РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2020Справа № 903/410/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Волковій Д. Р., розглянувши у порядку загального позовного провадження господарську справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Іванчука Олексія Івановича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Депт Фінанс"

про визнання припиненим іпотечного договору

за участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Волинської області з позовом звернулась Фізична особа-підприємець Іванчук Олексій Іванович (далі - ФОП Іванчук О. І., позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Депт Фінанс" (далі - ТОВ "ФК "Депт Фінанс", відповідач) про визнання припиненим іпотечного договору.

Свої позовні вимоги ФОП Іванчук О. І. обґрунтовує тим, що його зобов`язання за іпотечним договором від 07.12.2007 р., укладеним із АБ «Брокбізнесбанк» на забезпечення виконання кредитного договору № 27/07 від 07.12.2007 р., припинилось внаслідок виконання ним, як позичальником, основного зобов`язання перед банком. Разом з тим, позивачу стало відомо, що обтяження нерухомого майна за вказаним іпотечним договором банком не зняте. Також позивач зазначив, що у подальшому між АБ «Брокбізнесбанк» та ТОВ "ФК "Депт Фінанс" був укладений договір про відступлення прав вимоги № 308 від 19.04.2019 р., зокрема, щодо зобов`язань ФОП Іванчука О. І. за наведеними кредитним та іпотечним договорами, тому ТОВ "ФК "Депт Фінанс" є особою, яка має відповідати за порушене право позивача. У позові, посилаючись на ст. 17 Закону України "Про іпотеку", позивач просить визнати припиненим іпотечний договір від 07.12.2007 р., укладений між ФОП Іванчуком О. І. та АБ «Брокбізнесбанк».

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 15.06.2020 р. матеріали вказаного позову були направлені за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 р. позов ФОП Іванчука О. І. був прийнятий до розгляду, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, у встановлений законом строк надав суду відзив на позов, у якому проти заявлених вимог заперечив, вказав, що згідно з укладеним із АБ «Брокбізнесбанк» договором про відступлення прав вимоги № 308 від 19.04.2019 р. право вимоги до ФОП Іванчука О. І. не перейшло до ТОВ "ФК "Депт Фінанс" ні за основним (кредитним) зобов`язанням, ні за іпотечним, що підтверджується витягом з Державного реєстру іпотек, де іпотекодержателем значиться АБ «Брокбізнесбанк». Отже, ТОВ "ФК "Депт Фінанс" є неналежним відповідачем у справі, просив відмовити у задоволенні позову.

Також у відзиві відповідач просив замінити його належним відповідачем. Розглянувши у підготовчому засіданні вказане клопотання суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 09.11.2020 р., відмовив у його задоволенні з тих підстав, що заміна неналежного відповідача можлива, відповідно до ч. 1 ст. 48 ГПК України, лише за заявою позивача, від якого відповідного клопотання у даній справі не надходило.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 р. підготовче провадження у справі було закрито, розгляд справи призначено по суті.

У судове засідання для розгляду справи по суті представники сторін не з`явились, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, представник відповідача про причини повторної неявки суд не повідомив.

Розглянувши заяви учасників справи по суті спору та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з урахуванням наступного.

Установлено, що 07.12.2007 р. між ФОП Іванчуком О. І. (позичальник) та АБ "Брокбізнесбанк" (банк) був укладений кредитний договір № 27/07 (далі - кредитний договір). Відповідно до умов цього договору банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у вигляді відкличної поновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості у розмірі 500 000,00 грн. (п. 1.1.1). Термін користування кредитом встановлений до 05.12.2008 р., а процентна ставка за користування кредитом становить 17 % річних (п. 1.1.2, 1.1.3 кредитного договору).

Кредитний договір набирає чинності з дати його підписання і скріплення печатками сторін та діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань (п. 8.1).

У подальшому додатковими угодами до кредитного договору сторони внесли зміни до його умов, якими збільшили процентну ставку за користування кредитом.

Також встановлено, що для забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, між ФОП Іванчуком О. І. (іпотекодавець) та АБ "Брокбізнесбанк" (банк) 07.12.2007 р. був укладений іпотечний договір (далі - договір іпотеки). Відповідно до умов цього договору іпотекодавець з метою забезпечення виконання основного зобов`язання, що випливає з кредитного договору № 27/07 від 07.12.2007 р., передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки, яким виступає автозаправочна станція (під літерою А-1) загальною площею 19,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська область, с. Павлівка, вул. Шкільна, буд. 2а (розділ 1).

