ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" грудня 2020 р. м. Київ Справа № 911/562/20

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянувши у судовому засіданні

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркон трейд», м. Одеса

про визнання кредиторських грошових вимог

у справі

про банкрутство Благодійної організації « 35-та Берегова Батарея» (07400, Київська обл., м. Бровари, бульвар Незалежності, буд. 17, ідентифікаційний код 35154638)

У засіданні суду беруть участь:

розпорядник майна: Жмакіна Н.В. (посвідчення №2030 від 15.10.2020);

представник заявника (ТОВ «Маркон трейд»): Якименко М.М. (посвідчення адвоката №2863/10 від 23.06.2005, довіреність №8 від 27.11.2020);

представник кредитора: Хижняк І.О. (посвідчення адвоката №5095/10 від 03.10.2012, ордер КС №114313 від 19.10.2020);

за участю:

арбітражного керуючого: Мельник М.А. (посвідчення №1996 від 19.12.2019)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області (далі суд) від 01.06.2020, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство Благодійної організації « 35-та Берегова Батарея» (далі боржник, БО « 35-та Берегова Батарея»), введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна БО « 35-та Берегова Батарея» арбітражного керуючого Жмакіну Надію Вікторівну (свідоцтво №1782 від 06.12.2016) та вирішено інші процесуальні питання по справі.

Водночас, з метою виявлення усіх кредиторів з вимогами за зобов`язаннями боржника, суд за допомогою автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» 01.06.2020 здійснив офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство БО « 35-та Берегова Батарея» на офіційному веб-сайті Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в мережі Інтернет, номер публікації якого 64868.

Проте, у встановлений ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства (далі Кодекс) 30-денний строк від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника до суду жодних заяв з вимогами до боржника не надійшло.

Таким чином, за результатами попереднього засідання, ухвалою суду від 13.07.2020, зокрема, призначено підсумкове засідання, зазначено розмір кредиторських вимог, пред`явлених до боржника, який складається із визнаних ухвалою суду від 01.06.2020 вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Рикито інтернешинал» на загальну від суму 2 172 799,71грн та вирішено інші процесуальні питання по справі.

26.10.2020 засобами поштового зв`язку до суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркон трейд» (далі заявник, ТОВ «Маркон трейд») із заявою від б/н 22.10.2020 (вх. №23473/20 від 28.10.2020) про визнання грошових вимог у розмірі 9 358 406,00грн, яка ухвалою суду від 02.11.2020 залишена без руху, та запропоновано ТОВ «Маркон трейд» усунути недоліки заяви протягом 10-ти днів з дня отримання вказаної ухвали.

Відповідно до ч. 6 ст. 45 Кодексу вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу встановлено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), іншими законами України.

Ухвалою суду від 10.11.2020, після усунення заявником недоліків, указана заява призначена до розгляду у судовому засіданні на 30.11.2020.

На підставі ст. 216 ГПК України у судовому засіданні оголошено перерву до 07.12.2020.

Водночас, на виконання вимог ч. 5 ст. 45 Кодексу, боржник розглянув відповідну заяву ТОВ «Маркон трейд» за результатами чого визнав його грошові вимоги у повному обсязі, про що зазначив у повідомленні б/н від 13.11.2020 (т. 4 а.с. 108-109).

Разом з цим, розпорядник майна також на підставі ч. 5 ст. 45 Кодексу, розглянув заяву ТОВ «Маркон трейд», що підтверджується повідомленням №02-01/597 від 17.11.2020 (вх. №25887/20 від 23.11.2020) та за результатами чого відхилила кредиторські вимоги у повному обсязі, у зв`язку із їх недоведеністю (т. 4 а.с. 42-46).

Розглянувши відповідну заяву, заслухавши учасників справи суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 1 Кодексу, зокрема, кредитор - юридична особа, яка має вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

Згідно абз. 5 ч. 1 ст. 1 Кодексу грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Як зазначено у ч.1 ст.45 Кодексу, зокрема, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

У свою чергу, суд зазначає, що обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 925/1165/16, від 07.08.2019 у справі №922/1014/18, від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 05.03.2019 у справі №910/3353/16, від 17.04.2019 у справі №43/75-15/7-б).

При цьому, обов`язок доведення кредиторських вимог одночасно з поданням відповідних документів, що їх підтверджують, покладено саме на кредитора (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.03.2018 у справі №916/4644/15).

До того ж, для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, відповідні заяви з кредиторськими вимогами розглядаються із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.06.2020 у справі №908/401/18, від 28.07.2020 у справі №904/2104/19, від 21.10.2020 у справі №924/995/19).

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підтвердження наявності у боржника заборгованості перед ТОВ «Маркон трейд» заявником надано суду договір про закупівлю послуг №13-08/19 від 13.08.2019 (далі Договір) із додатками, акт наданих послуг №1305 від 13.05.2020 та акт звіряння взаємних розрахунків.

Так, із змісту договору вбачається, що останній підписаний БО «35-та Берегова Батарея» (замовник) та ТОВ «Маркон трейд» (виконавець) та відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах визначених цим договором, виконавець зобов`язується надати послуги з організації проектних робіт та консультаційні послуги з питань розробки та підготовки будівництва соціального гуртожитку для внутрішньо переміщених осіб, а замовник зобов`язується надані належним чином послуги прийняти та оплатити (т. 4 а.с. 5-9).

Детальний опис, перелік, строки та обсяг послуг, що надаються на умовах цього договору, умови їх надання визначаються відповідно до технічного завдання (додаток №1 до договору), що складає невід`ємну частину цього договору (п. 1.2 Договору).

