УХВАЛА

м. Київ

24.12.2020Справа № 910/12553/20
За заявою ОТОНОМІ ГЛОБАЛ ОПОРТЬЮНІТІС МАСТЕР ФАНД ЕЛ ПІ про забезпечення позову у справі

За позовом ОТОНОМІ ГЛОБАЛ ОПОРТЬЮНІТІС МАСТЕР ФАНД ЕЛ ПІ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕРАМБЛОКИ-ІНВЕСТ"

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

1) BELLRING LIMITED (Белрінг Лімітед);

2) ОСОБА_1 ;

3) ОСОБА_2 ;

4) TOMORDEN LIMITED

про стягнення 3407000,00 доларів США

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

Від позивача: Ігнатовський С. Ю., Марунич Г.І.

Від відповідача: Буртовий М.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося ОТОНОМІ ГЛОБАЛ ОПОРТЬЮНІТІС МАСТЕР ФАНД ЕЛ ПІ з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керамблоки-Інвест" про стягнення 3407000,00 доларів США.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань з повернення відсотків за кредитним договором № 8-1201-2012 від 12.01.2012, право вимоги за яким позивач набув на підставі договору про відступлення від 15.06.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.08.2020 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 01.10.2020.

01.10.2020 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 08.10.2020.

08.10.2020 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 16.10.2020.

Ухвалою суду від 19.10.2020 призначено підготовче засідання на 05.11.2020.

Ухвалою суду від 26.11.2020 підготовче засідання призначено на 14.12.2020.

02.12.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову. Заявник просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рахунки відповідача та заборони вчиняти дії по розпорядженню коштами на рахунках в межах суми ціни позову та накласти арешт в межах суми ціни позову на нерухоме майно відповідача (згідно переліку); заборонити відповідачу вчиняти дії по розпорядженню його нерухомим майном.

Ухвалою суду від 07.12.2020 заяву про забезпечення призначено до розгляду в судовому засіданні 14.12.2020.

В судовому засіданні 14.12.2020 оголошено перерву до 17.12.2020.

16.12.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про уточнення заяви про забезпечення позову.

Суд прийняв заяву позивача про уточнення заяви про забезпечення позову та розглядає заяву з урахуванням поданої позивачем заяви про уточнення.

17.12.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшли заперечення проти заяви про забезпечення позову, з долученими до них додатковими документами.

В судовому засіданні 17.12.2020 призначеному для розгляду заяви про забезпечення позову оголошено перерву до 24.12.2020.

Ухвалою суду від 17.12.2020 судом залучено до участі у справі, в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: BELLRING LIMITED (Белрінг Лімітед) (Nikou Kazantzaki Str. 11, 6-8 Athenou P.C. 7600, Larnaca, Cyprus); ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ); ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ); компанію TOMORDEN LIMITED (Томорден Лімітед) (Бумпулінас, 26, Афіну, 7600, м. Ларнака, Республіка Кіпр). Зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 24.12.2020 поновлено провадження у справі для розгляду заяви про забезпечення позову.

В судовому засіданні 24.12.2020 представники позивача підтримали заяву про забезпечення позову.

Свою заяву позивач обґрунтовує наступним: "12 січня 2012 року компанія "Вінтен Трейдинг Лімітед" [Winten Trading Limited] уклала з Відповідачем Договір позики № 8-1201-2012 (зі змінами та доповненнями) (далі - "Договір позики"), відповідно до якого "Вінтен Трейдинг Лімітед" зобов`язалась надати Відповідачу позику в розмірі 6 750 000 (шість мільйонів сімсот п`ятдесят тисяч) доларів США за плату у вигляді відсотків за користування позикою. В 2015 році право вимоги за Договором позики було відступлено юридичній особі "Беллрінг Лімітед" [Bellring Limited], яка в подальшому відступила право вимоги на користь Позивача. Відповідно до пункту 1.6 Договору про відступлення від 15 червня 2015 року (далі - "Договір про відступлення"), позичальник (Відповідач) та первісний позикодавець ("Беллрінг Лімітед") повідомили новому позикодавцю (Позивачу), що: сукупна сума отриманого та непогашеного кредиту за Договором позики станом на дату Договору про відступлення становить 6 750 000 доларів США; та сукупна сума відсотків, нарахованих та несплачених за Договором позики станом на 1 травня 2015 року, становить 1 157 608,04 доларів США. Станом на 30 червня 2020 року, загальна сума заборгованості за відсотками становить 3 407 000 (три мільйони чотириста сім тисяч) доларів США, що станом на дату подання позовної заяви дорівнювало 93 065 612 (дев`яносто три мільйони шістдесят п`ять тисяч шістсот дванадцять) гривень. Відповідно до пункту 1.7 Договору про відступлення, після Дати Завершення (як це визначено в Договорі про відступлення) всі платежі Відповідача за Договором позики здійснюються на рахунок Позивача, визначений у пункті 11 Договору про відступлення, якщо інший рахунок не буде повідомлений Позивачем Відповідачу. Як обґрунтовано нижче, Дата Завершення наступила та, відповідно, (і) відступлення за Договором про відступлення завершилось, та (іі) у Відповідача виникло зобов`язання здійснювати виплати за Договором позики на користь Позивача. Відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання із щомісячної оплати Позивачу нарахованих відсотків. Таким чином, Відповідач регулярно порушує своє зобов`язання з виплати відсотків. Зазначене підтверджується банківською випискою щодо всіх транзакцій Відповідача, серед яких відсутні платежі з рахунку Відповідача, зокрема, зазначеного в Договорі про відступлення."

