ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2020 р. Справа№ 925/1770/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Копитової О.С.

за участю секретаря судового засідання: Добродзій Є.В.

у присутності представників сторін:

від ТОВ „Трейдфілд Україна": Черноуз Б.І. - довіреність №22 від 06.09.2018

від Держагентства резерву України: Лук`янов Р.І. - дов. №564/0/4-20 від 03.03.2020

від Київської міської прокуратури: Лиховид О.С. - посв. №058217 від 01.12.2020

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства „Златодар" на ухвалу господарського суду Черкаської області від 10.11.2020 року

у справі №925/1770/15 (суддя: Боровик С.С.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Трейдфілд Україна"

про зміну способу виконання судового рішення у справі № 925/1770/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Трейдфілд Україна"

до Державного підприємства „Златодар"

про стягнення в натурі зерна, переданого на зберігання

в межах провадження у справі № 925/1770/15

за заявою Державного підприємства „Златодар"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 10.11.2020 року у справі №925/1770/15 задоволено заяву ТОВ „Трейдфілд Україна" про зміну способу та порядку виконання рішення (ухвали), змінено спосіб виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 04.09.2018 року та постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 року у справі №925/1770/15 шляхом стягнення з ДП „Златодар" на користь ТОВ „Трейдфілд Україна" 29 412 520,00 грн. як вартість неповернутого зі зберігання зерна кукурудзи 3 класу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ДП „Златодар" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 10.11.2020 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ „Трейдфілд Україна" відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Остапенко О.М., судді: Копитова О.С., Сотніков С.В.

Ухвалою суду від 02.12.2020 року вищевказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП „Златодар" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 10.11.2020 року у справі №925/1770/15, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 17.12.2020 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У поданому через відділ документального забезпечення суду відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ „Трейдфілд Україна" просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Водночас, Черкаська обласна прокуратура у наданих суду поясненнях вимоги апеляційної скарги підтримує, просить оскаржувану ухвалу скасувати.

В судове засідання 17.12.2020 року з`явились представники ТОВ „Трейдфілд Україна", Держагентства резерву України та Київської міської прокуратури.

Представник ДП „Златодар" в судове засідання не з`явився, подавши до його початку засобами електронного зв`язку клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку участю в іншому судовому засіданні.

Розглядаючи заявлене клопотання про відкладення розгляду справи за підписом представника ДП „Златодар" Тарасенко О.В. з наведених у ньому мотивів, судом встановлено, що до вказаного клопотання, в порушення норм статей 73-80 ГПК України, не надано жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження викладених у ньому обставин участі в іншому судовому засіданні.

Крім того, судова колегія також зауважує, що господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу щодо відкладення розгляду справи з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п. При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні свого представника. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Тобто, ДП „Златодар" як юридична особа, не було позбавлено права забезпечити явку іншого свого представника в судове засідання.

При цьому, судова колегія бере до уваги, що в матеріалах справи міститься довіреність №16 на представництво інтересів ДП „Златодар", видана 25.09.2020 року на ім`я адвоката Тронь Д.Ю., строком дії до 25.09.2021 року, а також довіреність №18 на представництво інтересів ДП „Златодар", видана 03.11.2020 року на ім`я адвоката Сизька Б.Б., строком дії до 03.11.2021 року, що в свою чергу дає підстави обґрунтовано стверджувати про наявність у боржника кількох повноважних представників.

Окрім наведеного, судом враховано висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 16.07.2020 року у справі №924/369/19 та від 01.10.2020 року у справі №361/8331/18, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Разом з тим, слід зазначити, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 12 ст. 270 ГПК України).

За викладених обставин, оскільки явка представників учасників провадження у справі обов`язковою не визнавалась, а їх неявка в свою чергу не перешкоджає вирішенню спору, враховуючи можливість забезпечення боржником участь іншого представника з огляду на наявні у справі довіреності, беручи до уваги, що матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, зважаючи на те, що відкладення є правом суду, а не обов`язком, з метою недопущення безпідставного затягування розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку, що заявлене клопотання про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами у відсутність представників ДП „Златодар" та інших учасників провадження у справі, які не з`явились.

Представник ТОВ „Трейдфілд Україна" в судовому засіданні проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Представники Держагентства резерву України та Київської міської прокуратури вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 10.11.2020 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ „Трейдфілд Україна" відмовити.

1712.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду Черкаської області від 10.11.2020 року у даній справі - залишити без змін, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи ухвалою господарського суду Черкаської області від 07.12.2015 порушено провадження у справі №925/1770/15 про банкрутство ДП „Златодар" розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Новосельцева В.П.

У вересні 2017 року ТОВ „Трейдфілд Україна" звернулось до господарського суду Черкаської області із позовом до ДП „Златодар" стягнення в натурі зерна, переданого на зберігання, в якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просив суд стягнути з боржника зерно кукурудзи 3 класу в кількості 2 000 000 кг, зерно кукурудзи 3 класу в кількості 1 031 820 кг, зерно кукурудзи 3 класу в кількості 2 224 050 кг, зерно кукурудзи 3 класу в кількості 35 210 кг, зерно кукурудзи 3 класу в кількості 2 062 050 кг загальною вартістю 29 414 320,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань по договору складського зберігання кукурудзи від 21.08.2012 року за №14/4 щодо повернення позивачу прийнятого на зберігання зерна кукурудзи.

За наслідками розгляду заявлених позовних вимог в межах справи про банкрутство боржника, ухвалою господарського суду Черкаської області від 04.09.2018 року у справі № 925/1770/15 позов задоволено частково, присуджено до стягнення з ДП „Златодар" на користь ТОВ „Трейдфілд Україна" майно в натурі, а саме: зерно кукурудзи 3 класу загальною вартістю 29 412 520,00 грн., а також судовий збір у розмірі 240 000,00 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована доведеністю позовних вимог ТОВ „Трейдфілд Україна" щодо невиконання відповідачем зобов`язання в частині повернення позивачу прийнятого на зберігання зерна кукурудзи 3 класу у кількості 7 353,13 тон.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 року у справі №925/1770/15 п. 4 резолютивної частини ухвали господарського суду Черкаської області від 04.09.2018 року у справі №925/1770/15 змінено, викладено його наступним чином:

"4. Стягнути з Державного підприємства „Златодар" на корить Товариства з обмеженою відповідальністю „Трейдфілд Україна" 3 200,00 грн. судового збору. Видати наказ."

В іншій частині ухвалу Господарського суду Черкаської області від 04.09.2018 у справі №925/1770/15 залишено без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 року у даній справі постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 року та ухвалу господарського суду Черкаської області від 04.09.2018 року (в редакції постанови апеляційного суду від 12.02.2019 року) у справі №925/1770/15 залишено без змін.

09.07.2020 року ТОВ „Трейдфілд Україна" звернулось до суду першої інстанції із заявою, в якій просить суд змінити спосіб виконання рішення господарського суду Черкаської області, відображеного в наказі господарського суду Черкаської області від 06.05.2020 року у справі №925/1770/15 (вих. №925/1170/15/4702/2020), виданого на виконання ухвали господарського суду Черкаської області від 04.09.2018 року та постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 року, зокрема, стягнення зерна кукурудзи в натурі замінити на стягнення вартості неповернутого зі зберігання зерна.

Відповідна заява мотивована неможливістю виконання рішення суду з огляду на відсутність у боржника відповідного зерна.

За наслідками розгляду заявлених вимог ухвалою господарського суду Черкаської області від 10.11.2020 року у справі №925/1770/15 заяву ТОВ „Трейдфілд Україна" про зміну способу та порядку виконання рішення (ухвали) задоволено, змінено спосіб виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 04.09.2018 року та постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 року у справі №925/1770/15 шляхом стягнення з ДП „Златодар" на користь ТОВ „Трейдфілд Україна" 29 412 520,00 грн. як вартість неповернутого зі зберігання зерна кукурудзи 3 класу.

Боржник з даною ухвалою суду не погоджується та в апеляційній скарзі зазначає, що задоволення заяви фактично змінює рішення по суті та призводить до заміни способу захисту, передбаченого ст. 16 ЦК України.

Також, за твердженням скаржника, заявник не надав суду жодних доказів на підтвердження повної оплати боржнику вартості фактично наданих послуг складського зберігання.

Окрім наведеного, в якості підстави для скасування оскаржуваної ухвали апелянт вказує на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, а саме відмову у відкладенні розгляду справи за клопотанням ДП „Златодар" і, як наслідок, прийняття спірного судового рішення за відсутності представників боржника.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність ухвали суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновками суду та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування вказаної ухвали з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду Черкаської області від 04.09.2018 року у справі № 925/1770/15, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 року, зокрема, присуджено до стягнення з ДП „Златодар" на користь ТОВ „Трейдфілд Україна" майно в натурі, а саме: зерно кукурудзи 3 класу загальною вартістю 29 412 520,00 грн..

