповноваженим представником 30.09.2020р., що підтверджується витягом інформації відстеження пересилання поштового відправлення за ідентифікатором №660 Трекінг з інтернет-порталу АТ Укрпошта (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html).

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 13.10.2020р. у даній справі15.10.2020р. надіслано судом на зазначену Позивачем у клопотанні від 15.09.2020р. вх. №2171/20 адресу місцезнаходження Третьої особи: 82100, Львівська область, Дрогобицький район, м.Дрогобич, вул.Є.Коновальця, буд.3/68та одержано її уповноваженим представником 03.11.2020р., що підтверджується витягом інформації відстеження пересилання поштового відправлення за ідентифікатором №485 Трекінг з інтернет-порталу АТ Укрпошта (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html).

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 05.11.2020р. у даній справі09.11.2020р. надіслано судом на зазначену Позивачем у клопотанні від 15.09.2020р. вх. №2171/20 адресу місцезнаходження Третьої особи: 82100, Львівська область, Дрогобицький район, м.Дрогобич, вул.Є.Коновальця, буд.3/68та одержано її уповноваженим представником 10.11.2020р., що підтверджується витягом інформації відстеження пересилання поштового відправлення за ідентифікатором №460 Трекінг з інтернет-порталу АТ Укрпошта (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html).

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З врахуванням наведеного суд приходить до висновків про повідомлення Відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду спору по суті у встановлені чинним процесуальним Законом порядку та спосіб.

Водночас суд враховує, про що також вказувалось в судових рішеннях у цій справі, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу з 12.03.2020 по 03.04.2020 на всій території України встановлено карантин, який неодноразово продовжувався, в тому числі постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020р. №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» до 31 липня 2020р., Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020р. №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» до 19.12.2020р.

При цьому, суд зважає, що на час ухвалення даного рішення судочинство в Україні здійснюється в умовах карантину.

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.12.2020р. у даній справі02.12.2020р. надіслано судом на зазначену Позивачем у клопотанні від 15.09.2020р. вх. №2171/20 адресу місцезнаходження Третьої особи: 82100, Львівська область, Дрогобицький район, м.Дрогобич, вул.Є.Коновальця, буд.3/68та вказане поштове відправлення 03.12.2020р. надійшло у точку видачі/доставки, що підтверджується витягом інформації відстеження пересилання поштового відправлення за ідентифікатором №200 Трекінг з інтернет-порталу АТ Укрпошта (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html).

Окрім того, суд звертає увагу на те, що судові рішення, пов`язані з рухом цієї справи надсилались судом на адресу Третьої особи, одержувались нею (зокрема ухвала від 01.09.2020р., від 21.09.2020р., від 13.10.2020р. у даній справі), а також були оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

У пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гурепка проти України № 2" наголошується на принципі рівності сторін, одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення Європейського суду з прав людини "Богонос проти Росії" від 05.02.2004).

Також, 02.12.2020р. на сайті Господарського суду Львівської області, який розміщений на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (lv.arbitr.gov.ua/sud5015/) судом здійснено повідомлення Третьої особи про відкладення судового засідання з розгляду спору по суті на 17.12.2020р. на 10:30год.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що учасники справи мали достатньо часу для реалізації ними процесуальних прав передбачених ГПК України.

Разом з цим, судом враховується, що за приписи статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Шульга проти України").

Національним судам належить функція керування провадженнями таким чином, щоб вони були швидкими та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Скордіно проти Італії"). Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (рішення ЄСПЛ у справах "Скордіно проти Італії", "Сюрмелі проти Німеччини").

Також суд звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020р. №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 1 серпня до 19грудня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., №23, ст. 896, №30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. №392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., №43, ст. 1394, №52, ст. 1626) постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 р. №392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., №43, ст. 1394, №52, ст. 1626)послаблено карантин, з 23.06.2020р. дозволено регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні.

Із наявних матеріалів справи вбачається, що місцезнаходженням Третьої особи є м.Дрогобич Дрогобицького району Львівської області, тобто населений пункт, в якому станом на час проведення судового засідання та розгляду спору по суті відновлено регулярні пасажирські перевезення автомобільним та залізничним транспортом із м.Львів, де розташований суд.

У свою чергу суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.05.2020р. у справі №922/1200/18 та від 04.06.2020р. у справі №914/6968/16.

З врахуванням наведеного, а також вжиття судом всіх передбачених чинним законодавством заходів повідомлення Третьої особи про дату, час та місце розгляду спору по суті, суд приходить до висновків про відсутність підстав до відкладення розгляду справи та можливість розгляду справи за відсутності повноважного представника Третьої особи за наявними у справі документами.

Позиція Позивача:

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 12.10.2019р. Кабінетом Міністрів України ухвалив протокольне рішення щодо оптимізації майна, яке перебуває на балансі держави, зокрема Відповідача, яким центральним органам виконавчої влади надано доручення ґрунтовно проаналізувати наявне на балансах надлишкове державне майно (будівлі, споруди) та визначитися щодо доцільності подальшого утримання такого майнана власному балансі. У разі якщо утримувати це майно недоцільно, органи владимають ухвалити рішення щодо відчуження надлишкового майна у визначенийзаконодавством спосіб. Продаж та передача в оренду майна повинна здійснюватися наконкурентних засадах, за ринковою вартістю із застосуванням електронної системи Прозорро. Продажі.

