ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.12.2020 Справа № 905/975/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.,

при секретарі судового засідання Пузіковій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Аламак (Ідентифікаційний код 36163334, адреса: 69037, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 60-Б), б/н від 06.11.2020

про перегляд рішення за нововиявленими обставинами

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Аламак (Ідентифікаційний код 36163334, адреса: 69037, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 60-Б),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (Ідентифікаційний код 37014600, юридична адреса: 85043, Донецька область, м. Добропілля, м.Білицьке, вул. Красноармійська, буд. 1А; фактична адреса: 85000, Донецька область, м.Добропілля, б. Шевченка, 2),

про: стягнення 216829,43 грн., -

за участю представників сторін

від позивача: Пахоменко А.В.- ордер серія АН №1013343 від 22.12.2020; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4497 від 05.09.2012;

від відповідача: не з`явились;

у присутності вільного слухача: ОСОБА_1 - за паспортом СА514006 виданим Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду Донецької області перебувала справа № 905/975/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Аламак про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля 216829,43 грн., з яких: 210362,96 грн. - основного боргу та пені - 6466,47 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на виконання договору підряду №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 позивачем як пірядником виконано протягом грудня 2015-квітня 2016 року капітальний ремонт крана козлового двуконсольного самомонтуючого ККС-10 вантажопідйомністю 10т механічна частина - вартістю 9188,90 грн.; капітальний ремонт крана козлового двуконсольного самомонтуючого ККС-10 вантажопідйомністю 10т налагоджувальні роботи - вартістю 17155,61 грн. та капітальний ремонт крана козлового двуконсольного самомонтуючого ККС-10 вантажопідйомністю 10т електрична частина - вартістю 184018,18 грн., всього на суму 210362,96 грн., які відповідачем не оплачено. Спрямована відповідачу вимога від 30.03.2018 вих.№139 щодо оплати фактично виконаних робіт залишилась Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля без відповіді та задоволення, що зумовило звернення до суду з цим позовом.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 02.10.2018 у справі №905/975/18, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2019, у задоволенні позовних вимог ТОВ Аламак до ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля про стягнення 216829,43 грн. відмовлено.

Підставою для відмови у задоволенні позовних вимог стало застосування до позивача з боку відповідача оперативно-господарської санкції, передбаченої п. 3.6 договору.

12.11.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю Аламак до канцелярії суду надійшла заява б/н від 06.11.2020 про перегляд рішення Господарського суду Донецької області від 02.10.2018 по справі №905/975/18 за нововиявленими обставинами, відповідно до якої заявник просить скасувати рішення суду від 02.10.2018 та прийняти нове рішення про повне задоволення позовних вимог.

Заява мотивована тим, що рішенням Господарського суду Донецької області від 09.07.2020 у справі № 905/174/19, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.10.2020, прийнятими за наслідками нового розгляду такої справи, скасовано оперативно-господарську санкцію, застосовану відповідачем до позивача згідно з повідомленням від 16.07.2018 на підставі п. 3.6 договору від 05.06.2015 № 1282-ДУ-УМТС.

До вищевказаної заяви надано: рішення Господарського суду Донецької області від 09.07.2020 у справі №905/174/19, постанова Східного апеляційного господарського суду від 06.10.2020, копії яких долучено до матеріалів справи.

Ухвалою від 23.11.2020 розгляд заяви про перегляд рішення Господарського суду Донецької області від 02.10.2018 по справі 905/975/18 за нововиявленими обставинами призначено на 10.12.2020; встановлено сторонам строк для вчинення дій процесуального характеру; визнано явку уповноважених представників сторін в судове засідання не обов`язковою.

08.12.2020 на офіційну електронну адресу суду від відповідача надійшов відзив б/н б/д (вх.№04-18/6380), в якому Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля просить закрити провадження у справі № 905/975/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Аламак у зв"язку з пропуском строку позовної давності.

Ухвалою від 10.12.2020 відкладено судове засідання на 22.12.2020; визнано явку уповноважених представників сторін у судове засідання не обов`язковою.

В судовому засіданні 22.12.2020 представник позивача підтримав доводи заяви про перегляд рішення Господарського суду Донецької області від 02.10.2018 по справі №905/975/18 за нововиявленими обставинами, просив скасувати рішення суду від 02.10.2018 та прийняти нове рішення про повне задоволення позовних вимог.

Відповідач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно з частиною першою статті 325 Господарського процесуального кодексу України заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини першої ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ч.3 ст. 202 ГПК України).

Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що явка уповноважених представників сторін обов`язковою не визнавалась, сторони повідомлені про хід розгляду справи у встановленому ст.120 ГПК України порядку, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів, тому суд вважає за можливе розглянути справу у цьому судовому засіданні без присутності представника відповідача за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Отже згідно з п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

Тож, нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Водночас нововиявленими можуть бути визнані лише істотно значимі, суттєві обставини, тобто такі обставини, обізнаність суду стосовно яких у розгляді справи забезпечила б прийняття цим судом іншого рішення.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 02.10.2018 у справі №905/975/18, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2019, у задоволенні позовних вимог ТОВ Аламак до ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля про стягнення 216829,43 грн. відмовлено.

Означеними рішеннями встановлено наступне.

Між ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" як замовником, та ТОВ "Аламак" як підрядником, укладено договір №1282-ДУ-УМТС, за умовами п.п. 1.1, 1.3 якого підрядник зобов`язався своїми силами та на свій ризик за завданням замовника виконати капітальний ремонт крана ККС-10, зав.№25; реєстр. №89970 шламових відстійників збагачувальної фабрики шахти "Піонер" ВСП "ШУ Білозерське" ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля", вказаного у специфікації №1 (додаткок №2), який є невід`ємною частиною даного договору, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити підряднику виконані у відповідності до умов даного договору роботи.

Вартість та обсяги виконаних підрядником робіт узгоджуються сторонами в Договірних цінах та Технічному завданні (додаток №1), які є невід`ємними частинами даного договору (п. 1.2 договору).

Вартість виконаних підрядником робіт узгоджується сторонами в Договірних цінах та складає 664999,99грн., в тому числі ПДВ 20% - 110833,33грн. (п. 3.1 договору).

За умовами п. 3.4 договору оплата робіт здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника в наступному порядку:

- попередня оплата - в розмірі 40% від вартості робіт по даному договору складає 266000,00грн., в тому числі 20% - 44333,33грн., протягом 10 календарних днів з моменту укладення даного договору, на підставі виставленого підрядником рахунку;

- решта суми сплачується замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом 5 робочих днів з 60-го календарного дня від дати підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт та виставлення рахунків підрядником.

У пункті 3.5 договору сторони обумовили, що у випадку порушення підрядником зобов`язань за цим договором, а також у випадку порушення працівниками підрядника вимог нормативно-правових актів з охорони праці, пожежної безпеки, гігієни праці та загальної безпеки, за дотримання документів системи управління охороною праці замовника, замовник вправі направити підряднику вимогу про сплату штрафних санкцій та збитків (далі - вимога) і до здійснення оплати підрядником затримати оплату за в виконані роботи на суму штрафних санкцій та/або збитків зі звільненням замовника від відповідальності за таку затримку. Підрядник зобов`язався здійснити оплату штрафних санкцій та збитків протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту направлення замовником вимоги підряднику. При цьому, замовник на власний розсуд має право оплатити підряднику вартість робіт до сплати останнім замовнику штрафних санкцій та/або відшкодування збитків.

Перерахування замовником грошових коштів за виконані роботи до уплати підрядником штрафних санкцій та/або відшкодування збитків не звільняє підрядника від зобов`язань по сплаті штрафних санкцій за порушення виконання зобов`язань, прийнятих на себе за цим договором. При несплаті підрядником штрафних санкцій та/або збитків, замовник має право застосувати до підрядника оперативно-господарську санкцію згідно п.3.6 договору.

Згідно з п.3.6 договору, зобов`язання підрядника виконати роботи у відповідності з вимогами договору та/або додатку, нормами і діючими стандартами, що відносяться к предмету договору, а також дотримання вимог нормативно-правових актів з охорони праці, пожежної безпеки, гігієни праці та загальної безпеки, за дотримання документів системи управління охороною праці замовника забезпечуються оперативно-господарською санкцією. Під оперативно-господарською санкцією розуміється право замовника отримати суму нарахованих штрафних санкцій у зв`язку з невиконанням або неналежним виконання договору та спричинених збитків з сум, які підлягають сплаті підряднику. Оперативно-господарська санкція застосовується к підряднику після того, як він не сплатив замовнику в установлений цим договором строк направлену на його адресу вимогу.

У пункті 4.1 договору сторони обумовили, що приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом приймання-передання виконаних робіт. Акт приймання-передання виконаних робіт підрядник надає не пізніше 2-го числа місяця наступного за місяцем, в якому виконувались роботи. Підрядник зобов`язується надати оформлену згідно з вимогами чинного законодавства податкову накладну в електронній формі не пізніше трьох календарних днів з дати події, що наступило раніше: з дати підписання акту приймання виконаних підрядних робіт або з дати здійснення оплати. Якщо третій календарний день припадає на вихідний та/або святковий день, податкова накладна надається замовнику у перший робочий день після такого вихідного та/або святкового дня.

Повноваження кожного представника підрядника та замовника, що приймають участь у прийманні робіт та складанні актів згідно з п. 4.1 цього договору, мають бути підтверджені відповідною довіреністю, оформленою згідно з чинним законодавством України (п.4.2 договору).

Пунктом 4.3 договору встановлено, що у випадку виявлення недоліків при прийманні-передачі виконаних робіт сторони складають відповідний акт виявлених недоліків, у якому зазначаються характер недоліків та строк їх усунення.

Пунктом 4.6 договору встановлено, що при відмові підрядника від складання або підписання акта виявлених недоліків (як при прийманні-передачі виконаних робіт, так і протягом гарантійного строку) або неприбуття підрядника протягом 72 (семидесяти двох) годин з моменту отримання виклику для підтвердження недоліків сторони ініціюють проведення незалежної експертизи експертною організацією Висновку експертизи про виявлені недоліки, їх характер, причини виникнення. Витрати на проведення експертизи несе сторона, у відношенні якої прийнято негативний висновок (п.4.6 договору).

Згідно з п. 4.9 договору акт приймання-передачі виконаних робіт підписується замовником протягом 5-ти робочих днів з моменту його отримання від підрядника. Після спливу 5-ти робочих днів, у випадку відсутності мотивованої відмови, акт вважається прийнятим з боку замовника.

У п. 4.14 договору сторони обумовили, що у разі настання несприятливих погодних умов: температура повітря нижче 20 градусів Цельсія, силі вітру 6 балів (10-12 м/сек) і більше, при грозі, сильному дощі або снігопаді, ожеледиці металоконструкцій та ін., роботи на висоті на відкритому повітрі призупиняються, про що складається відповідний акт і підписується обома сторонами. Строк виконання робіт збільшується на час дії несприятливих погодних умов.

У розділі 6 "Відповідальність сторін" договору сторони обумовили, що за порушення строків виконання робіт, визначених в специфікації №1 до даного договору, а саме: невиконання зобов`язання в строк, передбачений в специфікації №1 до даного договору в межах 10 календарних днів підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від вартості невиконаних робіт за договором (п. 6.3.1); невиконання зобов`язання в строк, передбачений в специфікації №1 до даного договору більш ніж на 10 календарних днів підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від вартості невиконаних робіт за договором та пеню в розмірі 0,5% від вартості робіт по даному договору за кожен день прострочення (п. 6.3.2); у випадку прострочення виконання підрядником зобов`язань, передбачених п.п.4.4, 4.5, 5.8, 5.10 цього договору, підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від вартості робот за цим договором (п.6.4);

Згідно з п. п.6.5 договору у випадку несвоєчасного перерахування штрафних санкцій та відшкодування збитків відповідно до п. 2.1.10, 6.2, 6.3, 6.4 договору замовник має право при перерахування підряднику грошових коштів за виконані роботи, в односторонньому порядку зменшити суму, що підлягає перерахуванню на суму штрафних санкцій, збитків .