Також позивач вказує, що згідно даних, що містяться у вільному доступі балансова вартість майна відповідача станом на 31.12.2018 становила 2164090,00 грн, а на рахунках відповідача обліковувалась сума у розмірі 1068074,00 грн, з цього вбачається, що ні кошти на рахунку ні все майно відповідача не охоплюють всю суму боргу, яку заявляє до стягнення позивач. Також, згідно даних, що містяться на популярному сайті продажів "оІх" міститься оголошення, розміщене ОСОБА_3 (ймовірно ОСОБА_3 ) про продаж належного відповідачу майна (опис майна збігається з майном відповідача. В заяві про уточнення заяви про забезпечення, позивач підтримує свої вимоги та зазначає про подання заяви про зменшення позову та просить застосувати заходи забезпечення в рамках зменшеної ціни позову. Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про намір відповідача відчужити належне майно, щоб уникнути виконання своїх договірних зобов`язань, а тому наявні підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача в рамках заявленої ціни позову та заборони відповідачу вчиняти дії щодо майна та його коштів.

Представник відповідача заперечував проти задоволення заяви про забезпечення позову.

З поданого відповідачем заперечення проти заяви про забезпечення позову вбачається, що він заперечує проти застосування заходів забезпечення, оскільки, докази, подані позивачем не підтверджують вартість майна, належного відповідачу та наявність грошових коштів на рахунках відповідача. З оголошення на сайті "оІх" не вбачається, що саме відповідач розмістив відповідне оголошення і воно стосується майна відповідача. На думку відповідача арешт коштів та майна може заблокувати господарську діяльність товариства, натомість позивачем не надано доказів того, що відповідач намагається уникнути виконання судового рішення. На підтвердження ведення господарської діяльності відповідачем надано суду господарські договори, укладені з третіми особами, в тому числі договір № 01/03/19-П від 01.03.2019 та договір № 1909/036/К від 09.09.2019, № ПР-1/0708/19 від 15.08.2019 на виконання робіт з розробки проектної документації по об"єкту будівництва житлового комплексу в межах вулиць Фрунзе, Нижньоюрківська та провулок Мильний та договір № 12-А-20 від 06.02.2020 на проведення археологічних досліджень на вищезазначеній земельній ділянці, тощо.

Представник відповідача зазначив, що його учасником ТОВ "Лікерія" прийнято рішення про будівництво житлового комплексу, на земельній ділянці, на якій розташовано майно. Здійснення відповідного будівництва передбачає знесення нерухомого майна, що є власністю відповідача. Також відповідач зазначав щодо зустрічного забезпечення.

Суд розглянув заяву про забезпечення позову та вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову за своєю правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Забезпечення позову - це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 26.10.2020 по справі №907/477/20.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає глава 10 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; виключено; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Аналогічну правову позицію наведено у постановах від 30.03.2018р. Верховного суду по справі №905/2130/17 та від 13.02.2018р. по справі №911/2930/17.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 3407000,00 доларів США за договором позики № 8/1201-2012 від 12.01.2012.