01.06.2020р. відбувся електронний аукціон з продажу об`єкта нерухомості триповерхового громадського будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: Львівська область, м.Трускавець, вул.Героїв УПА, 11 площею 1487,70м.кв. (ідентифікатор №UA-PS-2020-05-14-000021-2), переможцем якого визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАБІТАТ ЮКРЕЙН». Вказаний протокол аукціону підписано директором переможця, генеральним директором Товарної біржі «Українська енергетична біржа» як оператором, через електронний майданчик якого подано найвищу цінову пропозицію та генеральним директором АТ «Укрпошта» як організатором.

З підстав неукладення із переможцем електронних торгів договору купівлі продажу майна та непроведення розрахунків у встановлений строк Відповідач повинен був дискваліфікувати переможця для формування нового протоколу електронного аукціону із визначенням переможцем такого учасника з наступною по величині ціновою пропозицією, яким є Позивач.

Проте, ТзОВ «ХАБІТАТ ЮКРЕЙН» не було дискваліфіковано Відповідачем, а Позивачем 30.06.2020р. одержано від Відповідача електронний лист з пропозицією надання документів для погодження укладення договору купівлі-продажу.

У відповідь на вказаного листа Позивач листом від 01.07.2020р. підтвердив намір укласти договір. В той же час, 03.07.2020р. о 14:16год. Відповідач прийняв рішення №1-30/06/2020 про відміну (скасування) електронного аукціону, підставою для прийняття якого зазначено: «відповідно до п.7.3. Регламенту роботи електронної торгової системи Prozorro.Продажі ЦБД2 у зв`язку з наявними обтяженнями щодо відчуження об`єкту нерухомості, таким як судовий спір щодо визнання недійсними результатівелектронного аукціону з продажу об`єкту нерухомості (справа № 914/1420/20) та об`єктивною неможливістю прогнозування строків для вирішення вказаного спору».

Позивач вважає вказану підстав необґрунтованою та надуманою, такою, що порушує права та законні інтереси Позивача з огляду на те, що як станом на час прийняття Відповідачем вказаного рішення, так і станом на час звернення Позивача із позовом до господарського суду відсутнє будь-яке рішення суду, яким визнано недійним та/або скасовано результати електронного аукціону з продажу об`єкта нерухомості триповерхового громадського будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: Львівська область, м.Трускавець, вул.Героїв УПА, 11 площею 1487,70м.кв.

При цьому, зазначає, що внаслідок здійсненої Позивачем оцінки доводів Позивача у справі №914/1420/20 він дійшов висновку, що такі не відповідають засадам розумності, обґрунтованості та адекватності, так як Позивач у справі №914/1420/20 (Третя особа у даній справі) просить суд скасувати результати електронного аукціону з підстав перебування частини будівлі в її користуванні на правах оренди і переважне право на придбання якої вона бажає реалізувати.

Вищенаведені позовні вимоги Позивача у справі №914/1420/20 на думку Позивача не відповідають принципу збалансованості інтересів всіх сторін і порушують право Відповідача на розпорядження належним йому на праві власності майном, що є недопустимим, оскільки зміна власника об`єкта нерухомості не призведе до порушення прав Третьої особи, так як умовами Договорів оренди нерухомості від 26.12.2019р. №17.3-5850, від 29.06.2018р. №17.3-1704, від 22.10.2018р. 317.3-2364 та від 14.09.2018р. №17.3-2026 визначено, що договір не втрачає силу у разі зміни реквізитів сторін, їх установчих документів, а також зміни власника.

З підстав наведеного Позивач зазначає, що оскаржуване рішення суперечить чинному законодавству і порушує права Позивача, як переможця електронного аукціону, а відтак, вимога про скасування рішення Відповідача про відміну (скасування) електронного аукціону від 30.06.2020р. №1-30/06/2020 та визнання укладеним між Позивачем та Відповідачем договору купівлі-продажу нерухомого майна підлягає до задоволення.

Позиція Відповідача:

Відповідач у поданому 01.10.2020р. за вх. №28491/20 відзиві на позовну заяву від 28.09.2020р. вих. №10.1-10-380 проти заявлених позовних вимог заперечує, вважає позов безпідставним та необґрунтованим, просить суд відмовити в його задоволенні з підстав того, що переможцем електронних торгів, оформлених протоколом від 01.06.2020р. №UA-PS-2020-05-14-000021-2) визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАБІТАТ ЮКРЕЙН», з яким Відповідач мав зобов`язання до 29.06.2020р. укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна в порядку, передбаченому п.7.9. розділу 7 Регламенту роботи електронної торгової системи та провести відповідні розрахунки. Граничний строк укладення договору про закупівлю був 29.07.2020р. Від своїх зобов`язань ТзОВ «ХАБІТАТ ЮКРЕЙН» в порядку, передбаченому Регламентом ЕТС не відмовилось.

В той же час, між Відповідачем із Третьою особою укладено чотири договори оренди нерухомості нежитлових приміщень в триповерховому громадському будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: Львівська область, м.Трускавець, вул.Героїв УПА, 11 площею 1487,70м.кв., а 16.06.2020р. Господарським судом Львівської області відкрито провадження у справі №914/1420/20 за позовом Третьої особи до Відповідача про визнання недійсними результатів вищезазначеного електронного аукціону з продажу будівлі (протокол від 01.06.2020р. №UA-PS-2020-05-14-000021-2).