У випадку несвоєчасної оплати виконаних робіт замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період, за який сплачується пеня від суми заборгованості за кожний день прострочки (п.6.6 договору).

Згідно з умовами п.6.9 договору, спірні питання, не врегульовані шляхом переговорів, розглядаються у судовому порядку. При вирішенні спірних питань застосування досудового (претензійного) порядку врегулювання спору є обов`язковим (п.6.9 договору).

Цей договір вступає в силу з моменту підписання обома сторонами і діє до 31.12.2015, а в частині прийнятих на себе сторонами зобов`язань - до їх повного виконання (п. 8.1 договору).

Будь-які зміни та/або доповнення до цього договору мають силу лише у випадку, якщо вони оформлені у письмовому вигляді та підписані обома сторонами (п.8.2 договору).

У додатку № 1 до договору сторони погодили Технічне завдання по капітальному ремонту крану ККС-10 шламових відстійників збагачувальної фабрики ш. "Піонер".

Також, сторонами була підписана Специфікація №1 до договору (додаток № 2), у якій передбачено капітальний ремонт крану ККС-10, кількість 1 шт., вартість 664999,99 грн. з ПДВ, строк виконання робіт - 90 календарних днів з моменту передання обладнання в роботу за Актом приймання-передачі. (а.с. 19 т. 1)

Крім того сторонами погоджено кошторис (договірну ціну) до договору, згідно з якою вартість ремонту механічної частини об`єкта станом на 29.04.2015 становить 398862 грн. з ПДВ; вартість ремонту електричної частини станом на 29.04.2015 - 247286,00 грн.; вартість налагоджувальних робіт станом на 29.04.2015 - 18852,00 грн.

Договір №1282-ПУ-УМТС від 05.06.2015 з додатками підписаний обома сторонами без розбіжностей та скріплений печатками обох підприємств (т.1 а.с.14-28).

Судом також встановлено, що на виконання умов п. 3.4. договору № 1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015, 08.09.2015 ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" здійснено попередню оплату вартості робіт в розмірі 266000,00 грн.

21.12.2015 між сторонами підписано акт № 4 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року (форма КБ-2в) з капітального ремонту крана козлового двухконсольного самомонтуючогося ККС-10, вантажопідйомністю 10т (механічна частина), на загальну суму 294 835,06 грн. (а.с. 32-38 т. 1)

Також 21.12.2015 сторонами складено та підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт і витрат за грудень 2015 (форма КБ-3) з підсумковою відомістю ресурсів (т.1 а.с.39-49).

Сторонами підписано акт № 5 від 21.12.2015 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року (форма КБ-2в) з капітального ремонту крана козлового двухконсольного самомонтуючогося ККС-10, вантажопідйомністю 10т (електрична частина), на загальну суму 61 701,83 грн. та відповідну довідку від 21.12.2015 про вартість виконаних будівельних робіт з підсумковою відомістю ресурсів (т.1 а.с.49-58).

Загальна вартість робіт виконаних позивачем за підписаними сторонами Актами №4 та №5 від 21.12.2015 становить 356536,89 грн.

В подальшому, у зв`язку із настанням несприятливих погодних умов для проведення ремонтних робіт, в порядку п. 4.14 договору, підрядник та замовник продовжили строк виконання робіт до 08.03.2016, що сторонами не заперечується.

31.12.2015 між ТОВ "Аламак" та ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" укладено додаткову угоду до договору № 1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015, якою сторони продовжили строк дії договору до 30.04.2016. В іншій частині умови договору залишено незмінними (т.1 а.с.29).

10.05.2016 позивач направив відповідачу з описом вкладення лист № 138 від 10.05.2016, в якому посилаючись на неможливість завершення робіт в обумовлені договором №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 строки та з метою забезпечення завершення ремонтних робіт, пропонував відповідачу продовжити строк дії договору шляхом укладення відповідної додаткової угоди. Проект додаткової угоди № 2 від 10.05.2016 направив як додаток до цих листів (т.1 а.с.105-109).

Доказів укладення вказаної додаткової угоди з відповідачем матеріали справи не містять і сторонами не оспорюється, що вказана додаткова угода відповідачем як замовником не підписана.

Строк виконання обумовлених у договорі підрядних робіт залишився незмінним - до 08.03.2016, у зв`язку із збільшенням терміну виконання ремонту обладнання на час дії несприятливих погодних умов, як це передбачено у п.4.14 договору, а сам договір діяв до 30.04.2016 згідно додаткової угоди № 1 від 31.12.2015.

12.07.2016 відповідач звернувся до позивача з претензією №25 в якій зазначав, що відповідно до Специфікації №1 до договору, вартість ремонту складає 664999,99 грн., термін виконання робіт - 90 календарних днів з моменту підписання акту прийому-передачі обладнання в ремонт. Акт прийому-передачі в ремонт підписано 04.11.2015, отже, строк виконання ремонту - не пізніше 02.02.2016. Оскільки 25.12.2015 між замовником та підрядником був укладений акт про призупинення виконання робіт в зв`язку із несприятливими умовами з 25.12.2015 по 27.01.2016, тому, відповідно до п. 4.14 договору термін виконання ремонту обладнання збільшується на час дії несприятливих погодних умов, а саме - не пізніше 08.03.2016.

Також замовник зазначав, що станом на 21.06.2016 ремонт обладнання здійснено частково, акт прийому-передачі не підписаний, вартість невиконаних робіт складає 308463,10 грн. Прострочення ТОВ "Аламак" зобов`язання по ремонту обладнання за період з 09.03.2016 по 21.06.2016 складає 105 днів. Також у претензії, крім сплати нарахованих штрафних санкцій, відповідач вимагав у позивача здійснити ремонт крана ККС-10, заводський № 25, реєстраційний № 89970 на суму 308463,10 грн. в межах специфікації № 1 до договору.

