ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2020 р. Справа № 910/10135/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

секретар судового засідання Ярмоленко С.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю

на додаткове рішення господарського суду міста Києва від 27.10.2020 р.

у справі № 910/10135/20 (суддя - Ващенко Т.М.)

за позовом фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю

до товариства з обмеженою відповідальністю "Пауер Енерджи"

про визнання договору недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Фірма "Т.М.М." - товариство з обмеженою відповідальністю (далі - фірма "Т.М.М.") звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Пауер Енерджи" (далі - ТОВ "Пауер Енерджи") про визнання недійсним енергосервісного контракту № 18/1 від 12.06.2018 р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.10.2020 р. у справі № 910/10135/20 відмовлено у задоволенні позову.

Додатковим рішенням господарського суду міста Києва від 27.10.2020 р. у справі № 910/10135/20 стягнуто з фірми "Т.М.М." на користь ТОВ "Пауер Енерджи" 6 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням, фірма "Т.М.М." звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржуване додаткове рішення.

Наводячи підстави для скасування додаткового рішення, апелянт зазначав, що судом першої інстанції не було досліджено питання складності справи, не взято до уваги кваліфікацію і досвід адвоката відповідача у даній справі, а також факт співрозмірності послуг, які фактично надавалися. За твердженнями позивача, грошові кошти від відповідача були отримані адвокатською компанією, а не адвокатом, який, в свою чергу не надав доказів отримання коштів від адвокатської компанії, а адвокатом не було підтверджено заявленого обсягу наданих послуг, оскільки акти здачі-прийняття робіт не підписані відповідачем, а частина робіт виконана іншим представником товариства. Скаржник також вказував, що судом першої інстанції порушено порядок ухвалення додаткового рішення - без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи, що позбавило його можливості заявити клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Дідиченко М.А., Поляк О.І., відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 16.12.2020 р.

11.12.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2020 р., у зв`язку з перебуванням судді Поляк О.І. на лікарняному, сформовано новий склад колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Дідиченко М.А., Руденко М.А.

У судовому засіданні, що відбулось 16.12.2020 р., відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення без змін та скасування. Позивач вказував на обґрунтованість доводів апеляційної скарги та просив скасувати оскаржуване додаткове рішення.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, заяву про понесення витрат на правничу допомогу разом із доказами в сумі 6 000,00 грн., пов`язану із розглядом справи, адвокат відповідача заявив у суді першої інстанції до закінчення судових дебатів (а.с. 193-213 том 1), тобто у строк, встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

На підтвердження вказаних витрат заявником надано наступні документи:

- договір № 09/19-01 від 10.09.2019 р. про надання правової допомоги, укладений між ТОВ "Пауер Енерджи" (замовник) та ТОВ "Адвокатська компанія "Аксіома" (виконавець; адвокатська компанія), за умовами якого виконавець прийняв на себе зобов`язання щодо захисту інтересів замовника в суді. Оплата наданих послуг здійснюється замовником відповідно до фактичного обсягу наданих виконавцем послуг та на підставі виставлених рахунків, не пізніше 3-х днів з моменту їх отримання (п. 4.1);

- додаткову угоду № 1 до договору № 09/19-01 від 10.09.2019 р. щодо продовження дії договору до 31.12.2021 р.;

- договір про співробітництво від 01.09.2020 р., укладений між ТОВ "Адвокатська компанія "Аксіома" та адвокатом Невкритим Володимиром Юрійовичем, за умовами якого адвокатська компанія залучає адвоката до виконання укладених договорів про надання правової допомоги; залучення адвоката до виконання конкретного договору про надання правової допомоги, здійснюється на підставі даного договору про співробітництво та/або довіреності від клієнта (п. 1.3 договору); адвокат має право залучати до участі у справі інших фахівців в галузі права (пп. 2.3.1 договору);

- довіреність № 05 від 01.11.2019 р. щодо представництва відповідача адвокатами Невкритим В.Ю. та Журавльовим О.С.;

- свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю КВ № 005808 від 10.11.2016 р.; КВ № 2769 від 15.08.2017 р.;

- акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000007 від 18.08.2020 р. на суму 2 000,00 грн. за підготовку та подачу відзиву на позовну заяву; № ОУ-0000008 від 01.09.2020 р. на суму 2 000,00 грн. за заперечення на відповідь на відзив; № ОУ-0000010 від 01.10.2020 р. на суму 2 000,00 грн. за участь у судовому засіданні;