З підстав наведеного, а також того, що ТзОВ «ХАБІТАТ ЮКРЕЙН» повідомило Відповідача про те, що не буде підписувати договір купівлі-продажу до моменту вирішення по суті спору за позовом ФОП Конц О.В. 30.06.2020р., Відповідачем, як організатором аукціону, прийнято рішення 1-30/06/2020 про відміну (скасування) електронного аукціону. Підставою для такого слугує п.7.3. регламенту ЕТС у зв`язку із такими наявними обтяженнями щодо відчуження об`єкту нерухомості, як судовий спір щодо визнання недійсним результатів електронного аукціону з продажу об`єкту нерухомості (справа №914/1420/20) та об`єктивною неможливістю прогнозування строків вирішення для вирішення вказаного спору.

З врахуванням наведених доводів Відповідач підсумовує, що ТзОВ «ХАБІТАТ ЮКРЕЙН» не відмовився від підписання договору купівлі-продажу, оскільки на період такого підписання Третьою особою була подана позовна заява за позовом до Відповідача, що унеможливлювало підписання такого договору до моменту вирішення вказаного позову по суті.

Таким чином, переможець електронних торгів не був дискваліфікований згідно Регламенту ЕТС, а Позивач, як учасник з наступною ціновою пропозицією, не міг бути переможцем такяк Відповідачем прийнято рішення про відміну вказаного електронного аукціону з мотивів неможливості укладення договору в передбачений законом строк.

Відтак, згідно доводів Відповідача непідписання такого договору з переможцем електронних торгів ТзОВ «ХАБІТАТ ЮКРЕЙН» відбулось не з вини такого переможця, а з ініціативи організатора аукціону.

Позиція Третьої особи:

Третя особа не скористалась своїм правом подання пояснень та надання доказів в порядку статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.9 ст.81 ГПК України у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом Учасників справи подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

З огляду на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених статтями 202 та 216 Господарського процесуального кодексу України, надання Третій особі можливості для подання пояснення на позов, суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі представника Третьої особи за наявними у справі матеріалами.

За результатами дослідження наведених Учасниками справи доводів, поданих доказів та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, в позові слід відмовити повністю з огляду на наступне.

23.01.2008р. ТвЛрф ДП «ДЗК» за Трускавецькою міською радою Львівської області зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку площею 0,3842га. кадастровий №:01:003:0016, яка розташована за адресою: Львівська область, м.Трускавець, вул.Героїв УПА, 11. Цільове призначення земельної ділянки: 13.01 Для розміщення та експлуатації об`єктів і споруд телекомунікацій. Категорія земель: Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Вказана земельна ділянка з 28.01.2014р. перебуває в оренді в Публічного акціонерного товариства «Укртелеком». Строк дії речового права: 25 років, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.08.2020р. №НВ-020.

29.06.2018р. між Акціонерним товариством «Укрпошта» (за Договором Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Конц Оленою Валеріївною (за Договором Орендар) укладено Договір оренди нерухомості №17.3-1704, за умовами якого (п.1.1.1. Договору) Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухомість (далі - Майно), розташовану у м. Трускавець, Львівської області на 1 поверсі 3 поверхового будинку №11 по вул. Героїв УПА загальною площею 127м.кв. (приміщення 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 12-А згідно з планом за поверхами) для розміщення торговельного об`єкту з продажу непродовольчих товарів (магазин одягу).

Відповідно до п.11.1. вказаного Договору Договір набирає чинності з 29.06.2018р. і діє до 28.05.2021р. включно та до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

Пунктом 11.5. вказаного Договору Сторонами погоджено, що реорганізація Орендодавця не є підставою для зміни умов або припинення дії Договору.

Вказаний договір підписано повноважними представниками, їх підписи завірено відтисками печаток юридичних осіб Сторін Договору.

14.09.2018р. між Акціонерним товариством «Укрпошта» (за Договором Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Конц Оленою Валеріївною (за Договором Орендар) укладено Договір оренди нерухомості №17.3-2026, за умовами якого (п.1.1.1. Договору) Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухомість (далі - Майно), розташовану у м. Трускавець, Львівської області в будинку №11 по вул. Героїв УПА частину підвального приміщеннязагальною площею 59,4м.кв., в тому числі коефіцієнт загальних площ 10% (приміщення №III, IV, VIII згідно з планом за поверхами) для розміщення складу для зберігання продовольчих та непродовольчих (одягу)товарів.

Відповідно до п.11.1. вказаного Договору Договір набирає чинності з після підписання його Сторонами і діє до 31.08.2021р. включно та до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

Пунктом 11.5. вказаного Договору Сторонами погоджено, що реорганізація Орендодавця не є підставою для зміни умов або припинення дії Договору.

Вказаний договір підписано повноважними представниками, їх підписи завірено відтисками печаток юридичних осіб Сторін Договору.

22.10.2018р. між Акціонерним товариством «Укрпошта» (за Договором Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Конц Оленою Валеріївною (за Договором Орендар) укладено Договір оренди нерухомості №17.3-2364, за умовами якого (п.1.1.1. Договору) Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухомість (далі - Майно), розташовану у м. Трускавець, Львівської області в будинку №11 по вул. Героїв УПА частину підвального приміщеннязагальною площею 55,6м.кв.,в тому числі коефіцієнт загальних площ 10% (приміщення №ІХ згідно з планом за поверхами) для розміщення складу для зберігання продовольчих та непродовольчих (одягу)товарів.

Відповідно до п.11.1. вказаного Договору Договір набирає чинності з після підписання його Сторонами і діє до 30.09.2021р. включно та до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

Пунктом 11.5. вказаного Договору Сторонами погоджено, що реорганізація Орендодавця не є підставою для зміни умов або припинення дії Договору.

Вказаний договір підписано повноважними представниками, їх підписи завірено відтисками печаток юридичних осіб Сторін Договору.

26.12.2019р. між Акціонерним товариством «Укрпошта» (за Договором Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Конц Оленою Валеріївною (за Договором Орендар) укладено Договір оренди нерухомості №17.3-5850, за умовами якого (п.1.1.1. Договору) Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухомість (далі - Майно), розташовану у м. Трускавець, Львівської області на 2 поверсі 3-х поверхового будинку №11 по вул. Героїв УПА, нежитлові приміщення загальною площею 378,1м.кв. (приміщення №16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24,25. 26,27, 28, 29, 30, 31, 32, 33 згідно з планом за поверхами). Право власності на Будівлю ВПЗ зареєстровано вДержавному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 04.07.2019р., номер запису проправо власності 32254203 Гусаком Р.Т., приватним нотаріусом Львівського міськогонотаріального округу, що підтверджується Витягом з Державної и реєстру речових орав нанерухоме майно 172655506 від 04.07.2019р., реєстраційний номер об`єкта нерухомогомайна 113.Мета використання - для розміщення торговельного об`єкту з продажунепродовольчих товарів.

Відповідно до п.11.1. вказаного Договору Договір набирає чинності після його підписання Сторонами і діє до 25.12.2029р. включно та до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

Пунктом 14.5. вказаного Договору Сторонами погоджено, що Договір не втрачає чинності у разі зміни реквізитів Сторін, їх установчих документів, а також зміни власника, організаційно-правової форми тощо. Про зазначені зміни Сторони зобов`язані протягом 15 днів повідомити одна одну.

Вказаний договір підписано повноважними представниками, їх підписи завірено відтисками печаток юридичних осіб Сторін Договору та нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кодлубай Н.П., про що внесено запис до Реєстру №2138.

Вказане право користування (інше речове право) Третьої особи 26.12.2019р. зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 26.12.2019р. №195046854.

01.06.2020р. організатором аукціону Акціонерним товариством «Укрпошта» через оператора електронного майданчика, через який було проведено інформацію про лот: ТОВ «ЗЕ ТЕНДЕР» проведено електронний аукціон з продажу лота 6s: будівлі площею 1487,70м.кв. за адресою: Львівська область, м.Трускавець, вул.Героїв УПА, 11. Будівля находиться в центральній частині міста. Рік побудови 1963. Стан не задовільний, потребує капітального ремонту. Частина приміщень підвалу, першого та другого поверху знаходяться в довгостроковій оренді до 25.12.2029р. На першому поверсі будівлі розміщено діюче поштове відділення площею 222,9м.кв. В підвалі будівлі розташована споруда цивільного захисту (об`єкт «Сховище», обліковий №50113). Об`єкт «Сховище» є власністю держави і не включений до складу лота.

Стартова ціна реалізації/Стартовий розмір орендної плати:4979934,00грн. з ПДВ.

Розмір гарантійного внеску: 248996,70грн.

Учасники електронного аукціону: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сфера», ; ТОВ «ВІДІЕЙ ГРУП», ; ОСОБА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ; Конц Володимир Ярославович код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ; ТОВ «ТРУБ-ІНЖБУД», ; Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО ПРАВОВИЙ СОЮЗ», ; Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАБІТАТ ЮКРЕЙН», .

Результати електронного аукціону оформлено протоколом №UA-PS-2020-05-14-000021-2, який підписано оператором електронного майданчика, через який було проведено інформацію про лот: ТОВ «ЗЕ ТЕНДЕР» та організатором аукціону Акціонерним товариством «Укрпошта».

Типовий Договір є Додатком №2 до Порядку продажу об`єктів нерухомого майна та незавершеного будівництва АТ «Укрпошта» та було опубліковано в розділі документація до аукціону в даному лоті.

Рішенням про відміну (скасування) електронного аукціону від 30.06.2020р. №1-30/06/2020 організатор аукціону Акціонерне товариство «Укрпошта» відмінило результати проведеного 01.06.2020р. електронного аукціону, оформленого протоколом №UA-PS-2020-05-14-000021-2. Підстава для прийняття рішення: Відповідно до п.7.3. Регламенту роботи електронної торгової системи Prozorro. Продажі ЦБД2 у зв`язку з наявними обтяженнями щодо відчуження об`єкту нерухомості, таким як судовий спір щодо визнання недійсними результатів електронного аукціону з продажу об`єкту нерухомості (справа № 914/1420/20) та об`єктивною неможливістю прогнозування строків для вирішення вказаного спору.

Вказане рішення підписано генеральним директором АТ «Укрпошта» І.Ю. Смілянським та завірено відтиском печатки АТ «Укрпошта».

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 12.10.2019р. Кабінетом Міністрів України ухвалив протокольне рішення щодо оптимізації майна, яке перебуває на балансі держави, зокрема Відповідача, яким центральним органам виконавчої влади надано доручення ґрунтовно проаналізувати наявне на балансах надлишкове державне майно (будівлі, споруди) та визначитися щодо доцільності подальшого утримання такого майна на власному балансі. У разі якщо утримувати це майно недоцільно, органи влади мають ухвалити рішення щодо відчуження надлишкового майна у визначений законодавством спосіб. Продаж та передача в оренду майна повинна здійснюватися на конкурентних засадах, за ринковою вартістю із застосуванням електронної системи Прозорро.Продажі.

