УХВАЛА

м. Київ

24.12.2020Справа № 910/20347/20

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О. розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Чорноморські Авіалінії» (Аеропорт ЦА, Малиновський район, м. Одеса, Одеська область, 65054) про забезпечення позову до подання позову,

Особи, які можуть отримати статус учасника справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БСА ІНЖИНІРІНГ» (вул. Маршала Говорова, буд. 10В, кв. 130А, м. Одеса, 65058);

Державне підприємство «АНТОНОВ» (вул. Ак. Туполєва, буд. 1, м. Київ, 03062);

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

В С Т А Н О В И В:

22.12.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла зазначена заява та передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, доходить наведеного нижче висновку.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник просить суд вжити заходів по забезпеченню позову до його пред`явлення шляхом накладення арешту на цивільне повітряне судно типа (моделі) АН-72, заводський номер НОМЕР_1 .- серійний номер НОМЕР_2 , державний і реєстраційний знаки: НОМЕР_3 , дата виготовлення - 27.12.1988, із встановленою Допоміжною силовою установкою (ДСУ): тип: ТА-8 В, заводський номер НОМЕР_4 .

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову заявник у поданій заяві зазначає, що 23.10.2018 останній придбав за договором купівлі-продажу № 23-10/18 від 23.10.2018 цивільне повітряне судно типа (моделі) АН-72, заводський номер НОМЕР_1 .- серійний номер 0708, державний і реєстраційний знаки: НОМЕР_3 . У грудні 2020 року заявник дізнався, що колишнім директором товариства ОСОБА_1 від імені заявника, та на той час заступником директора із зовнішньоекономічних питань товариства ОСОБА_2 , який діяв від імені ТОВ «БСА ІНЖИНІРІНГ» укладено договір про відчуження зазначеного цивільного повітряного судна, а саме договір № 04-07/19 купівлі-продажу повітряного судна від 04.07.2019. Заявник зазначає, що вказаний договір від 04.07.2019 підписано всупереч справжньої волі заявника, із порушеннями. Так, договір укладено на користь та із переслідуванням інтересів ТОВ «БСА ІНЖИНІРІНГ», єдиним засновником та директором якого є ОСОБА_2 , який одночасно займав також посаду директора із зовнішньоекономічних питань заявника до 02.09.2019. Крім того, у договорі не вказані встановлені на повітряному судні після придбання повітряного судна високовартісні авіадвигуни, договір укладено у порушення процедури, законодавства України, із перевищенням повноважень та за значно заниженою вартістю. Також, заявник зазначає, що договір укладено всупереч вимоги засновників (учасників) товариства від 26.12.2018, якою було обмежено право директора товариства ОСОБА_1 , на прийняття рішень щодо укладення значних правочинів (правочинів сума яких становить або перевищує гривневий еквівалент 20000 євро), а також із прихованням факту підписання оскаржуваного договору від засновників товариства. При цьому відповідач вчинив та вчиняє конкретні дії спрямовані на відчуження даного повітряного судна, намагається здійснити відчуження цивільного повітряного судна. Вважає, що існує нагальна підтверджена необхідність негайного вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вказане цивільне повітряне судно, враховуючи наявну реальну загрозу ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду, ефективного захисту, поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, з метою забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, забезпечення реалізації прав позивача та ефективного поновлення в правах.

У зв`язку із вказаними обставинами позивач має намір пред`явити позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «БСА ІНЖИНІРІНГ», Державного підприємства «АНТОНОВ» про визнання недійсним договору № 04-07/19 від 04.07.2019 купівлі-продажу повітряного судна та усунення перешкод у здійсненні права користування власністю.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 ГПК України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.

За змістом пункту 2 частини першої статті 137 зазначеного Кодексу позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 ГПК України).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім цього, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді заборони третім особам вчиняти певні дії щодо предмета спору тощо) права відповідача або вказаних осіб, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Вказана правова позиція взаємоузгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду, викладеною у постанові від 17.09.2020у справі № 910/72/20.

В той же час заявником не надано суду належних доказів на підтвердження існування обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, зокрема, доказів вчинення відповідачем фактичних дій щодо вибуття об`єкту договору № 04-07/19 від 04.07.2019 із його володіння. Надані суду скріншоти оголошень з продажу повітряного судна не підтверджує факт виставлення на продаж спірного повітряного судна з боку його власника, при цьому інших доказів вчинення відповідачем дій на відчуження спірного об`єкту суду не надано.

Згідно з ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Системний аналіз висновків про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 916/2786/17, та положень ч. 1 ст. 136 і ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, дає підстави дійти висновку про те, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в ч.ч.2, 5, 6, 7 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України ).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Така правова позиція взаємоузгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 у справі № 910/688/13.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про необгрунтованість заявлених вимог та відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Чорноморські Авіалінії» (Аеропорт ЦА, Малиновський район, м. Одеса, Одеська область, 65054) про забезпечення позову до подання позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Чорноморські Авіалінії» (Аеропорт ЦА, Малиновський район, м. Одеса, Одеська область, 65054) про забезпечення позову до подання позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню у порядку, встановленому ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали 24.12.2020.

Суддя В.О.Демидов