Одночасно, до вказаної претензії відповідачем додано розрахунок штрафних санкцій від 12.07.2016 № 25 на загальну суму 364548,14 грн., з яких: штраф у розмірі 15423,15 грн. у вигляді 10% від вартості недовиконаних робіт та пеня за порушення строків ремонту обладнання, нараховані за період з 09.03.2016 по 21.06.2016, у розмірі 349124,99 грн. Крім того, посилаючись на умови п. 3.5. договору, відповідач пропонував підряднику перерахувати штрафні санкції у розмірі 364548,14 грн. ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" протягом 5-ти банківських днів з дня направлення розрахунку. (т.2 а.с.42-44).

Разом з цим, позивач листом №193 від 13.05.2017 повідомив відповідача про те, що у квітні 2016 року підрядником були виконані роботи на загальну суму 210362,69 грн., перелік яких відображено у трьох відповідних актах приймання виконаних будівельних робіт, які надані замовнику для підписання та, як зазначав у листі позивач, станом на 13.05.2017 залишені ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" без підписання. (а.с. 117 т. 1)

В подальшому, листами від 20.11.2017 №592 та №78 від 21.02.2018 позивач повідомив відповідача, що частина робіт за договором №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 була виконана підрядником 21.12.2015, про що свідчать оплачені та підписані сторонами акти виконаних робіт на суму 356536,89 грн. У квітні 2016 ТОВ "Аламак" були частково виконані роботи на загальну суму 210362,69 грн., перелік яких відображений у трьох відповідних Актах, а саме: налагоджувальні роботи - 17155,61 грн., механічні роботи - 9188,90 грн., електрика - 184018,18 грн., які були повторно надані замовнику для підписання. (т.1 а.с. 121-129).

Листом №139 від 30.03.2018 позивач вимагав від замовника сплатити 210362,69 грн. за фактично виконані роботи за договором № 1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015. (а.с. 130 т. 1).

Враховуючи, що відповідач остаточних розрахунків за виконані ТОВ "Аламак" згідно договору № 1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 підрядні роботи не здійснив, позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача вартості фактично виконаних робіт з грудня 2015 по квітень 2016 в сумі 216829,43 грн., з яких: 210362,69 грн. - основного боргу та 6466,47 грн. нарахованої на суму боргу пені.

Зокрема, як зазначав позивач, з грудня 2015 по квітень 2016 року ним було частково виконано другу частину робіт за договором вартістю 210362,69 грн., у тому числі:

- капітальний ремонт крана козлового двуконсольного самомонтуючого ККС-10, вантажопідйомність 10т (механічна частина) на суму 9188,90 грн.;

- капітальний ремонт крана козлового двуконсольного самомонтуючого ККС-10, вантажопідйомність 10т (налагоджувальні роботи) на суму 17155,61 грн.;

- капітальний ремонт крана козлового двуконсольного самомонтуючого ККС-10, вантажопідйомність 10т (електрична частина) на суму 184018,18 грн.,

В той же час, складені позивачем та передані відповідачу у квітні 2016 року для підписання акти виконаних робіт за формами КБ-2в та КБ-3 ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" не підписані, фактично виконані ТОВ "Аламак" роботи вартістю 210362,69 грн. не сплачені, направлені позивачем 13.05.2017 акти виконаних робіт замовником не підписані.

Вказані акти були направлені позивачем на адресу відповідача лише 13.05.2017, що підтверджується фіскальним чеком ПАТ "Укрпошта" та описом вкладення (т.1 а.с. 116, 118).

Разом з тим, зважаючи на умови п.4.9 договору, яким обумовлено, що акт приймання-передачі виконаних робіт підписується замовником протягом п`яти робочих днів з моменту отримання його від підрядника і у випадку відсутності за спливом цього п`ятиденного строку мотивованої відмови, акт вважається прийнятим замовником, а в матеріалах справи відсутні і відповідачем не подано доказів відмови від прийняття та підписання актів виконаних робіт за формою КБ-2в та КБ-3 на загальну суму 210362,69 грн., як не подано і доказів складення акту виявлених недоліків цих робіт, тому, відповідно, роботи на загальну суму 210362,69 грн. відповідачем як замовником прийняті без зауважень. Таким чином, строк оплати таких робіт для відповідача наступив.

12.07.2016 відповідач направив на адресу позивача претензію №25 від 12.07.2016 та розрахунок штрафник санкцій, в якому пропонував на підставі п. 3.5 договору за порушення строків виконання капітального ремонту обладнання перерахувати йому штрафні санкції в загальному розмірі 364548,14грн.

Позивач не перерахував відповідачу кошти на суму штрафних санкцій та не завершив виконання робіт, у зв`язку з чим позивач застосував до нього оперативно-господарську санкцію, передбачену п.п.3.5, 3.6 договору, що підтверджується у тому числі й повідомленням б/н від 16.07.2018 про застосування оперативно-господарської санкції. Оригінали доказів його направлення були оглянуті судом в судовому засіданні.

Як вже зазначалось, рішенням Господарського суду Донецької області від 02.10.2018 у справі №905/975/18 у задоволенні позовних вимог ТОВ Аламак до ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля про стягнення 216829,43 грн. відмовлено.

Мотивуючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що у п.3.5 договору підряду №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 сторони обумовили, що у випадку порушення підрядником зобов`язань за цим договором, а також у випадку порушення працівниками підрядника вимог нормативно-правових актів з охорони праці, пожежної безпеки, гігієни праці та загальної безпеки, за дотримання документів системи управління охороною праці замовника, замовник вправі направити підряднику вимогу про сплату штрафних санкцій та збитків (далі - вимога) і до здійснення оплати підрядником затримати оплату за в виконані роботи на суму штрафних санкцій та/або збитків з звільненням замовника від відповідальності за таку затримку. Підрядник зобов`язується здійснити оплату штрафних санкцій та збитків протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту направлення замовником вимоги підряднику. При цьому, замовник на власний розсуд має право оплатити підряднику вартість робіт до сплати останнім замовнику штрафних санкцій та/або відшкодування збитків.

