РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.12.2020Справа № 910/16431/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Елемент»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Строй Сервіс»

про стягнення 136643,92 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

СУТЬ СПОРУ:

У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД Елемент» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з указаним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Строй Сервіс» боргу у сумі 136643,92 грн. за отриманий товар відповідно до видаткових накладних №1021, №1022, №1024, №1026 у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань оплатити поставлений йому позивачем товар.

Відповідач відзив на позов не подав, про розгляд судом справи щодо нього повідомлений в установленому законом порядку.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) за наявними матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Як убачається із пояснень позивача, між ним як продавцем та відповідачем як покупцем було укладено усний договір поставки, на підставі якого сторонами досягнуто домовленостей щодо поставки позивачем відповідачу товару перелік, вартість та кількість якого міститься у видаткових накладних:

- № 1022 від 28.05.2020 на загальну суму 46385,02 грн.,

- № 1021 від 28.05.2020 на загальну суму 38742,62 грн.,

- № 1024 від 29.05.2020 на загальну суму 24189,30 грн.,

- № 1026 від 29.05.2020р. на загальну суму 27326,98 гри.

На підставі цих видаткових накладних позивачем здійснено відповідачу поставку вказаного товару на загальну суму 136643,92 грн.

Зазначені обставини підтверджується залученими до матеріалів справи копіями вказаних видаткових накладних, які містять підписи представників сторін та відбитки печаток сторін, поясненнями позивача та не спростовуються відповідачем.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем були висловлені якісь претензії щодо кількості, якості чи вартості поставленого товару. Відповідач не надав суду відповідних заперечень і доказів на спростування зазначеного.

Враховуючи наведені докази та положення статей 74, 79 ГПК України, суд вважає доведеною обставину поставки на користь відповідача вище вказаного товару на загальну суму 136643,92 грн.

За таких обставин справи, позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з частиною 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

З матеріалів справи не вбачається, що сторонами була досягнута домовленість щодо конкретного строку оплати отриманого відповідачем товару, а тому застосуванню підлягають загальні положення цивільного законодавства щодо строку виконання зобов`язання з оплати товару покупцем.

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Таким чином, за загальним правилом, виходячи зі змісту вказаних положень ЦК України покупець повинен виконати свій обов`язок щодо оплати товару одразу після його прийняття, тобто сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відтак, відповідач повинен був здійснити оплату вартості поставленого позивачем товару одразу ж після його прийняття.

Враховуючи наведені докази та положення статей 74, 79 ГПК України, суд вважає доведеною позивачем обставину наявності у відповідача заборгованості за отриманий від позивача товар на суму 136643,92 грн.

Доказів оплати вищевказаної суми боргу матеріали справи не містять.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач на обґрунтування своїх позовних вимог.

Судові витрати відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Щодо заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12422,36 грн., то судом враховано наступне.

На підтвердження факту понесення цих витрат позивачем до матеріалів справи додані (у копіях) наступні належні та допустимі докази:

- договір про надання правової допомоги № 15/05/19 від 15.05.2019;

- додаткову угоду № 03 від 25.09.2020 до цього договору про надання правової допомоги, в якій деталізований перелік наданих клієнту послуг;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) до цього договору про надання правової допомоги;

- платіжне доручення № 2217 від 29.09.2020;

- ордер серії КВ № 475608 на надання правової допомоги позивачу, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ № 6314 на адвоката Самойленко П.М. та відповідне посвідчення адвоката України.

Таким чином, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу підтверджений належними та допустимими доказами, є обґрунтованим та відповідає критеріям розумності, співмірності із ціною позову.

Частиною 6 ст. 126 ГПК України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Однак, відповідачем не доведено суду, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу не мають характеру необхідності, що їх розмір є нерозумним та невиправданим. Відповідачем не доведено перед судом, що заявлений позивачем розмір таких витрат є необґрунтовано високим та не відповідає існуючим ринковим цінам на аналогічні послуги.

Керуючись ст.ст. 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Строй Сервіс» (Україна, 01001, місто Київ, вул. мала Житомирська, будинок 16/3; ідентифікаційний код 41151315) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Елемент» (Україна, 01103, місто Київ, бульвар Дружби Народів, будинок 10, кімната 47; ідентифікаційний код 39659989) 136643,92 (сто тридцять шість тисяч шістсот сорок три гривні 92 копійки) боргу, а також 2102 грн. (дві тисячі сто дві гривні) судового збору та 12422,36 грн. (дванадцять тисяч чотириста двадцять дві гривні 36 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків