ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2020 Справа № 904/5674/20
за позовом Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро

про стягнення шкоди у розмірі 9 945,14грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - Відповідач) про стягнення шкоди, заподіяної нестачею вантажу у розмірі 9 945,14грн.

Позов мотивовано тим, що відповідно до договору перевезення, а саме: залізничних накладних №51820561, №52058344 від вантажовідправника - ПрАТ Авдіївський коксохімічний завод на адресу АТ "Нікопольський завод феросплавів" 14.10.19 у вагоні №61296554 та 27.10.19 у вагоні №62964465 надійшов вантаж (коксик всякий (0-25)). На станції призначення - Нікополь Придніпровської залізниці та станції Чаплине Придніпровської залізниці залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що маса вантажу у вагонах не відповідає масі, вказаній відправником у накладних, про що було складено комерційні акти: №466001/378 від 14.10.19, №466001/398 від 29.10.19.

Ухвалою суду від 28.10.2020 відкрито провадження у справі №904/5674/20, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників, відповідно до ч.5 ст.252 ГПК України.

В порушенням вимог ухвали суду від 28.10.2020, яка вручена відповідачу 29.10.2020, останній відзив на позовну заву не надав, в зв`язку із чим, керуючись ч.9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч.4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, за залізничними накладними №51820561, №52058344 від вантажовідправника - ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" на адресу АТ "Нікопольський завод феросплавів" 14.10.19 у вагоні №61296554 та 27.10.19 у вагоні №62964465 надійшов вантаж (коксик всякий (0-25)).

Зазначені вагони видані позивачу зі складанням комерційних актів №466001/378 від 14.10.19, №466001/398 від 29.10.19

При складанні комерційного акту № 466001/378 від 14.10.2019 зазначено, що на підставі акта загальної форми №1294 станції Нікополь від 14.10.19 (який знаходиться у Відповідача) у вагоні №61296554 виявлено менше проти вантажного документа на 1 450кг. Вантаж маркований по центру повздовжньою смугою вздовж вагона вапном (шириною 400-600 мм), окрім поглиблення над 1-2 люками довжиною 300см, шириною 180см, глибиною 50см. Навантаження в вагоні більше бортів 20 см. шапкою. Вагон без дверний, люки закриті, течі вантажу не було. При повторному зважуванні вага вагону підтвердилася. Вантаж якого бракує в вагоні вміститися міг.

При складанні комерційного акту №466001/398 від 29.10.2019 зазначено, що на підставі комерційного акту №454201/103 станції Чаплине від 19.10.2019 (який знаходиться у Відповідача) у вагоні №62964465 виявлено менше проти документа на 2 900 кг. Вантаж маркований по центру повздовжньою смугою вздовж вагона вапном (шириною 400-600 мм), окрім поглиблення над 1-2 люками довжиною 300см, шириною 230см, глибиною 40см.Навантаження в вагоні більше бортів 20 см. шапкою. Вагон без дверний, люки зачинені, течі вантажу немає. При повторному зважуванні вага вагону підтвердилася. Вантаж якого бракує в вагоні вміститися міг.

Отже, зазначеними комерційними актами встановлено, що при контрольному зважуванні вагонів на справних 100-тонних тензометричних вагах, виявлено, що маса вантажу у даних вагонах не відповідає масі, вказаній відправником у накладних.

Звертаючись до суду позивач зазначає, що з врахуванням норми природної втрати під час перевезення, яка згідно п. 27 Правил видачі вантажів у вологому стані складає - 2%, відповідальна недостача вантажу складає:

- у вагоні №61296554 становить 0,508 т на суму 3 299,09грн. з ПДВ виходячи з вартості товару за тону 5 411,89грн;

- у вагоні №62964465 становить 1,229т на суму 6 646,05грн. з ПДВ виходячи з вартості товару за тону 4 506,41грн.

Загальна вартість недостачі, з урахуванням норми природної втрати складає всього 9 945,14грн.

В результаті виявленої недостачі позивач просить стягнути вартість нестачі вантажу у розмірі 9 945,14грн., що є причиною виникнення спору.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Згідно з ч. 1 ст. 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

За умовами ст. 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу сталося не з його вини.

Статтею 113 Статуту передбачено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Відповідно до ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складаються станціями залізниць.

Відповідно до ст. 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України. Відповідно до зазначеної норми, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У відповідності з приписами ст. 115 Статуту вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно ст. 114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме, за недостачу - у розмірі дійсної вартості недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Підстави звільнення залізниці від відповідальності за недостачу вантажу, передбачені ст. 111 Статуту, відсутні.

В матеріалах справи наявний наданий відповідачем розрахунок вартості нестачі вантажу, яка з врахуванням приписів п. 27 Правил видачі вантажів складає суму у розмірі 9 945,14грн.

Згідно п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0-6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокросолона; тютюн; м`ясо свіже.

За змістом пункту 20 залізничних накладних №51820561, №52058344 коксик всякий 0-25 (вологий).

Таким чином, сума нестачі вантажу у вагонах №61296554, №62964465, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 9 945,14грн. з ПДВ.

З урахуванням наведених вище обставин, заявлені позивачем вимоги, підлягають задоволенню.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, б.5, ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ) на користь Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310, ) шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу в розмірі вартості відповідальної недостачі у розмірі 9 945,14грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102,00грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення

Повне рішення складено 23.12.2020

Суддя О.В. Ліпинський