01.06.2020р. відбувся електронний аукціон з продажу об`єкта нерухомості триповерхового громадського будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: Львівська область, м.Трускавець, вул.Героїв УПА, 11 площею 1487,70м.кв. (ідентифікатор торгів №UA-PS-2020-05-14-000021-2), переможцем якого визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАБІТАТ ЮКРЕЙН». Вказаний протокол аукціону підписано директором переможця, генеральним директором Товарної біржі «Українська енергетична біржа» як оператором, через електронний майданчик якого подано найвищу цінову пропозицію та генеральним директором АТ «Укрпошта» як організатором.

З підстав неукладення із переможцем електронних торгів договору купівлі продажу майна та непроведення розрахунків у встановлений строк Відповідач повинен був дискваліфікувати переможця для формування нового протоколу електронного аукціону із визначенням переможцем такого учасника з наступною по величині ціновою пропозицією, яким є Позивач.

Проте, ТзОВ «ХАБІТАТ ЮКРЕЙН» не було дискваліфіковано Відповідачем, а Позивачем 30.06.2020р. одержано від Відповідача електронний лист з пропозицією надання документів для погодження укладення договору купівлі-продажу.

У відповідь на вказаного листа Позивач листом від 01.07.2020р. підтвердив намір укласти договір. В той же час, 03.07.2020р. о 14:16год. Відповідач прийняв рішення №1-30/06/2020 про відміну (скасування) електронного аукціону, підставою для прийняття якого зазначено: «відповідно до п.7.3. Регламенту роботи електронної торгової системи Prozorro.Продажі ЦБД2 у зв`язку з наявними обтяженнями щодо відчуження об`єкту нерухомості, таким як судовий спір щодо визнання недійсними результатів електронного аукціону з продажу об`єкту нерухомості (справа № 914/1420/20) та об`єктивною неможливістю прогнозування строків для вирішення вказаного спору».

Позивач вважає вказану підстав необґрунтованою та надуманою, такою, що порушує права та законні інтереси Позивача з огляду на те, що як станом на час прийняття Відповідачем вказаного рішення, так і станом на час звернення Позивача із позовом до господарського суду відсутнє будь-яке рішення суду, яким визнано недійним та/або скасовано результати електронного аукціону з продажу об`єкта нерухомості триповерхового громадського будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: Львівська область, м.Трускавець, вул.Героїв УПА, 11 площею 1487,70м.кв.

При цьому, зазначає, що внаслідок здійсненої Позивачем оцінки доводів Позивача у справі №914/1420/20 він дійшов висновку, що такі не відповідають засадам розумності, обґрунтованості та адекватності, так як Позивач у справі №914/1420/20 (Третя особа у даній справі) просить суд скасувати результати електронного аукціону з підстав перебування частини будівлі в її користуванні на правах оренди і переважне право на придбання якої вона бажає реалізувати.

Вищенаведені позовні вимоги Позивача у справі №914/1420/20, на думку Позивача, не відповідають принципу збалансованості інтересів всіх сторін і порушують право Відповідача на розпорядження належним йому на праві власності майном, що є недопустимим, оскільки зміна власника об`єкта нерухомості не призведе до порушення прав Третьої особи, так як умовами Договорів оренди нерухомості від 26.12.2019р. №17.3-5850, від 29.06.2018р. №17.3-1704, від 22.10.2018р. 317.3-2364 та від 14.09.2018р. №17.3-2026 визначено, що договір не втрачає силу у разі зміни реквізитів сторін, їх установчих документів, а також зміни власника.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач покликається на те, що Відповідач 30.06.2020р. звертався до нього електронним листом із повідомленням про те, що позивач посів друге місце в аукціоні з продажу лоту 6s Будівля 1487,70м.кв., Львівська область, м.Трускавець, вул.Героїв УПА, 11 з ціновою пропозицією 12500002грн. Крім того, Відповідач зазначив про намір дискваліфікувати переможця електронного аукціону ТзОВ «ХАБІТАТ ЮКРЕЙН» та пропозицією підписання договору купівлі-продажу, як учаснику, який зайняв друге місце з статусом «очікується рішення». В підтвердження викладеного Позивач надає світлокопію поштової скриньки Позивача.

Листом від 01.07.2020р. Позивач підтвердив свою зацікавленість в придбанні вказаного лоту за зазначеною ціновою пропозицією в розмірі 12500002грн. та вказав про очікування запрошення на підписання протоколу аукціону, відповідно до якого буде зроблено перерахунок коштів як сплата за лот. В обґрунтування вказаного Позивач долучає світлокопію поштової скриньки Позивача.

З підстав наведеного Позивач просить суд скасувати рішення Акціонерного товариства «Укрпошта» про відміну (скасування) електронного аукціону від 30.06.2020р. №1-30/06/2020 та визнати укладеним між Позивачем та Відповідачем Договір купівлі-продажу нерухомого майна в редакції, яка була запропонована при проведенні електронного аукціону, результати якого оформлено протоколом від 01.06.2020р. №UA-PS-2020-05-14-000021-2.

Відповідач у поданому 01.10.2020р. за вх. №28491/20 відзиві на позовну заяву від 28.09.2020р. вих. №10.1-10-380 проти заявлених позовних вимог заперечує, вважає позов безпідставним та необґрунтованим, просить суд відмовити в його задоволенні з підстав того, що переможцем електронних торгів, оформлених протоколом від 01.06.2020р. №UA-PS-2020-05-14-000021-2) визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАБІТАТ ЮКРЕЙН», з яким Відповідач мав зобов`язання до 29.06.2020р. укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна в порядку, передбаченому п.7.9. розділу 7 Регламенту роботи електронної торгової системи та провести відповідні розрахунки. Граничний строк укладення договору про закупівлю був 29.07.2020р. Від своїх зобов`язань ТзОВ «ХАБІТАТ ЮКРЕЙН» в порядку, передбаченому Регламентом ЕТС не відмовилось.