На виконання вказаного рішення господарським судом Черкаської області 06.05.2020 року видано наказ (вих. №925/1170/15/4702/2020) наступного змісту:

„Стягнути з Державного підприємства „Златодар" (19700, Черкаська область, м. Золотоноша, вулиця Шевченка, 47, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Трейдфілд Україна" (01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, 30, ) майно в натурі, а саме:

зерно кукурудзи 3 класу в кількості 2 000 000 кг;

зерно кукурудзи 3 класу в кількості 1 031 820 кг;

зерно кукурудзи 3 класу в кількості 2 224 050 кг;

зерно кукурудзи 3 класу в кількості 35 210 кг;

зерно кукурудзи 3 класу в кількості 2 062 050 кг, загальною вартістю

29 412 520 грн.".

Постановою державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 16.06.2020 року, з урахуванням постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 24.06.2020 року, відкрито виконавче провадження №62344832 з виконання вищезазначеного наказу.

25.06.2020 року державним виконавцем здійснено виїзд за адресою ДП „Златодар" (м. Золотоноша, вул. Шевченка, 47), та в результаті огляду Відділом ПВР території ДП „Златодар" встановлено відсутність у ДП „Златодар" зерна кукурудзи 3 класу, яке підлягає стягненню за виконавчим документом, про що складено відповідний Акт державного виконавця від 25.06.2020 року.

06.07.2020 Відділ ПВР звернувся до ДП „Златодар" з вимогою державного виконавця №9175 щодо виконання наказу суду.

02.07.2020 року ТОВ „Трейдфілд Україна" звернулось до ДП „Златодар" із заявою-вимогою №14 щодо примусового виконання наказу господарського суду Черкаської області від 06.05.2020 року у справі №925/1770/15 (вих. №925/1170/15/4702/2020), що отримана ДП „Златодар" 07.07.2020 року о 10:21 (лист із поштовим ідентифікатором 637).

У відповідь 07.07.2020 року від ДП „Златодар" з офіційної електронної пошти о 16:39 на електронну пошту ТОВ „Трейдфілд Україна" надійшов електронний лист із вкладенням - листом-відповіддю від 07.07.2020 року вих. №170, згідно якого ДП „Златодар" повідомляє, що не має можливості забезпечити відвантаження зерна кукурудзи 3 класу, у зв`язку з відсутністю зазначеної кукурудзи в наявності.

Станом на 08.07.2020 року наказ суду ДП „Златодар" не виконано з огляду на відсутність зерна, що стало підставою для звернення ТОВ „Трейдфілд Україна" із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду на стягнення вартості неповернутого зі зберігання зерна.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням. Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру. У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Крім того, слід наголосити, що невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Слід зауважити, що у справі "Півень проти України" Європейський суд констатував порушення ст. 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання.

Згідно статті 160 ГПК України, суд може змінити спосіб чи порядок виконання наказу суду в порядку, встановленому статтею 331 цього Кодексу.

В силу ч.ч. 1,3 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

В силу частини 3 статті 33 Закону України „Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України „Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

З аналізу норм чинного законодавства під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації такого рішення в разі неможливості його виконання у порядку та у спосіб, що раніше встановлені. Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або у спосіб, встановлений господарським судом.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 ЦК України способів захисту цивільних прав.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. Вирішуючи питання про зміну способу виконання рішення, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість такого виконання рішення суду.

Поняття „спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України. Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті, про що зазначено у постанові Верховного Суду України від 25.11.2015 року у справі №6-1829цс15.

Зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

За відсутності у відповідача присудженого позивачеві майна в натурі, засвідченої державним виконавцем, господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про стягнення вартості цього майна.

Як вбачається з матеріалів справи, суттю судового рішення є стягнення з боржника зерна кукурудзи 3 класу в натурі, тобто в примусовому порядку виконати свої майнові зобов`язання за договором складського зберігання перед позивачем щодо повернення зі зберігання зерна, яке має вартісну оцінку. Отже, спір у справі є майновим.

Разом з тим, судом встановлено відсутність у боржника стягнутого за рішення суду зерна в натурі. Вказане підтверджуються як актом державного виконавця, так і самим боржником.

При цьому, судом апеляційної інстанції також взято до уваги факт звернення 03.08.2020 року відділом ПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до суду з аналогічною заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду (т.13, арк. с. 107-135), з огляду на відсутність у боржника відповідного зерна кукурудзи.