Із матеріалів справи вбачається, що 04.06.2009 р. приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Зубенко Т. І. були вчинені виконавчі написи № 1094 та № 1095 в рахунок задоволення вимог банку у сумі 557 792,30 грн., що складається з основного боргу - 500 000,00 грн., несплачених відсотків - 24 527,40 грн., пені - 32264,90 грн., витрат за вчинення виконавчого напису - 1 000,00 грн. Згідно з указаними виконавчими написами на предмет іпотеки - автозаправочну станцію під літерою А-1 загальною площею 19,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська область, с. Павлівка, вул. Шкільна, буд. 2а, було звернуто стягнення. А 14.09.2009 р. за вказаними виконавчими написами відділом Державної виконавчої служби Іваничівського РУЮ відкриті виконавчі провадження.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що на стадії примусового виконання зазначених написів між АТ "Брокбізнесбанк" та ФОП Іванчуком О. І. була укладена мирова угода від 16.11.2010 р., яка затверджена ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 25.02.2011 у справі № 6-1/11.

Відповідно до умов зазначеної мирової угоди сторони підтвердили, що за ФОП Іванчуком О. І. перед АТ "Брокбізнесбанк" рахується заборгованість за кредитним договором № 27/07 від 07.12.2007 р. у сумі 643 315,17 грн., в тому числі 500 000,00 грн. - заборгованості по кредиту, 108 350,27 грн. - відсотки, 32 264,90 грн. - пені, 2 700,00 грн. - витрат за вчинення виконавчого напису, яку боржник зобов`язався погашати шляхом проведення періодичних перерахувань коштів у строки та у розмірах, визначених графіком, з остаточним погашенням заборгованості до 31.10.2011 включно (п. 2); у разі своєчасного виконання боржником зобов`язань по даній угоді стягувач зобов`язується не нараховувати відсотки по кредитному договору № 27/07 від 07.12.2007 (п. 3); у разі невиконання умов мирової угоди боржником, стягувач відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" вправі звернутися до державної виконавчої служби протягом 3 років з моменту затвердження судом мирової угоди з примусовим виконання ухвали Іваничівського районного суду Волинської області (п. 4).

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 604 ЦК України зобов`язання припиняються за домовленістю сторін.

Відповідно до ч. 2 цієї статті зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація). Новація припиняє додаткові зобов`язання, пов`язані з первісним зобов`язанням, якщо інше не встановлено договором (п. 4 ст. 604 ЦК України).

Отже, виходячи з положень ст. 604 ЦК України, суд вважає, що з моменту затвердження Іваничівським районним судом мирової угоди від 16.11.2010 року, а саме - з 25.02.2011 року між сторонами виникли нові зобов`язання, які припинили відповідні зобов`язання за кредитним договором № 27/07 від 07.12.2007, тобто, за домовленістю сторін пройшла новація договору.

Матеріалами справи підтверджено, що у подальшому зобов`язання за кредитним договором № 27/07 від 07.12.2007 р. позивач виконав у повному обсязі, зокрема, на виконання мирової угоди від 16.11.2010 р. сплатив на користь АТ "Брокбізнесбанк" кредитну заборгованість у сумі 500 000,00 грн., відсотки у сумі 108 350,27 грн., пеню у сумі 32264,90 грн., витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 2 700,00 грн., що разом становить 643 315,17 грн., про що свідчать наявні у матеріалах справи платіжні доручення за період з 25.05.2012 р. по 22.05.2013 р. та акт взаєморозрахунків сторін № 949/050 від 29.05.2012 р.

Також рішенням Господарського суду Волинської області від 30.05.2012 р. у справі № 5004/310/12, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 05.02.2013 р., позов АТ "Брокбізнесбанк" до СПД Іванчука О. І. про стягнення нарахованих після затвердження мирової угоди відсотків (у період з 01.06.2011 р. по 29.02.2012) на суму 61 252,09 грн. було відмовлено, як у безпідставних.

Отже, судом встановлено, що у ФОП Іванчука О. І. заборгованість за кредитним договором № 27/07 від 07.12.2007 р. - відсутня.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

У ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотека визначена як окремий вид застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Іпотека відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (ст. 3 Закону України "Про іпотеку").

Основним зобов`язанням є зобов`язання боржника за договором позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також інше зобов`язання, що виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.

За змістом ст. 17 цього Закону іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; визнання іпотечного договору недійсним. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Отже, враховуючи приписи чинного законодавства та встановлені фактичні обставини справи, зокрема, припинення зобов`язань ФОП Іванчука О. І. перед АТ "Брокбізнесбанк" за кредитним договором № 27/07 від 07.12.2007 р. (основного зобов`язання), суд вважає, що похідне зобов`язання у вигляді іпотеки за договором іпотеки від 07.12.2007 р. у позивача перед АТ "Брокбізнесбанк" також припинилось.

Водночас, судом встановлено, що постановою Правління Національного банку України від 10.06.2014 р. № 339 було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації АТ "Брокбізнесбанк" та станом на час розгляду даної справи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань був внесений запис про припинення АТ "Брокбізнесбанк" як юридичної особи, згідно з оголошенням, опублікованим на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.10.2019 р.

Також матеріали справи свідчать, що 15.04.2019 р. між АТ "Брокбізнесбанк" (банк) та ТОВ "ФК "Депт Фінанс" (новий кредитор) був укладений договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 308 (далі - договір відступлення). Відповідно до умов вказаного договору банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, заставодавців, іпотекодавців та поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору (далі - боржників), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки (іпотечними договорами) (далі - основні договори), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору (п. 2.1 договору відступлення).

Відповідно до п. 2.2 договору відступлення новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4.1 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами. У додатку № 1 до договору відступлення сторони погодили реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами.

Договір відступлення прав набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення печатками сторін (п. 6.5).

Звертаючись до суду з даним позовом, ФОП Іванчук О. І. посилається на вказаний договір відступлення та вважає, що ТОВ "ФК "Депт Фінанс" повинно визнати припиненим договір іпотеки від 07.12.2007 р. у зв`язку з припиненням основного (кредитного) зобов`язання.

Однак, суд не погоджується з такими доводами позивача, виходячи з наступного.

Так, наданих відповідачем додатків до договору відступлення права вимоги № 308 від 15.04.2019 р. (реєстрів основних договорів та боржників) вбачається, що кредитний договір № 27/07 від 07.12.2007 р. та іпотечний договір від 07.12.2007 р., укладені з ФОП Іванчуком О. І., не були включені до переліку переданих прав новому кредитору та не були предметом договору відступлення.

Крім того, з витягу Державного реєстру іпотек, що міститься у матеріалах справи, вбачається, що іпотекодержателем нерухомого майна (предмету іпотеки) - автозаправочної станції під літерою А-1 загальною площею 19,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська область, с. Павлівка, вул. Шкільна, буд. 2а, є АТ "Брокбізнесбанк" (а не відповідач - ТОВ "ФК "Депт Фінанс").

Отже, судом встановлено, що право вимоги до ФОП Іванчука О. І. за кредитним договором № 27/07 від 07.12.2007 р. та договором іпотеки від 07.12.2007 р. не було відступлене банком на користь ТОВ "ФК "Депт Фінанс".

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки судом встановлено, що право вимоги до ФОП Іванчука О. І. від АТ "Брокбізнесбанк" за кредитним договором № 27/07 від 07.12.2007 р. та договором іпотеки від 07.12.2007 р. до відповідача (нового кредитора) не перейшло та прав позивача він не порушив, суд вважає, що ТОВ "ФК "Депт Фінанс" не може відповідати за позовом, що розглядається у даній справі. Будь-яких доказів протилежного позивач суду не надав.

Згідно зі ст. 73, 74, 76 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи, а вірогідні докази - це ті, які на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Указані норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України, згідно з якою судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Отже, оцінивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що зобов`язання за договором іпотеки від 07.12.2007 р. у позивача перед АТ "Брокбізнесбанк" припинилось, проте, вказана обставина не свідчить про порушення відповідачем прав ФОП Іванчука О. І., будь-яких доказів порушення прав позивача з боку ТОВ "ФК "Депт Фінанс" не надано, тому у задоволенні позовних вимог ФОП Іванчука О. І. про визнання припиненим іпотечного договору від 07.12.2007 р., суд відмовляє.

У разі відмови у задоволенні позову витрати по сплаті судового збору, за правилами ст. 129 ГПК України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця Іванчука Олексія Івановича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Депт Фінанс" про визнання припиненим іпотечного договору.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені в нарадчій кімнаті в судовому засіданні 7 грудня 2020 року.

Повне судове рішення складене 21 грудня 2020 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.