Перерахування замовником грошових коштів за виконані роботи до уплати підрядником штрафних санкцій та/або відшкодування збитків не звільняє підрядника від зобов`язань по сплаті штрафних санкцій за порушення виконання зобов`язань, прийнятих на себе за цим договором. При неоплаті підрядником штрафних санкцій та/або збитків, замовник має право застосувати до підрядника оперативно-господарську санкцію згідно п.3.6 договору.

З урахуванням встановлених обставин по справі суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем правомірно застосовано до позивача оперативно-господарські санкції у вигляді зменшення суми грошових коштів, що підлягають перерахуванню позивачу за фактично виконані роботи на суму нарахованих штрафних санкцій у розмірі 364548,14 грн. за порушення строку виконання робіт, як це обумовлено сторонами у п. 3.5 та п. 3.6 договору №1282ДУУМТС від 05.06.2015.

Позивач із рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення Господарського суду Донецької області від 02.10.2018 року у справі №905/975/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Зокрема, в обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт наголошував на тому, що у відповідності до п. 3.5., п. 3.6. договору підряду №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 оперативно-господарська санкція, застосована до позивача, має своєю метою забезпечення виконання підрядником зобов`язання з перерахування замовнику нарахованих штрафних санкцій, отже є додатковим зобов`язанням до основного. Вважаючи про наявність підстав для застосування до основної вимоги спливу позовної давності, апелянт наголошує і про сплив позовної давності до додаткової вимоги в порядку ст. 266 ЦК України. Крім того, вважає, що передбачена п. 3.6. договору оперативно-господарська санкція за своєю правовою природою є нічим іншим як припиненням зобов`язання шляхом зарахування. В той же час, п. 4 ч. 1 ст. 602 ЦК України містить заборону на зарахування зустрічних вимог у разі спливу позовної давності. Як вважав апелянт, зазначене не було взято судом першої інстанції до уваги, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2018 поновлено ТОВ "Аламак" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Донецької області від 02.10.2018 по справі №905/975/18. Відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд апеляційної скарги ТОВ "Аламак" на 21.01.2019. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.02.2019 за клопотанням ТОВ "Аламак" провадження у справі №905/975/18 зупинено до набрання законної сили рішенням Господарського суду Донецької області у справі №905/174/19.

Рішенням господарського суду Донецької області від 11.06.2019 у справі №905/174/19 позовні вимоги ТОВ "Аламак" до ТОВ "ДТЕК "Добропіллявугілля" про скасування оперативно-господарської санкції, застосованої до позивача згідно з повідомленням від 16.07.2018 на підставі п. 3.6. договору від 05.06.2015 №1282-ДУ-УМТС задоволено. Скасовано оперативно-господарську санкцію, застосовану до позивача згідно з повідомленням від 16.07.2018 на підставі п. 3.6. договору від 05.06.2015 № 1282-ДУ-УМТС. Стягнуто з ТОВ "ДТЕК "Добропіллявугілля" на користь ТОВ "Аламак" судовий збір в сумі 5468,22 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.08.2019 у справі №905/174/19 рішення господарського суду Донецької області від 11.06.2019 року у справі №905/174/19 скасовано. Прийнято нове рішення, яким у задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Аламак", м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля", м. Добропілля, м. Білицьке, Донецька область про скасування оперативно-господарської санкції, застосованої до позивача згідно з повідомленням від 16.07.2018 на підставі п. 3.6 договору від 05.06.2015 № 1282- ДУ-УМТС, - відмовлено.

У зв`язку із прийняттям даного судового рішення, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 апеляційне провадження у справі №905/975/18 поновлено із призначенням апеляційної скарги ТОВ "Аламак" до розгляду.

Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу ТОВ "Аламак" по справі №905/975/18 та залишаючи без змін рішення Господарського суду Донецької області від 02.10.2018 по справі №905/975/18, Східний апеляційний господарський суд виходив с того, що судовим рішенням по справі №905/174/19 (постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.08.2019 у справі №905/174/19) було визнано відсутність правових підстав для скасування застосованої замовником оперативно-господарської санкції за договором, а відтак, за відсутності доказів скасування такої оперативно-господарської санкції у судовому порядку, колегія суддів погодилась із висновком місцевого господарського суду про те, що відповідач правомірно застосував до позивача оперативно-господарські санкції у вигляді зменшення суми грошових коштів, що підлягають перерахуванню позивачу за фактично виконані роботи вартістю 210362,69грн., на суму нарахованих позивачу за порушення строку виконання робіт штрафних у розмірі 364548,14 грн., як це обумовлено сторонами у п. 3.5 та п. 3.6 договору №1282ДУУМТС від 05.06.2015.

ТОВ «Аламак», звертаючись із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, зазначає, що постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 21.12.2019 по справі №905/174/19 касаційну скаргу було задоволено частково, рішення судів попередніх інстанцій було скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Донецької області.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, судом встановлено, що Верховний суд у постанові від 21.12.2019 у справі №905/174/19, скасовуючи рішення попередніх інстанцій, зазначив, зокрема в п. 6.15 Постанови: …суди обох інстанцій, зосередившись на питанні можливості чи неможливості застосування строку позовної давності стосовно оперативно-господарської санкції, не з`ясували правову природу оперативно-господарської санкції, дотримання сторонами порядку її застосування, не встановили момент виникнення у відповідача права на застосування цієї санкції та не встановили чи відповідає мета застосування відповідачем цієї санкції меті застосування оперативно-господарських санкцій, передбаченій статтею 235 ГК України, а саме: припинення або запобігання повторенню порушень зобов`язання….

У п. 6.17 Постанови …судами при розгляді справи не встановлено чи виконані сторонами свої зобов`язання за договором і відповідно чи не є ці зобов`язання припиненими станом на момент застосування оперативно-господарської санкції, а відтак і не дослідили можливості застосування цієї санкції взагалі….