Виконавець зобов`язаний надати замовнику послуги, згідно з етапами, зазначеними у технічному завданні (додаток №1), з урахуванням діючих державних стандартів, норм і правил та у відповідності до умов цього договору (п. 1.3 Договору).

Ціна цього договору становить 9 358 406грн в тому числі ПДВ 1 559 734грн (п. 2.1 Договору).

Оплата наданих послуг проводиться протягом 30-ти календарних днів з дня підписання уповноваженими представниками сторін акту надання послуг, за результатами виконання 100% обсягу робіт, передбачених технічним завданням (п. 3.2 Договору).

Замовник надає необхідні вихідні дані для надання послуг виконавцем (п. 4.2 Договору).

Відповідно до п. 15.1 Договору до нього додаються: додаток №1 технічне завдання; додаток №2 кошторис на надання консультацій для будівництва соціального гуртожитка для переселенців.

Згідно додатку №1 виконавець підготує документацію: 1) підготовка проекту договорів на будівництво соціального гуртожитку для тимчасово переміщених осіб та розробка проекту будівництва соціального гуртожитку для тимчасово переміщених осіб «Р»; 2) розробка проекту вентиляції та кондиціонування; 3) проект автоматизації роботи внутрішніх інженерних мереж, автоматизація обліку відвідувачів з прив`язкою до відкритих урядових мереж та реєстрів; 4) розробка проекту дизайну інтер`єру; 5) підготовка проекту договору про закупівлю послуг інженера-консультанта або інженерної організації; 6) проект розрахунку енергоефективності будівлі.

Крім того, технічним завданням передбачено документи, що надаються по завершенню надання послуг за етапом, а саме: проекти договорів на будівництво соціального гуртожитку для тимчасово переміщених осіб, проект будівництва соціального гуртожитку для тимчасово переміщених осіб; акт здачі-приймання послуг; проект договору про закупівлю послуг інженера-консультанта або інженерної організації.

На підтвердження виконання своїх зобов`язань за Договором, виконавцем надано суду лише акт наданих послуг №1305 від 13.05.2020 на суму 9 358 406,00грн, із змісту якого вбачається, що виконавцем передається замовнику документація згідно технічного завдання та жорсткий диск інв. №594826 (т. 4 а.с. 12), та відповідний акт звіряння взаємних розрахунків між боржником та заявником (т. 4 а.с. 13).

Проаналізувавши надані докази, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (далі ГК України; ч. 1 ст. 175 ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Проаналізувавши зміст Договору та зазначені положення, суд зазначає, що передумовою виникнення у боржника зобов`язання щодо оплати наданих послуг та виконаних робіт, є встановлення факту виконання ТОВ «Маркон трейд» зі свого боку умов відповідного Договору.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення (ч. 2 ст. 210 ГПК України).

Проаналізувавши надані докази, а саме, додаток 1 до Договору (технічне завдання) та акт наданих послуг, суд зазначає, що останні містять у собі лише загальні назви послуг та їх вартість. Водночас, із їх змісту неможливо встановити ані детального переліку, ані строків, ані обсягу наданих ТОВ «Маркон трейд» послуг, які б відповідали діючим державним стандартам. При тому, що зазначене є обов`язковими відповідно до умов Договору.

Заявником також не надано суду на дослідження результатів надання своїх послуг боржнику, зокрема, розроблені документи, як це передбачено у п. 5.1 Договору чи будь-яких інших доказів, які безпосередньо або у своїй сукупності вказували на те, що ТОВ «Маркон трейд» виконав свої зобов`язання за Договором (листування між сторонами договору, відомості з податкових органів тощо).

Зазначене, унеможливлює встановлення судом обставин, які підтверджують наявне зобов`язання боржника оплатити грошові кошти у заявленому ТОВ «Маркон трейд» розмірі.

Щодо долученого до матеріалів заяви акта звірки взаєморозрахунків, то суд зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2020 у справі №904/1161/20). Проте, в супереч ч.1 ст. 74 ГПК України відповідних доказів у розумінні ст. 76-79 ГПК України заявником суду надано не було, у зв`язку з чим наявний у матеріалах заяви акт звірки судом до уваги не приймається.

Інших доказів на підтвердження наявності у БО « 35-та Берегова Батарея» зобов`язання щодо оплати 9 358 406,00грн заявнику суду надано не було.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявником не було надано належних та допустимих доказів, які б давали змогу дійти висновку про виконання зобов`язання ТОВ «Маркон трейд» умов Договору в частині надання послуг та виконання робіт, а тому стверджувати про наявність у БО «Берегова Батарея» зустрічного зобов`язання щодо оплати відповідних послуг та робіт у суду підстав немає.

Посилання заявника на те, що боржником визнані його кредиторські вимоги судом до уваги не приймається, оскільки зазначене не є безумовною підставою для визнання їх судом під час розгляду відповідної заяви.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання кредиторських вимог ТОВ «Маркон трейд» у розмірі 9 358 406,00грн.

Керуючись ст.ст.3, 74, 76-79, 80, 234-235 ГПК України, ст.ст. 2, 45 Кодексу, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркон трейд» б/н 22.10.2020 (вх. №23473/20 від 28.10.2020) про визнання грошових вимог до боржника залишити без задоволення, а кредиторські вимоги у розмірі 9 358 406,00грн відхилити.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України, ухвала набрала законної сили 07.12.2020 та згідно ст. 255 ГПК України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.ст. 256-257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 24.12.2020.