УХВАЛА

22 грудня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/18772/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І. В. (головуючий), Колос І. Б. та Львова Б. Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Спортделюкс" (далі - Товариство)

на рішення господарського суду міста Києва від 23.06.2020 та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2020

за позовом громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав"

до Товариства

про стягнення 187 785,00 грн,

третя особа, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Індормедіа",

ВСТАНОВИВ:

26.11.2020 (згідно з відміткою на конверті) Товариство звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 23.06.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2020 зі справи №910/18772/19 з підстав, визначених пунктами 1, 3 та 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс) та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Товариство в обґрунтування своє правової позиції з посиланням на частину третю статі 287 ГПК України вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а саме щодо питання наявності у організації колективного управління права на звернення до суду з метою стягнення збитків, заподіяних правовласникам, саме у власних інтересах, без доручення правовласників, у контексті статті 53 ГПК України. Також, на думку скаржника, фундаментальне значення має визначення можливості самостійної реалізації у власних інтересах організаціями колективного управління функцій (прав) у порядку Закону України "Про управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", які виходять за межі функцій таких організацій, вичерпний перелік яких наведено у частині першій статті 12 вказаного Закону. Крім того, як вказує скаржник, фундаментальне значення має і співвідношення приписів частини п`ятої статті 12 Закону України "Про управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" щодо поширення розширеного колективного управління на всю територію України та щодо здійснення майнових прав в інтересах всіх правовласників, стаття 13 вказаного Закону та стаття 45 Закону України "Про авторське право і суміжні права".

На виконання пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України скаржник у касаційній посилається на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо наявності у організації колективного управління права на звернення до суду з метою стягнення збитків, заподіяних правовласникам, саме у власних інтересах, без доручення правовласників, викладених у постановах від 19.02.2019 у справі №925/350/18, від 05.12.2019 у справі №910/103437/18. Разом з тим скаржник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питань застосування статей 12, 13 Закону України "Про управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", а також статті 45 Закону України "Про авторське і суміжні права" щодо порядку звернення до суду в інтересах правовласника.

Серед іншого скаржник зазначає, що оскаржуване судове рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, що є підставою для скасування судового рішення на підставі пункту 3 частини третьої статті 310 ГПК України.

Водночас Товариством до касаційної скарги додано клопотання, в якому воно просить зупинити виконання оскаржуваного рішення від 23.06.2020 та постанови від 04.11.2020 у цій справі до закінчення їх перегляду в касаційному порядку. Клопотання мотивоване тим, що з Товариства стягненню підлягає сума, що перевищує 100% всього статутного капіталу останнього, а, враховуючи запровадження на всій території України карантинних заходів, скаржник отримує мінімальні прибутки та балансує на грані банкрутства, та у разі скасування оскаржуваних рішень для відновлення порушених прав скаржника необхідно буде докласти значних зусиль.

Відповідно до частини першої статті 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Аналіз вказаної статті свідчить, що клопотання про зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії, має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень або зупинення їх дії у разі, якщо вони будуть скасовані.

Проте викладені у клопотанні доводи не свідчать про необхідність зупинення виконання оскаржуваних судових рішень; скаржником не подано жодних доказів, які підтверджували б необхідність такого зупинення, а, отже, у Суду відсутні підстави для задоволення вказаного клопотання.

Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, Суд, враховуючи, що скарга подана в межах строків, встановлених статтею 288 ГПК України, а також обґрунтованість підстав, визначених підпунктами "а" та "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, дійшов висновку що подані матеріали достатні для касаційного розгляду.

Згідно з частиною четвертою статті 301 ГПК України перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження.

Предметом позову у цій справі є стягнення 187 785,00 грн.

За приписами частини тринадцятої статті 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Керуючись статтями 8, 234, 294, 301 332 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Спортделюкс" на рішення господарського суду міста Києва від 23.06.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2020 зі справи №910/18772/19 та здійснити перегляд зазначених судових рішень у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

2. Надати учасникам справи строк для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу до 19 січня 2021 року.

3. Відмовити у задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Спортделюкс" про зупинення виконання рішення господарського суду міста Києва від 23.06.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2020 зі справи №910/18772/19.

4. Витребувати матеріали справи № 910/18772/19 господарського суду міста Києва за позовом громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" до товариства з обмеженою відповідальністю "Спортделюкс" про стягнення коштів, третя особа, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Індормедіа".

5. Копію ухвали надіслати господарському суду міста Києва та Північному апеляційному господарському суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Колос

Суддя Б. Львов