- рахунки фактури № СФ-0000009 від 18.08.2020 р. на суму 2 000,00 грн.; № СФ-0000010 від 01.09.2020 р. на суму 2 000,00 грн.; № СФ-0000012 від 02.10.2020 р. на суму 2 000,00 грн.;

- банківські виписки по рахунку адвокатської компанії щодо оплати відповідачем 6 000,00 грн. за договором про надання правової допомоги № 09/19-01 від 10.09.2019 р. та згідно виставлених адвокатською компанією вищевказаних рахунків.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За приписами частин 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Поряд з цим, аналіз наведених норм частини 4 статті 126 ГПК України, а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

Дослідивши заперечення апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Оплачені відповідачем кошти на користь адвокатської компанії у відповідності до умов договору № 09/19-01 від 10.09.2019 р. про надання правової допомоги на підставі виставлених нею рахунків на загальну суму 6 000,00 грн. підтверджують надання правової допомоги, яка здійснена у відповідності до договору про співробітництво від 01.09.2020 р. та на підставі довіреності № 05 від 01.11.2019 р. щодо представництва відповідача у суді.

Фактично надані адвокатами послуги підтверджуються наявними у справі: відзивом з додатками (а.с. 118-130 том 1); запереченнями на відповідь на відзив з додатками (а.с. 141-174 том 1); участю представника відповідача у судових засіданнях 03.09.2020 р., 01.10.2020 р.; 20.10.2020 р. (згідно протоколів - а.с. 138-139; 186-187; 214-215 том 1). При цьому ГПК України не встановлює вимог від сторони, яка заявляє про відшкодування витрат, надання нею доказів на підтвердження хронометражу витрачання адвокатом часу при наданні послуг, а також не містить критеріїв для визначення адвокатської допомоги у відповідності до стажу професійної діяльності адвоката.

Доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неспівмірність та/або нерозумність та/або нереальність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвокатів до цієї справи апелянтом не надано.

Тож, перевіривши співрозмірність заявлених витрат на відповідність зазначеним критеріям, врахувавши ступінь складності справи та обсяг наданих адвокатами послуг, суд першої інстанції правомірно встановив, що заявлені відповідачем витрати на відшкодування адвокатських послуг є співрозмірними із предметом позову та доведеними належними доказами у розмірі 6 000,00 грн., а тому поклав на позивача у справі, оскільки у задоволенні його позову було відмовлено.

Стосовно доводів апелянта, що рішення за наслідками розгляду справи було прийнято у судовому засіданні з повідомленням сторін, проте прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат понесених відповідачем на правничу допомогу господарським судом, в порушення положень частини 3 статті 244 ГПК України, прийнято без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи, колегія суддів зазначає наступне.

Зі змісту пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України випливає, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання (ч.ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України).

Отже, не вирішення судом розподілу судових витрат, які мали бути вирішені на час прийняття рішення, є правовою підставою для ухвалення судом додаткового судового рішення, зокрема, і з власної ініціативи без виклику сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, заява відповідача про відшкодування витрат на правову допомогу подана до прийняття судом рішення, тож на момент його прийняття суд мав вирішити питання щодо покладення на позивача понесених відповідачем витрат на правничу допомогу чи відмовити у задоволенні заяви. При цьому, положеннями ч. 3 ст. 244 ГПК України визначено правове регулювання механізму реалізації повноважень суду щодо розгляду заяв про ухвалення додаткового рішення.

Таким чином, оскаржуване додаткове рішення прийнято за ініціативою суду з урахування того, що заява про відшкодування витрат на правничу допомогу подана відповідачем до прийняття рішення по справі. Вказана заява отримана позивачем 21.10.2020 р., що вірно встановлено судом. Водночас, наведені апелянтом заперечення щодо розміру адвокатських витрат не знайшли свого підтвердження під час перегляду додаткового рішення апеляційним господарським судом, тож судом першої інстанції правомірно покладено на позивача понесені відповідачем витрати у повному обсязі.

За умовами абз. 2 ч. 2 ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд погоджується із додатковим рішення господарського суду міста Києва від 27.10.2020 р. у справі № 910/10135/20, підстав для його скасування або зміни не вбачається, тож у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю на додаткове рішення господарського суду міста Києва від 27.10.2020 р. у справі № 910/10135/20 залишити без задоволення.

Додаткове рішення господарського суду міста Києва від 27.10.2020 р. у справі № 910/10135/20 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/10135/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 23.12.2020 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко