ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2020 справа № 914/2603/20

Суддя Юркевич М.В., при секретарі Кияк І.В., розглядаючи матеріали

позовної заяви: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях

до відповідача: Дочірнього підприємства СОРЕНСЕН і ХААР Датської компанії КОНСЕПТ ПАРТНЕРС, м. Львів

про: стягнення 7 326,23 грн. заборгованості за договором оренди державного нерухомого майна

за участю представників сторін:

від позивача: Лепех А.М. - представник

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Дочірнього підприємства СОРЕНСЕН і ХААР Датської компанії КОНСЕПТ ПАРТНЕРС про стягнення 7 326,23 грн. заборгованості за договором оренди державного нерухомого майна, з яких: 6 392,40 грн. основний борг, 294,59 грн. пеня, 639,24 грн. штраф.

Ухвалою від 08.10.2020р. було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та надано строк для подання відзиву та доказів по справі.

Ухвалою від 18.11.2020р. судове засідання по розгляду справи по суті було призначено на 08.12.2020р.

У зв`язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, розгляд справи було відкладено на 22.12.2020р.

В судове засідання 22.12.2020 року позивач явку повноважного представника забезпечив, надав пояснення в яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив повторно, причини неявки суду не повідомив, з клопотаннями та заявами до суду не звертався.

Крім того, у згаданих ухвалах судом пропонувалося відповідачу подати відзив на позовну заяву та висловити свою позицію по справі, однак відповідач своїм правом не скористався.

Суд звертає увагу сторін на те, що провадження у даній справі триває з 08.10.2020р. Так, судом неодноразово скеровувалися ухвали суду на адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, однак останній на жоден виклик в судове засідання не відреагував. Крім того, для надання відповідачу права взяти участь в судовому процесі судом були застосовані розумні строки розгляду даної справи.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, юридичною адресою відповідача по справі є м. Львів, вул. Шевченка, 134, куди і надсилалися ухвали господарського суду. Інша інформація про місцезнаходження відповідача в суду відсутня.

Як звернув увагу Верховний суд у складі колегії Касаційного господарського суду в постанові від 19.02.2020р. у справі №910/16409/15: «свідоме неотримання судової кореспонденції, яка направлялася за офіційною юридичною адресою, є порушенням норм процесуального права та може бути розцінено судом як дії, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчити про зловживання процесуальними правами учасника справи, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи. З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що, сторона була обізнана про розгляд справи в суді, повідомлялася про дату, час та місце судових засідань за вказаною адресою, однак не скористався правом участі у судових засіданнях, тому відсутні підстави вважати, що судом під час розгляду справи було порушено норми процесуального права щодо повідомлення останнього про час та місце судового розгляду».

Враховуючи вищенаведене, відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд дійшов висновку розглядати даний спір за наявними матеріалами справи.

Після з`ясування обставин справи та дослідження поданих доказів судом було встановлено наступне:

01.10.2018р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (правонаступник РВ ФДМУ по Львівській, Закарпатській та Волинській областях) (орендодавцем) та Дочірнім підприємством «СОРЕНСЕН і ХААР» Датської компанії «КОНСЕПТ ПАРТНЕРС» (орендарем) було укладено договір оренди державного майна №128.

За умовами п. 1.1. договору, орендодавець передає орендарю в строкове платне користування державне нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 134, загальною площею 85,4 кв.м.

Вказане майно перебувало на балансі Державного підприємства Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій».

На виконання договору між сторонами було складено акт приймання-передачі майна від 01.10.2018р.

Відповідно до п.10.1 договору, його було укладено до 29.09.2021р.

Розділом 3 договору сторонами було встановлено орендну плату за базовий місяць розрахунку серпень 2018 року 1120,35 грн. Орендна плата за перший (повний) місяць оренди - жовтень 2018 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць оренди серпень 2018 року на індекс інфляції за вересень та жовтень 2018 року. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно п. 3.6 договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом міністрів України у наступному співвідношенні:

- 70% до Державного бюджету України;

- 30% на рахунок балансоутримувача.

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за неї становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами 04.08.2020р. було складено акт приймання передачі, яким державне нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 134, загальною площею 85,4 кв.м. було повернуто орендарем та прийнято балансоутримувачем. Таким чином, договір оренди майна достроково за взаємною згодою сторін припинив свою дію 04.08.2020р.

В той же час, як зазначає позивач, за період дії договору та станом на 04.08.2020р. у відповідача, як орендаря, існувала заборгованість по орендній платі в сумі 6 392,40 грн.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, така заборгованість утворилася за період користування майном з листопада 2019р. по 04.08.2020р. та не була сплачена орендарем після повернення майна.

З огляду на наведене, позивач звернувся до відповідача з вимогою про стягнення з останнього 6 392,40 грн. заборгованості, що становить 70% від базового розміру місячної орендної плати, яка підлягає перерахування до Державного бюджету, а також 294,59 грн. пені та 639,24 грн. штрафу за порушення строку виконання грошового зобов`язання.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного:

Відповідно до фактичних обставин справи встановлених судом, спір між сторонами виник у ході виконання ними договору оренди нерухомого державного майна від 01.10.2018р. №128.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ухвалюючи рішення суд послуговується наступними законоположеннями та своїми висновками:

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Однією з підстав виникнення зобов`язань, згідно ст.11 ЦК України, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно обставин даної справи між сторонами було укладено договір оренди нерухомого державного майна (нежитлового приміщення).

За умовами вказаного договору, зокрема п. 3.6. орендна плата перераховується щомісяця, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, а саме розрахунком від 14.09.2020р., в період з листопада 2019р. по серпень 2020р. позивачем нараховувалося відповідачу щомісячно орендна плата у наступних розмірах:

- За листопад 2019р. 866,10 грн.;

- За грудень 2019р. 864,37 грн.;

- За січень 2020р. 866,10 грн.;

- За лютий 2020р. 863,51 грн.;

- За березень 2020р. 870,42 грн.;

- За квітень 2020р. 877,38 грн.;

- За травень 2020р. 880,01 грн.;

- За червень 2020р. 881,77 грн.;

- За липень2020р. 876,48 грн.;

- За серпень 2020р. (за 4 дні) 112,87 грн.;

В той же час, як зясовано судом, у спірний період відповідачем було лише частково сплачено 1650,41 грн. Відтак, сума заборгованості з орендної плати з урахуванням індексу інфляції становить 6 392,40 грн.

В ході розгляду даної справи відповідач не спростував наявності вказаної заборгованості та не представив жодних доказів, які б спростовували б даний факт.

З огляду на вищенаведене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 6 392,40 грн. основного боргу.

Як вже було зазначено вище, пунктом 3.7 договору сторони обумовили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації та стягується з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. А відповідно до п. 3.8. договору, у разі якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

На підставі вищенаведених положень, позивачем на наявну заборгованість відповідача було нараховано останньому 294,59 грн. пені та 639,24 грн. штрафу.

Перевіривши нараховані позивачем суми, суд дійшов висновку, що такі розраховані правильно, а тому підлягають до задоволення у заявленому розмірі.

Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, судовий збір. відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства СОРЕНСЕН і ХААР Датської компанії «КОНСЕПТ ПАРТНЕРС» (79039, м. Львів, вул. Шевченка, 134, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (79007, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 3, ) 6 392,40 грн. основного боргу, 294,59 грн. пені, 639,24 грн. штрафу та 2 102,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.327 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 24.12.2020р.

Суддя М.В. Юркевич