В той же час, між Відповідачем із Третьою особою укладено чотири договори оренди нерухомості нежитлових приміщень в триповерховому громадському будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: Львівська область, м.Трускавець, вул.Героїв УПА, 11 площею 1487,70м.кв., а 16.06.2020р. Господарським судом Львівської області відкрито провадження у справі №914/1420/20 за позовом Третьої особи до Відповідача про визнання недійсними результатів вищезазначеного електронного аукціону з продажу будівлі (протокол від 01.06.2020р. №UA-PS-2020-05-14-000021-2).

З підстав наведеного, а також того, що ТзОВ «ХАБІТАТ ЮКРЕЙН» повідомило Відповідача про те, що не буде підписувати договір купівлі-продажу до моменту вирішення по суті спору за позовом ФОП Конц О.В. 30.06.2020р. Відповідачем як організатором аукціону, винесено рішення 1-30/06/2020 пор відміну (скасування) електронного аукціону. Підставою для такого слугує п.7.3. регламенту ЕТС у зв`язку із такими наявними обтяженнями щодо відчуження об`єкту нерухомості, як судовий спір щодо визнання недійсним результатів електронного аукціону з продажу об`єкту нерухомості (справа №914/1420/20) та об`єктивною неможливістю прогнозування строків вирішення для вирішення вказаного спору.

З врахуванням наведених доводів Відповідач підсумовує, що ТзОВ «ХАБІТАТ ЮКРЕЙН» не відмовився від підписання договору купівлі-продажу, оскільки на період такого підписання Третьою особою була подана позовна заява за позовом до Відповідача, що унеможливлювало підписання такого договору до моменту вирішення вказаного позову по суті.

Таким чином, переможець електронних торгів не був дискваліфікований згідно Регламенту ЕТС, а Позивач, як учасник з наступною ціновою пропозицією, не міг бути переможцем так як Відповідачем прийнято рішення про відміну вказаного електронного аукціону з мотивів неможливості укладення договору в передбачений законом строк.

Відтак, згідно доводів Відповідача непідписання такого договору з переможцем електронних торгів ТзОВ «ХАБІТАТ ЮКРЕЙН» відбулось не з вини такого переможця, а з ініціативи організатора аукціону.

У відповідності з пунктами 1, 3 частини першої статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.09.2019р. у справі №924/831/17.

Верховний Суд у справі №924/1022/17 (постанова від 06.11.2019 року) констатує, що встановивши наявність порушеного права заявника, суд повинен при прийнятті рішення враховувати мету звернення його до суду та забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства зокрема є свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до вимог ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог , що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ч.1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок.

Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Приписами ч.2 ст.180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно ч.7 ст.180 ГК України, строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору; на зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше; закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Суд зазначає, і аналогічну правову позицію викладено, зокрема у пункті 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань», що за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Наказом Державного підприємства «Прозорро.Продажі» від 09.07.2019р. №8 затверджено Регламент роботи торгової системи Prozorro.Продажі ЦБД2 щодо проведення електронних аукціонів з продажу/надання в оренду майна (активів)/передачі права (надалі Регламент ЕТС).

Відповідно до п.2.1. Регламенту ЕТС Регламент ЕТС регулює правові відносини, що виникають, чи можуть виникнути між адміністратором, організатором, операторами, користувачами та учасниками в процесі проведення електронних аукціонів в ЕТС. Якщо законодавством передбачені особливості для продажу/надання в оренду окремих видів майна (активів) або передачі права, то використання ЕТС здійснюється з урахуванням таких особливостей.

Згідно п.2.2. регламенту ЕТС Метою проведення електронних аукціонів є продаж/надання в оренду майна для отримання максимальної виручки у найкоротший строк або отримання максимальної кількості коштів від передачі певного права у найкоротший строк.

Пунктом 2.3. Регламенту ЕТС передбачено, що Будь-який користувач, який реєструється для участі в електронних аукціонах,підтверджує, що ознайомлений з цим Регламентом ЕТС та визнає його.

Відповідно до п.2.5. регламенту ЕТС Цей Регламент ЕТС є обов`язковим до виконання адміністратором, організаторами аукціону, користувачами, учасниками, операторами.

Згідно п.7.1. Регламенту ЕТС Оголосити електронний аукціон може лише організатор на підставі відповідного рішення, у формі, визначеній внутрішніми нормативними документами організатора.

Пунктом 7.2. Регламенту ЕТС визначено, що запис про новий електронний аукціон створюється в ЦБД через електронний майданчик оператора за допомогою API. Користувачі на будь-якому електронному майданчику мають можливість знайти і переглянути інформацію про електронні аукціони. Сервіс пошуку та перегляду аукціонів надає електронний майданчик через ЕТС, доступ до якого забезпечує оператор за допомогою API.

Відповідно до п.8.1. Регламенту ЕТС процес визначення переможця електронного аукціону передбачає автоматичну оцінку ЦБД цінових пропозицій учасників після завершення останнього раунду електронного аукціону та формування відповідного протоколу електронного аукціону, форми якого наведені в додатку 1 та додатку 2 до Регламенту ЕТС.