За наслідками нового розгляду справи № 905/174/19, рішенням Господарського суду Донецької області від 09.07.2020, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.10.2020, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Аламак до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля про скасування оперативно-господарської санкції, застосованої до позивача згідно з повідомленням від 16.07.2018 на підставі п. 3.6. договору від 05.06.2015 № 1282-ДУ-УМТС були задоволені повністю, скасовано оперативно-господарську санкцію, застосовану відповідачем до позивача згідно з повідомленням від 16.07.2018 на підставі п. 3.6. договору від 05.06.2015 № 1282-ДУ-УМТС.

Приймаючи таке рішення у справі № 905/174/19, судами встановлено, що під час розгляду справи №905/975/18, в межах якої позивач наполягав на стягнення вартості виконаних робіт за період грудень 2015 року по квітень 2016 року, останній дізнався, що кошти не сплачені на його користь відповідачем у зв`язку з тим, що останній застосував до нього оперативно-господарську санкцію, пред`явлення якої відбулось у червні 2018 року, вже після спливу двох років, з моменту виконаних робіт. Наведені обставини стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що за своїм змістом оперативно - господарська санкція, нерозривно пов`язана із штрафними санкціями, передбаченими пунктом 6.3 цього ж договору, та має похідний характер, однак, вона взагалі може бути застосована лише за умови того, що на момент її застосування зобов`язання за договором лишилися не виконаними. Враховуючи превентивний характер оперативно-господарської санкції, її може бути застосована лише в межах нормативно-правової та договірної дії, в той час як відповідачем повідомлено позивача про застосування оперативно-господарської санкції за несвоєчасне виконання ремонтних робіт, більш ніж через два роки, після виконання робіт за договором, за несвоєчасне виконання яких було нараховано штрафну санкцію. При цьому, виходячи з того, що оперативно - господарська санкція розуміється, як право на отримання штрафних санкцій, які мали б бути сплачені позивачем на користь відповідача, суд дійшов висновку про те, що таке право (отримання штрафних санкцій) безумовно пов`язується з строками позовної давності встановленими для неустойки (штрафу, пені) в один рік. А отже зі спливом строків давності для стягнення штрафу, фактично втрачено право на забезпечення зобов`язань у вигляді оперативно - господарської санкції.

Колегією суддів Східного апеляційного господарського суду у постанові від 06.10.2020 у справі № 905/174/19 встановлено, що умовами договору передбачено також те, що про застосування оперативно-господарської санкції відповідач зобов`язаний письмово повідомити позивача, але певного строку такого повідомлення не встановлено. Виходячи із таких основних засад цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність, суд вважає, що такий строк повідомлення про застосування оперативно-господарської санкції має бути розумним. Це обумовлюється також тим, що позивачу, як особі, до якої застосовується оперативно-господарська санкція, надано право не погодитися із санкцією та оскаржити її до суду, а отже позивач має бути обізнаний з рішенням відповідача про її застосування у розумний строк. Але слід зазначити, що строк для застосування оперативно-господарської санкції, в будь-якому разі, не може виходити за межі дії договору, на підставі якого вона застосовується. Отже, оперативно-господарська санкція, за своєю суттю має превентивний характер, як, свого роду спонукання однієї із сторін, в даному випадку підрядника, на виконання покладених на нього правочином робіт. Тобто, застосування оперативно-господарської санкції, як превентивної міри, має місце лише в період дії договору, яким власно вона й передбачена, що вбачається з приписів статті 237 Господарського кодексу України. Самим відповідачем жодним чином не заперечується той факт, що на момент прийняття рішення про застосування оперативно-господарської санкції у липні 2018 року, позивачем роботи були виконані. Як і не заперечується той факт, що зобов`язання за договором № 1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 є припиненими. Разом з тим, 16.07.2018 відповідач повідомив позивача про застосування оперативно-господарської санкції за порушення умов договору № 1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015, в якій вказано про зменшення оплати на суму 364548,14 грн на підставі пункту 3.5. вказаного договору, відповідно до направленого 12.07.2016 розрахунку штрафних санкцій. Тобто, як вбачається з поданих до суду матеріалів, відповідачем повідомлено позивача про застосування оперативно-господарської санкції за несвоєчасне виконання ремонтних робіт, більш ніж через два роки, після виконання робіт за договором.

Колегія суддів погодилась з висновком місцевого суду, що безпосередня мета застосування оперативно-господарських санкцій полягає не у відновленні майнової бази кредитора (його втрат майнового характеру, що сталися внаслідок порушення зобов`язання контрагентом) і навіть не у заходах організаційного характеру, а, насамперед, у запобіганні виникненню та/або мінімізації втрат (збитків) кредитора шляхом припинення правопорушень з боку контрагента та їх превенцію. Тобто, в даному випадку, оперативно-господарська санкція, застосована поза межами нормативно-правової та договірної дії, а тому підлягає скасуванню. Водночас, учасник господарських правовідносин, щодо якого правила порушені правила здійснення господарської діяльності, після припинення дії договору, не позбавлений права отримання штрафних санкцій, в загальному порядку, проте, не в порядку ст. 237 Господарського кодексу України.

Також колегією суддів Східного апеляційного господарського суду визнано правомірним висновок місцевого суду, про те, що загалом до оперативно господарських санкцій не встановлено скорочених строків позовної давності. Разом з цим, у даному випадку, виходячи, що оперативно господарська санкція розуміється, як право на отримання штрафних санкцій, які мали б бути сплачені позивачем на користь відповідача, суд дійшов висновку про те, що таке право (отримання штрафних санкцій) безумовно пов`язується з строками позовної давності встановленими для неустойки (штрафу, пені) в один рік. Тобто, зі спливом строків давності для стягнення штрафу, фактично втрачено право на забезпечення зобов`язань у вигляді оперативно господарської санкції.

Враховуючи, що строк виконання робіт за Договором сплив 08.03.2016, а вимога щодо сплати штрафних санкцій була направлена позивачу 12.07.2016 та підлягала сплаті протягом 5 календарних днів, тобто не пізніше 17.07.2016. Отже з наступного дня розпочався перебіг позовної давності стосовно вимоги про сплату штрафних санкцій та сплив такий строк - 17.07.2017. Відтак, колегія суддів погодилась з висновком суду першої інстанції, що оскільки на момент пред`явлення повідомлення 16.07.2018 строк позовної давності за вимогою стосовно сплати штрафних санкцій сплинув, зарахування суми таких штрафних санкцій в рахунок зменшення належних позивачу платежів за договором, суперечить приписам п. 4 ч. 1 ст. 602 ЦК України, а отже є незаконним.

Доказів скасування рішення Господарського суду Донецької області від 09.07.2020, залишеного без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.10.2020 у справі № 905/174/19, сторонами не надано.

З урахуванням обставин, встановлених судами за наслідками нового розгляду справи № 905/174/19, що мають значення для справи № 905/975/18, суд дійшов висновку що на момент застосування відповідачем до позивача оперативно-господарської санкції згідно з повідомленням від 16.07.2018, правові підстави для такого застосування були відсутні, а отже така санкція не могла бути застосована на законних підставах.

Доводи позивача суд вважає слушними, оскільки скасування оперативно-господарської санкції, застосованої до ТОВ «Аламак» згідно з повідомленням від 16.07.2018 на підставі п. 3.6. договору від 05.06.2015 № 1282-ДУ-УМТС у судовому порядку (у справі №904/174/19) у даному випадку є нововиявленими обставинами в розумінні п.3 ч.2 ст. 320 ГПК України.

Стаття 320 ГПК України надає право переглянути рішення господарського суду за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно п. 3 частини 2 цієї статті однією з підстав перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

При цьому, ч. 5 статті 320 Кодексу встановлено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Як вже встановлено судом при ухваленні рішення від 02.10.2018 у справі №905/975/18, відповідач остаточних розрахунків за виконані ТОВ "Аламак" згідно договору № 1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 підрядні роботи не здійснив, позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача вартості фактично виконаних робіт з грудня 2015 по квітень 2016 року в сумі 216829,43 грн., з яких: 210362,96 грн. - основного боргу та 6466,47 грн. нарахованої на суму боргу пені.

Зокрема, як зазначав позивач, з грудня 2015 по квітень 2016 року ним було частково виконано другу частину робіт за договором №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 вартістю 210362,69 грн., у тому числі:

- капітальний ремонт крана козлового двуконсольного самомонтуючого ККС-10, вантажопідйомність 10т (механічна частина) на суму 9 188,90 грн.;

- капітальний ремонт крана козлового двуконсольного самомонтуючого ККС-10, вантажопідйомність 10т (налагоджувальні роботи) на суму 17155,61 грн.;

- капітальний ремонт крана козлового двуконсольного самомонтуючого ККС-10, вантажопідйомність 10т (електрична частина) на суму 184018,18 грн.,

В той же час, складені позивачем та передані відповідачу у квітні 2016 року для підписання акти виконаних робіт за формами КБ-2в та КБ-3 ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" не підписані, фактично виконані ТОВ "Аламак" роботи вартістю 210362,69 грн. не сплачені, направлені позивачем 13.05.2017 Акти виконаних робіт замовником не підписані.

Предметом розгляду у даній справі є матеріально-правова вимога ТОВ "Аламак" про стягнення з відповідача заборгованості, що виникла на підставі укладеного між сторонами договору № 1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 з капітального ремонту крана ККС-10, зав.№25.

Згідно зі статтею статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України та положень ст. 626 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлена обов`язковість договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Як встановлено ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом).

За своєю правовою природою договір №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 є договором підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Приписами ст. 843 Цивільного кодексу України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Строки виконання робіт або її окремих етапів встановлюються в договорі підряду (ч. 1 ст. 846 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника - достроково (ч.1ст. 854 ЦК України). Аналогічні положення містяться в ч. 5 ст. 321 ГК України.

Згідно з ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Як свідчать матеріали справи та не спростовано сторонами, порушення умов договору №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 мало місце як з боку замовника, так і з боку підрядника.

Так, обумовлені договором №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 роботи з капітального ремонту крану ККС-10 та на обумовлену у цьому договорі суму виконано позивачем як підрядником лише частково.

Як зазначив позивач, з грудня 2015 року по квітень 2016 року ним було частково виконано другу частину роботи вартістю 210362,69грн., у зв`язку з чим позивачем направлені відповідачу на підписання акти виконаних робіт.

Вказані акти були направлені позивачем 13.05.2017 на адресу відповідача, що підтверджується фіскальним чеком ПАТ Укрпошта та описом вкладення, які отримані відповідачем 17.05.2017 (т.1 а.с. 116, 118).

Отже, спірні акти виконаних робіт були направлені позивачем відповідачу більш ніж через рік як після виконання робіт, так і після закінчення терміну дії самого договору (з урахуванням додаткової угоди від 31.12.2015 про його продовження).

Відповідно до п.8.1. договору цей договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2015 року, а частини прийнятих на себе сторонами зобов`язань - до повного виконання всіх прийнятих на себе зобов`язань.

Разом з тим, зважаючи на умови п.4.9 договору, яким обумовлено, що акт приймання-передачі виконаних робіт підписується замовником протягом п`яти робочих днів з моменту отримання його від підрядника і у випадку відсутності за спливом цього п`ятиденного строку мотивованої відмови, акт вважається прийнятим замовником, а в матеріалах справи відсутні і відповідачем не подано доказів відмови від прийняття та підписання актів виконаних робіт за формою КБ-2в та КБ-3 на загальну суму 210362,69 грн., як не подано і доказів складення акту виявлених недоліків цих робіт, тому, відповідно, роботи на загальну суму 210362,69 грн. відповідачем як замовником прийняті без зауважень.

Таким чином, враховуючи умови договору, акти виконаних робіт на загальну суму 210362,69 грн. вважаються прийнятим з боку відповідача з 24.05.2017.

Відповідно до п.3.4 договору решта суми оплачується замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом 5 робочих днів з 60 календарного дня від дати підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт та виставлення рахунку підрядником.