На підтвердження фінансового стану відповідача позивачем подано витяг зі звіту КПМГ (аудиторський висновок) про встановлення фактів, відповідно до якого вартість активів відповідача станом на 31.12.2018 становить 231164933,00 грн, з яких будівлі та споруди - 2164090,00 грн, кошти на банківських рахунках - 1068074,00 грн. Згідно відомостей з сайту YouControl фінансовий стан відповідача станом на кінець 2019: основні засоби - 670000,00 -680000,00 грн; сума грошових коштів на рахунках - 610000,00-620000,00 грн, кредиторська заборгованість - 180000000,00-190000000,00 грн.

Суд відзначає, що вказані документи не можуть підтвердити вартість майна відповідача та суми коштів на рахунках відповідача.

Натомість судом витребовувались у відповідача докази на підтвердження наявності коштів на його рахунках.

Відповідачем долучено до матеріалів справи платіжні доручення щодо перерахування ТОВ "Лікерія" на його рахунки в період з вересня 2020 по грудень 2020 грошових коштів на загальну суму 11090000,00 грн. на підставі договору поворотної фінансової допомоги. Проте платіжні доручення не підтверджують обставини, що станом на день розгляду даної заяви на рахунках відповідача обліковуються кошти.

Суд також погоджується з відповідачем, що з інформації на сайті "оІх", не можливо достовірно встановити хто саме розмістив оголошення і що це саме відповідач намагається вчинити дії по відчуженню його майна та не можливо достовірно встановити, що розміщено оголошення саме щодо продажу майна відповідача.

Проте, відповідачем долучено до матеріалів справи договір іпотеки від 10.12.2020 укладений між ТОВ "Лікерія" та ТОВ "Керамблоки-Інвест", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембарською С.І. та зареєстрований в реєстрі за № 1096. Згідно вказаного договору забезпечується виконання зобов`язання, що виникло у ТОВ "Керамблоки-Інвест", на підставі договорів безвідсоткової фінансової допомоги на загальну суму 10420000,00 грн. Предметом іпотеки є: нежитлові будівлі загальною площею 13410,00 кв м, що складаються з будівлі заводської їдальні та адміністрації загальною площею 972,8 кв. м (реєстраційний номер об`єкта 00) та комплексу будівель загальною площею 12437,2 кв. м (реєстраційний номер об`єкта 00) з місцем розташування: м. Київ, вул Нижньоюрківська, 2. Сторони оцінюють предмет іпотеки у розмірі 10500000,00 грн. Звернення стягнення на предмет іптеки може бути здійснено в позасудовому порядку шляхом пред"явлення письмової вимоги у порядку, погодженому сторонами і договорі та згідно Закону України "Про іпотеку".

Записи про державну реєстрацію іпотеки на вищезазначене майно були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 10.12.2020.

Отже, відповідач самостійно визначив вартість майна, арешт на яке просить накласти позивач у сумі 10500000,00 грн. В зв`язку з чим, суд дійшов висновку про можливості визначення вартості нерухомого майна у сумі, з якою відповідач самостійно погодився, оскільки, докази, проти доказів позивача відповідач заперечував.

І вартість майна, визначена відповідачем є значно меншою, від заявленої позивачем ціни позову.

Суд відзначає, що засіб забезпечення позову має бути ефективним.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для накладення арешту на кошти на рахунках відповідача та заборони відповідачу розпоряджатись коштами, оскільки, суду не було надано доказів того, що на рахунках відповідача обліковуються кошти. Крім того, відповідачем зазначено про можливе блокування його господарської діяльності, у разі накладення арешту на грошові кошти.

Суд відзначає, що долучені до матеріалів справи договори та платіжні доручення не підтверджують здійснення відповідачем господарської діяльності та отримання грошових коштів від контрагентів, крім свого учасника. Тобто відповідач не підтвердив можливе надходження коштів на його рахунки. За відсутності руху коштів на рахунках відповідача, в тому числі відсутність надходження коштів на його рахунки, робить засіб забезпечення у вигляді накладення арешту на кошти на рахунках, не ефективним.

З огляду на зазначене, суд відмовляє у забезпеченні позову в частині накладення арешту на кошти відповідача та заборони розпоряджатись коштами.

Натомість, суд вважає, що накладення арешту на майно відповідача є ефективним засобом забезпечення у даному випадку, оскільки, накладення арешту на майно не перешкоджає відповідачу використовувати майно за його призначенням та здійснювати господарську діяльність, натомість є ефективним засобом забезпечення.

З огляду на заперечення відповідача проти виникнення у позивача права вимоги за договором позики та, передання в іпотеку належного відповідачу нерухомого майна після звернення відповідача з даним позовом (договір іпотеки укладений 10.12.2020), може свідчити про обґрунтованість побоювань позивача щодо намагання відповідача вчинити дії покликані на унеможливлення виконання рішення у даній справі, у разі його ухвалення на користь позивача.