Згідно п.7.29. Регламенту ЕТС переможець електронного аукціону зобов`язаний:документально підтвердити свою відповідність вимогам організатора до покупця/орендаря майна (активів)/набувача права (у разі, якщо такі вимоги ставилися організатором до покупця/орендаря майна (активів)/набувача права). Організатор не має права ставити додаткові вимоги/витребовувати додаткові документи у переможця електронного аукціону, окрім тих, що вказані у оголошенні щодо продажу/надання в оренду майна (активів)/передачі права;підписати протокол електронного аукціону протягом 4 (чотирьох) робочих днів з дня, наступного за днем його формування в ЦБД та надати його оператору, через електронний майданчик якого ним було подано цінову пропозицію; укласти договір купівлі-продажу/оренди (договору, на підставі якого буде передане право) з організатором протягом 18 (вісімнадцяти) робочих днів з дня наступного за днем формування протоколу електронного аукціону та провести розрахунки з організатором відповідно до умов договору;виконувати вимоги пункту 7.32 цього Регламенту.

Пунктом 7.32. Регламенту ЕТС передбачено, що особі учасника забороняється одночасно приймати участь в одному і тому ж електронному аукціоні з одного або декількох електронних майданчиків в якості двох або більше учасників. У випадку визначення переможцем електронного аукціону такий учасник підлягає дискваліфікації у порядку, передбаченому п. 8.3Регламенту.

Відповідно до п.8.2. регламенту ЕТС Переможцем електронного аукціону вважається учасник, що подав найвищу цінову пропозицію за лот, за умови, якщо таким учасником був зроблений щонайменше один крок аукціону, а у разі його дискваліфікації, відповідно до пункту 8.3.Регламенту ЕТС, учасник з наступною по величині ціновою пропозицією, за умови,якщо таким учасником був зроблений щонайменше один крок аукціону, а при однакових цінових пропозиціях - учасник, що подав її раніше, за умов відсутності належним чином оформленого листа (звернення) від останнього про відмову від очікування та натискання ним відповідної кнопки про відмову від очікування в особистому кабінеті до моменту завершення періоду для завантаження договору купівлі-продажу/оренди (договору, на підставі якого буде передане право), укладеного з переможцем.

Пунктом 8.3. Регламенту ЕТС передбачено, що у разі невиконання переможцем електронного аукціону пункту 7.29. Регламенту ЕТС, організатор, через особистий кабінет, дискваліфікує переможця електронного аукціону, з детальним обґрунтуванням причин такої дискваліфікації, що завантажується в ЕТС. В такому випадку, ЦБД формує новий протокол електронного аукціону з визначенням переможцем електронного аукціону учасника з наступною по величині ціновою пропозицією, за умови, якщо таким учасником був зроблений щонайменше один крок аукціону, а при однакових цінових пропозиціях -учасника, що подав її раніше, за умови, якщо таким учасником був зроблений щонайменше один крок аукціону та за умови відсутності від нього відповідного листа (звернення) щодо відмови від очікування та відсутності факту натискання ним відповідної кнопки про відмову від очікування в особистому кабінеті, відповідно до пункту 8.2 Регламенту ЕТС.

Згідно п.7.3. Регламенту ЕТС Електронний аукціон може бути відмінено організатором на будь-якому його етапі, але до моменту укладення договору купівлі - продажу/оренди (договору, на підставі якого буде передане право), виключно на підставі відповідного рішення. Рішення організатора про відміну електронного аукціону повинно бути викладено у формі розпорядчого акту організатора (рішення, наказу, розпорядження, протоколу тощо) та має містити наступні реквізити:дату прийняття рішення;номер рішення;підставу для відміни електронного аукціону;посилання на рішення організатора, згідно з яким таке майно (актив)/право виставлено на продаж/надається в оренду/передається на електронному аукціоні;підпис уповноваженої особи організатора. Рішення організатора про відміну електронного аукціону опубліковується в ЕТС протягом однієї доби з дня його прийняття.

З врахуванням наведеного суд зазначає про недоведеність доводів Позивача про наявність обов`язку Відповідача дискваліфікувати ТзОВ «ХАБІТАТ ЮКРЕЙН» як переможця електронного аукціону, результати якого оформлено Протоколом від 01.06.2020р. №UA-PS-2020-05-14-000021-2 з підстав невиконання ним п.7.29. Регламенту ЕТС щодо укладення Договору купівлі-продажу/оренди (договору, на підставі якого буде передане право) з організатором протягом 18 (вісімнадцяти) робочих днів з дня наступного за днем формування протоколу електронного аукціону та провести розрахунки з організатором відповідно до умов договору.

При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи Позивача щодо звернення до нього Відповідача листом із пропозицією укладення договору купівлі-продажу, оскільки, надана Позивачем копія електронного доказу електронного повідомлення з електронної адреси Позивача, проте, із поданої Позивачем копії електронного доказу не вбачається, хто саме (яка посадова чи службова особа Відповідача) підписала вказаного листа, сам лист не містить будь якого підпису особи, в тому числі ЕЦП.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що підставою для такого звернення могла слугувати дискваліфікація переможця електронного аукціону ТзОВ «ХАБІТАТ ЮКРЕЙН» і визнання Позивача переможцем електронного аукціону в порядку п.8.2. та 8.3. Регламенту ЕТС, внаслідок чого мав би бути сформований протокол, в якому переможцем електронного аукціону визначено Позивача.

Разом з тим, суд вважає обґрунтованими доводи Позивача щодо того, що до електронного аукціону, результати якого оформлені Протоколом від 01.06.2020р. №UA-PS-2020-05-14-000021-2, не застосовуються положення Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки процедура проведення електронного аукціону та визначення переможця такого встановлена Регламентом ЕТС.

Суд, з врахуванням наведеного, зазначає про необґрунтованість доводів Позивача про необґрунтованість підстав прийняття Відповідачем 03.07.2020р. о 14:16год. рішення №1-30/06/2020 про відміну (скасування) електронного аукціону, внаслідок чого порушено права та законні інтереси Позивача з огляду на те, що прийняте Відповідачем рішення містить всі передбачені п.7.3. Регламенту ЕТС реквізити та прийняте Відповідачем до моменту укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна.

При цьому, згідно п.7.3. Регламенту ЕТС не передбачено зазначення підстав прийняття рішення про відміну (скасування) електронного аукціону; зазначені Відповідачем підстави не впливають на правові наслідки прийняття такого рішення; визначальним для правомірності прийнятого Відповідачем як організатором електронного аукціону рішення про відміну електронного аукціону є прийняття такого рішення на будь-якому його етапі до моменту укладення договору купівлі-продажу.

Позивачем не наведено будь яке інше нормативне обґрунтування обов`язковості зазначення підстав прийняття Відповідачем рішення про відміну (скасування) електронного аукціону, окрім Регламенту ЕТС.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

17.10.2019р. набув чинності Закон України №132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів". Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Стандарт доказування - це та ступінь достовірності наданих стороною доказів, за яких суд має визнати тягар доведення знятим, а фактичну обставину - доведеною. Мова йде про достатній рівень допустимих сумнівів, при якому тягар доведення вважається виконаним.

Усталеною є практика ЄСПЛ, в якій суд посилається на balanceofprobabilities (баланс ймовірностей) для оцінки обставин справи. Наприклад, у рішенні BENDERSKIY v. Ukraine 15.11.2007 суд застосовує баланс ймовірностей. У рішенні J.K. AND OTHERS v. Sweden 23.08.2016 суд вказує, що цей стандарт притаманний саме цивільним справам.

У постанові Верховного Суду України від 14.06.2017 у справі №923/2075/15 відхилено висновки апеляційного суду про відмову в позові про стягнення упущеної вигоди лише з тих підстав, що її розмір не може бути встановлений з розумним степенем достовірності, оскільки апеляційний суд не дослідив інших доказів, які надані позивачем, чим фактично позбавив останнього можливості відновити його порушене право, за захистом якого подано позов.

Аналогічний підхід продемонстрував і Касаційний цивільний суд в складі Верховного Суду у своїй постанові від 06.11.2019 у справі №127/27155/16-ц (провадження №61-30580св18).

Отже, під розумним ступенем достовірності слід розуміти те, що факт є доведеним,якщо після оцінки доказів вбачається, що факт скоріше відбувся, аніж не мав місце.

У зв`язку з цим, суд першої інстанції при розгляді даної справи застосовує вищезазначений стандарт доказування.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010р. №4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до ч.23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України» за заявою №63566/00 суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

При цьому суд зазначає, що згідно вимог ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; пункт 58): де зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

Суд також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що матеріалами справи не підтверджується факт неправомірності прийняття 03.07.2020р. о 14:16год. Відповідачем рішення №1-30/06/2020 про відміну (скасування) електронного аукціону, результати якого оформлені протоколом від 01.06.2020р. №UA-PS-2020-05-14-000021-2 щодо продажу лота 6s: будівлі площею 1487,70м.кв. за адресою: Львівська область, м.Трускавець, вул.Героїв УПА, 11 та порушення вказаним рішенням прав та законних інтересів Позивача, суд дійшов висновків про безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог, а відтак, в позові слід відмовити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Приписами частини другої вказаної статті встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп.2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюються у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року для працездатних осіб в розмірі 2102 гривні.

Приписами ч.1 ст.124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивачем при поданні позовної заяви до господарського суду надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно якого Позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи судові витрати в розмірі 4204грн. у вигляді сплаченого за подання позовної заяви до господарського суду судового збору.

Як доказ сплати судового збору Позивач подав Платіжне доручення від 06.08.2020р. №687 про сплату за подання позовної заяви до господарського суду судового збору в розмірі 4204грн. Оригінал вказаного Платіжного доручення є додатком №1 до позовної заяви.

Окрім того, суд зазначає що Відповідач та Третя особа наданим чинним законодавством правом на відшкодування документально підтверджених судових витрат не скористались.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З підстав наведеного, а також недоведення Позивачем в порядку, визначеному главою 8 розділу І ГПК України іншого розміру судових витрат, окрім суми сплаченого за подання позовної заяви до господарського суду судового збору в розмірі 4204грн., недоведення Відповідачем та Третьою особою розміру понесених судових витрат у справі суд дійшов висновків про те, що судові витрати у справі, а саме сплачений Позивачем за подання позовної заяви до господарського суду судовий збір в розмірі 4204грн. слід покласти на Сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, залишити вказані судові витрати за Позивачем.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 42, п. 1, 3 ч. 1 ст.129 Конституції України, ст.ст.4, 13, 27, 42, 43, 46, 73, 74, 76,-79, 80, 81, 86, 123, 126, 129, 191, 205, 216, 222, 231, 235, 236, 238, 241Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.173, 174, 179, 180, 193Господарського кодексу України, ст.ст.3, 6, 11, 15, 16, 509, 526, 527, 530,599, 610-612, 627, 629Цивільного кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 ГПК України.

3. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою І розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 28.12.2020р.

Головуючий суддя Т.Б. Фартушок