Таким чином, на переконання суду, в даному випадку зміна способу виконання рішення на стягнення з відповідача грошових коштів не призведе до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх порушених прав та інтересів, на що посилається апелянт, оскільки судом будуть вжиті лише нові заходи для реалізації прийнятого рішення та видозміниться зазначена у рішенні форма його виконання з майнової на грошову.

Порушення права позивача у даному випадку полягає у фактичному позбавленні позивача його майна (зерна кукурудзи), а тому обраний позивачем інший спосіб виконання рішення суду - заміна майна на грошові кошти (вартість цього майна), відновить його порушене право.

Отже, з огляду на неможливість виконання рішення у спосіб, визначений в ньому, зміна способу і порядку виконання рішення не призводить до його зміни по суті, що спростовує відповідні доводи апелянта.

За таких обставин, правомірним є висновок суду першої інстанції, що відсутність у ДП „Златодар" зерна кукурудзи робить неможливим виконання судового рішення, що відповідно до статті 331 ГПК України є підставою для зміни способу виконання судового рішення.

Твердження скаржника про те, що заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження повної оплати боржнику вартості фактично наданих послуг складського зберігання судом до уваги не беруться, оскільки ці обставини не відносяться до предмету спору з розгляду заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, яке набрало законної сили. При цьому, судова колегія зауважує, що відповідні обставини були предметом дослідження судами та їм надано відповідну правову оцінку під час розгляду позовних вимог ТОВ „Трейдфілд Україна" до ДП „Златодар" про стягнення в натурі переданого на зберігання зерна та прийняття рішення (ухвали) у справі №925/1770/15.

Посилання апелянта на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, а саме відмову у відкладенні розгляду справи за клопотанням ДП „Златодар" і, як наслідок, прийняття спірного судового рішення за відсутності представників боржника, є недоведеними та підлягають відхиленню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.11.2020 року від ДП „Златодар" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 10.11.2020 року, з підстав введення на території України карантину, за наслідками розгляду якого судом відмовлено у його задоволенні та здійснено розгляд заяви ТОВ „Трейдфілд Україна" по суті спору.

Колегія суддів вважає такі дії суду першої інстанції законними та обґрунтованими, оскільки господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу щодо відкладення розгляду справи з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні тощо.

Водночас, слід наголосити, що згідно п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку лише у випадку першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Так, судом встановлено, що це вже третя неявка представників ДП „Златодар" в судове засідання господарського суду Черкаської області, оскільки ухвалами суду від 01.09.2020 року та від 29.09.2020 року розгляд заяви ТОВ „Трейдфілд Україна" у справі №925/1770/15 було відкладено саме за клопотаннями скаржника.

Більш того, судом взято до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 16.07.2020 року у справі №924/369/19 та від 01.10.2020 року у справі №361/8331/18, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

При цьому, посилання апелянта на введення та продовження на всій території України карантину не є беззаперечною та поважною підставою для відкладення розгляду справи в черговий раз, оскільки оголошення карантину не зупиняє роботи судів, відтак останній не був позбавлений можливості взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщенням суду відповідно до статті 197 ГПК України, проте своїм правом не скористався, а вказівка у клопотанні про виявлення у Золотоніському міськрайонному суді чергового випадку захворювання на COVID-19 є безпідставною та вищевказаного не спростовує.

Окрім наведеного, слід зазначити, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 ГПК України).

За викладених обставин, оскільки явка представників учасників провадження у справі обов`язковою не визнавалась, а їх неявка в свою чергу не перешкоджає вирішенню спору, враховуючи, що це вже третя неявка представника боржника в судове засідання після відкладення розгляду справи за його клопотаннями, беручи до уваги, що матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та з огляду на відсутність можливості чергового відкладення розгляду справи через закінчення відповідних строків розгляду поданої заяви, про що зазначено судом першої інстанції, зважаючи на те, що відкладення є правом суду, а не обов`язком, з метою недопущення безпідставного затягування розгляду справи, місцевий господарський суд правомірно відмовив у клопотанні та розглянув справу по суті спору.

Таким чином, посилання скаржника на порушенням судом норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвалу господарського суду Черкаської області від 10.11.2020 року у даній справі прийнято у відповідності до норм законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є недоведеними, безпідставними, необґрунтованими та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що правових підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду не вбачається.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284, 331 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства „Златодар" на ухвалу господарського суду Черкаської області від 10.11.2020 року у справі №925/1770/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Черкаської області від 10.11.2020 року у справі № 925/1770/15 залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Справу повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 22.12.2020 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

О.С. Копитова