Таким чином, відповідач мав здійснити оплату в розмірі 210362,69 грн. до 28.07.2017 включно. Як наслідок, строк оплати таких робіт для відповідача наступив.

В матеріалах справи відсутні і сторонами не подавалось доказів сплати відповідачем суми боргу в розмірі 210362,69 грн. повністю чи частково.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо проведення розрахунків є порушенням прав позивача, які підлягають захисту в судовому порядку. Матеріалами справи підтверджено і відповідачем не спростовано факту наявності заборгованості перед позивачем за виконані і фактично прийняті роботи у розмірі 210362,69 грн.

Отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Аламак про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню у розмірі - 210362,69 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача нарахованих на борг пені за період з 12.04.2018 по 14.05.2018 у розмірі 6466,47 грн.

За змістом положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У пункті 6.6 договору передбачено, що в разі несвоєчасної оплати виконаних робіт замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який нараховується пеня від суми заборгованості за кожен день прострочки платежу.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За правилами частини першої статті 259 ЦК України сторонам дозволено за домовленістю збільшувати встановлену законом як загальну, так і спеціальну позовну давність.

Умова про збільшення позовної давності може бути вміщена як в укладеному сторонами договорі купівлі-продажу, поставки, надання послуг тощо, так і в окремому документі або в листах, телеграмах, телефонограмах та інших документах, якими обмінювалися сторони і які повинні однозначно свідчити про досягнення згоди сторін щодо збільшення строку позовної давності.

Частина друга згаданої статті ЦК України забороняє скорочення встановленої законом позовної давності.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що договір № 1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 з подальшими змінами не містить умов про збільшення строку позовної давності до вимог про стягнення неустойки.

Умова укладеного сторонами договору про те, що останній діє до повного виконання зобов`язань не є умовою про збільшення позовної давності, оскільки остання за своєю правовою природою є певним періодом у часі (частина перша статті 251, стаття 256 ЦК України), який починається від конкретного дня і спливає також у певний момент часу.

Позивач заявив вимоги про стягнення пені за період з 12.04.2018 по 14.05.2018 в розмірі 6466,47 грн.

Як вже встановлено судом, прострочення відповідача по оплаті позивачу за виконанні роботи на загальну суму 210362,69 грн. починається з 29.07.2017.

Відтак, нарахування пені за прострочення його оплати припинилося - 29.01.2018

Враховуючи приписи статті 232 ГПК України стягнення заявленої пені в розмірі 6466,47 грн. за загальний період з 12.04.2018 по 14.05.2018 задоволенню не підлягає.

Щодо доводів відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості в сумі 210362,96 грн. у цій справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Згідно з ч.5 ст.261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Отже, виходячи із вище встановлених судом обставин справи щодо строків оплати відповідачем, господарський суд вважає, що перебіг строку позовної давності до вимог про стягнення з відповідача 210362,96 грн. розпочався 29.07.2017 та закінчився цей строк відповідно 29.07.2020, оскільки строк оплати відповідачем сплинув 28.07.2017.

Між тим, із позовом про стягнення заборгованості за договором підряду у даній справі ТОВ «Аламак» звернувся (відповідно до відбитку штемпеля укрпошти на конверті) 21.05.2018, провадження у справі № 905/975/18 було відкрито судом 19.06.2018.

Тобто, позивач звернувся до суду з цим позовом в межах встановленого чинним законодавством строку позовної давності.

Відповідно до ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Доводи відповідача про сплив позовної давності за вимогами позивача є непереконливими та відхиляються судом.

Відповідно до ст.325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може, зокрема, задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 320 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду.

Приймаючи до уваги нововиявлені обставини, які спростовують висновки суду, покладені в основу рішення Господарського суду Донецької області від 02.10.2018 року у справі №905/975/18, суд зазначає, що на підставі положень ст.ст.320, 325 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду Донецької області від 02.10.2018 року у справі №905/975/18 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

За таких обставин, заява Товариства з обмеженою відповідальністю Аламак про перегляд рішення Господарського суду Донецької області від 02.10.2018 року у справі №905/975/18 за нововиявленими обставинами підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Донецької області від 02.10.2018 у справі №905/975/18 - скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 3155,45 грн., у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, покладаються на відповідача, а також витрати, по сплаті судового збору у розмірі 4876,66 грн. за подання позивачем заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, у зв`язку із задоволенням відповідної заяви також підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст., 74, 76-80, 129, 236 242, 320-325 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Аламак про перегляд рішення Господарського суду Донецької області від 02.10.2018 року у справі №905/975/18 за нововиявленими обставинами - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Донецької області від 02.10.2018 року у справі №905/975/18 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Аламак (Ідентифікаційний код 36163334, адреса: 69037, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 60-Б) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (Ідентифікаційний код 37014600, юридична адреса: 85043, Донецька область, м. Добропілля, м.Білицьке, вул. Красноармійська, буд. 1А; фактична адреса: 85000, Донецька область, м.Добропілля, б. Шевченка, 2) 216829,43 грн. - задовольнити частково.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (Ідентифікаційний код 37014600, юридична адреса: 85043, Донецька область, м. Добропілля, м.Білицьке, вул. Красноармійська, буд. 1А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Аламак (Ідентифікаційний код 36163334, адреса: 69037, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 60-Б) основний борг у сумі 210362,69 грн. (двісті десять тисяч триста шістдесят дві гривні, 69 коп.) та судовий збір у сумі 3155,45 грн. (три тисячі сто п`ятдесят п`ять гривень, 45 коп.).

5. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (Ідентифікаційний код 37014600, юридична адреса: 85043, Донецька область, м. Добропілля, м.Білицьке, вул. Красноармійська, буд. 1А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Аламак (Ідентифікаційний код 36163334, адреса: 69037, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 60-Б) судовий збір за подання заяви перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у розмірі 4878,66 (чотири тисячі вісімсот сімдесят вісім гривень, 66 коп.).

7. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

8. Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

9. Повний текст рішення підписано 28.12.2020.

Суддя Н.В. Величко