УХВАЛА

м. Київ

22.12.2020Справа № 910/17837/19

Суддя Господарського суду міста Києва Павленко Є.В., розглянувши скаргу державного підприємства "Київський бронетанковий завод" від 17 грудня 2020 року № 2769/81 на дії та рішення державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у справі № 910/17837/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання "Ритм Комплект" до державного підприємства "Київський бронетанковий завод" про стягнення 909 217,24 грн.,

без виклику представників учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання "Ритм Комплект" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з державного підприємства "Київський бронетанковий завод" заборгованості у розмірі 909 217,24 грн., з яких: 665 665,00 грн. - основний борг, 55 050,50 грн. - інфляційні втрати, 22 650,85 грн. - три проценти річних, 119 254,34 грн. - пеня, 46 596,55 грн. - штраф, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки від 20 жовтня 2018 року № 002.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27 січня 2020 року (суддя Алєєва І.В.) вимоги позивача у даній справі задоволено частково. Стягнуто з державного підприємства "Київський бронетанковий завод" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання "Ритм Комплект" 665 665,00 грн. заборгованості, 11 861,60 грн., пені, 3 261,76 грн. штрафу, 2 265,08 грн. трьох процентів річних, 4 301,02 грн. інфляційних втрат та 13 448,07 грн. судового збору.

На виконання наведеного рішення 12 березня 2020 року Господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ.

17 грудня 2020 року через загальний відділ канцелярії суду надійшла скарга державного підприємства "Київський бронетанковий завод" на дії та рішення державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Відділ), в якій останнє просило визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу Шпака Олександра Михайловича про арешт коштів боржника - державного підприємства "Київський бронетанковий завод", від 4 листопада 2020 року в рамках зведеного виконавчого провадження № 63455900.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва від 17 грудня 2020 року № 05-23/1820 у зв`язку з відпусткою судді Алєєвої І.В. було проведено повторний автоматизований розподіл зазначених матеріалів судової справи, за результатами якого вказану скаргу державного підприємства "Київський бронетанковий завод" передано на розгляд судді Павленку Є.В.

При дослідженні поданих матеріалів суд дійшов висновку про те, що скарга державного підприємства "Київський бронетанковий завод" від 17 грудня 2020 року на дії та рішення державного виконавця Відділу не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається що оскаржувана постанова про арешт коштів боржника від 4 листопада 2020 року була винесена у рамках зведеного виконавчого провадження № 63455900, в якому було об`єднано виконавчі провадження по виконанню судових рішень Господарського суду міста Києва (наказ про примусове виконання рішення від 12 березня 2020 року № 910/17837/19, ухвала про затвердження мирової угоди від 18 лютого 2020 року № 910/15359/19, ухвала про затвердження мирової угоди від 19 лютого 2020 року № 910/12596/19), а також вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13 травня 2020 року № Ю-188-10, виданої Офісом великих платників податків ДПС щодо стягнення з державного підприємства "Київський бронетанковий завод" заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 1 420 781,77 грн.

Відповідно до частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 ГПК України).

При цьому гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Згідно зі статтею 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною 1 статті 340 ГПК України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Натомість згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 74 цього Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 2 вказаної статті Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження (стаття 30 Закону).

За зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.

Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, в якому об`єднано виконання як судових рішень так і рішень інших органів, то відповідно до частини 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Подібні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року в справі № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс18), від 12 вересня 2018 року в справі № 906/530/17 (провадження № 12-213гс18), від 17 жовтня 2018 року в справах № 927/395/13 (провадження № 12-189гс18), № 5028/16/2/2012 (провадження № 12-192гс18), від 5 грудня 2018 року в справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18), від 13 лютого 2019 року в справі № 808/2265/16 (провадження № 11-1334апп18), від 10 квітня 2019 року в справі № 908/2520/16 (провадження № 12-30гс19) та від 15 травня 2019 року в справі № 924/1389/13.

Оскільки оскаржувану постанову державного виконавця про арешт коштів було винесено останнім у межах зведеного виконавчого провадження і результат розгляду скарги державного підприємства "Київський бронетанковий завод" матиме правові наслідки для всіх стягувачів цього зведеного виконавчого провадження, така скарга підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою державного підприємства "Київський бронетанковий завод" від 17 грудня 2020 року № 2769/81 на дії та рішення державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Водночас суд на виконання положень частини 6 статті 175 ГПК України роз`яснює заявнику, що розгляд вказаної скарги віднесено до юрисдикції адміністративних судів за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись статями 175, 233, 234, 340, 342 Господарського процесуального кодексу України, частиною 2 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження",

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження з розгляду скарги державного підприємства "Київський бронетанковий завод" від 17 грудня 2020 року № 2769/81 на дії та рішення державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у справі № 910/17837/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання "Ритм Комплект" до державного підприємства "Київський бронетанковий завод" про стягнення 909 217,24 грн.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання: 22 грудня 2020 року.

Суддя Є.В. Павленко