Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"28" грудня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/1515/20

Господарський суд Житомирської області у складі судді Маріщенко Л.О.,

розглянувши заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи"Житомиргаз"

про видачу судового наказу за вимогою до Фізичної особи - підприємця Шевчука Володимира Анатолійовича про стягнення 1 851,12 грн заборгованості за договором розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи"Житомиргаз" звернувся до господарського суду Житомирської області з заявою про видачу судового наказу за вимогою до Фізичної особи - підприємця Шевчука Володимира Анатолійовича про стягнення 1 851,12 грн заборгованості за договором розподілу природного газу.

При цьому заявник посилається на те, що 01.01.2016 боржником було підписано заяву-приєднання №094274І287АР016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) разом з додатком №4, в якому визначено боржником власні об`єкти, які мають доступ до газорозподільної системи, в результаті чого укладеного типовий договір розподілу природного газу з заявником.

Однак, в порушення умов договору боржником не було сплачена заборгованість у розмірі 1 851,12 грн за послуги надані у період січень-листопад 2020 року за договором розподілу природного газу.

Розглянувши подану заяву, у відповідності до вимог розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає наступне.

Так відповідно до частин першої та другої статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з вимогами ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено, зокрема: - вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

- перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

В поданій заяві заявник просить стягнути з боржника 1 851,12 грн.

Однак, до поданої заяви про видачу судового наказу, заявником, не надано деталізованого розрахунку, за які місяці утворилась заборгованість і в якій сумі за кожен місяць окремо згідно відповідних доказів. Зі змісту заяви про видачу судового наказу не можливо встановити обставини утворення заборгованості у розмірі 1 851,12 грн за період січень - листопад 2020 за умов договору розподілу природного газу.

Враховуючи вищевикладене, до видачі судового наказу, який є особливою формою судового рішення обов`язкового до виконання за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень, суд повинен перевірити відповідність заяви усім необхідним вимогам, виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Разом з тим, оглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд зазначає, що у поданих матеріалах не вбачається відсутність спору між сторонами з огляду на не підписані в двосторонньому порядку акти надання послуг. Лише у порядку позовного провадження суд може встановити наявність підстав вважати акти наданих послуг підписаним. Водночас, ненадання очевидних доказів позбавляє можливості встановити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ст.ст.76-78 ГПК України належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 86 цього Кодексу суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

За приписами ч.2 ст.154 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.2 ст.152 Господарського процесуального кодексу України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" до Фізичної особи - підприємця Шевчука Володимира Анатолійовича про стягнення 1 851,12 грн.

Відповідно до ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 147, 148, 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" у видачі судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Дата підписання: 28.12.2020

Суддя Маріщенко Л.О.
Друк.

1- в справу

2- заявнику (рек._)