Крім того, суд наголошує на тому, що самим відповідачем зазначено, що його учасником прийнято рішення про здійснення будівництва житлового комплексу на земельній ділянці, на якій розміщено майно відповідача, на яке позивач просить накласти арешт. В підтвердження наміру здійснювати будівництво відповідач подав договори на розробку проектної документації. Здійснення відповідного будівництва зумовлює знесення майна відповідача.

Тобто відповідачем не заперечується обставина щодо можливого знищення майна відповідача (за рішенням учасника відповідача), на яке позивач просить накласти арешт.

Оскільки, поняття арешту поглинає поняття заборони особі вчиняти дії по відношенню до майна, суд не вбачає підстав для задоволення заяви у цій частині.

Отже виконання в майбутньому судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач майнову можливість сплатити позивачу суму заборгованості, в тому числі з урахуванням наявного у відповідача майна, а отже застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем, безпосередньо пов`язано із предметом позову.

Адекватність такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно відповідача у межах ціни позову дійсно полягає у тому, що такі дії забезпечать реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Отже відповідачем заперечується наявність права у позивача на звернення з даними позовом, вчинені дії по передачі майна в іпотеку та не підтверджено наявність коштів на рахунках, що в сукупності свідчить про імовірність утруднення виконання рішення у разі невжиття таких заходів.

Накладення арешту на майно у межах спірної суми забезпечить збалансованість інтересів сторін, оскільки надасть можливість виконати рішення у разі задоволення позову та не призведе до втручання у господарську діяльність відповідача, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо користування цим майном відповідачем задля запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позову.

Вказана позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 17.11.2020 № 922/2419/20.

За висновками суду, забезпечення позову у справі наведеним вище шляхом, має на меті запобігти невиправданому порушенню прав та інтересів позивача, а отже, невжиття таких заходів може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він і звернувся до суду.

Вжиття заявлених позивачем у заяві заходів забезпечення позову ніяким чином не вказує на вирішення спору по суті, а спрямоване виключно на збереження майна відповідача до вирішення спору у даній справі та набрання судовим рішенням законної сили.

При цьому, суд враховує, що захід забезпечення позову, який застосовує суд не призведе до невиправданого обмеження прав відповідача чи інших осіб.

Суд не вбачає підстав для зустрічного забезпечення.

Керуючись ст.ст.2, 136, 137, 140, 235 Господарського процесуального кодексу України, -УХВАЛИВ:

1. Заяву ОТОНОМІ ГЛОБАЛ ОПОРТЬЮНІТІС МАСТЕР ФАНД ЕЛ ПІ про забезпечення позову задовольнити частково.

2. До набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/12553/20:

2.1 накласти арешт, в межах суми стягнення 3 135 518 (три мільйони сто тридцять п`ять тисяч п`ятсот вісімнадцять) доларів США, станом на 16.12.2020 згідно з офіційним курсом НБУ складає 87 038 844 (вісімдесят сім мільйонів тридцять вісім тисяч вісімсот сорок чотири гривні), на належне відповідачу, Товариству з обмеженою відповідальністю "Керамблоки-Інвест", () нерухоме майно , а саме:

a) нежитлове приміщення, група будівель №1 (літ. Г,Е,Ж,С); реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00; загальна площа (кв.м): 804,8; адреса: м.Київ, вулиця Кирилівська, будинок 41;

б) будівля заводської їдальні та адміністрації; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00; загальна площа (кв.м): 972,8; адреса: м.Київ, вулиця Нижньоюрківська, будинок 2 літера А;

c) комплекс будівель (будівля глиносховища, будівля масозаготівельного відділення, будівля формувального цеху, будівля сушильного цеху, будівля пічного цеху, будівля котельні, тунельна сушка, ГРП (літера Е') площею 6192,70 кв.м, будівля насосної станції (Літера Т) площею 20,80 кв.м, будівля панельного цеху (Літера Г') площею 1705,90 кв.м, будівля колишніх великих блоків (Літери В,Г,Д) площею 957,90 кв.м, будівля трансформаторної підстанції (Літера К) площею 55,20 кв.м, будівля рембудцеху (Літера М) площею 168,50 кв.м, будівля матеріального складу (Літера Л) площею 135,00 кв.м, будівля диспетчерської (Літера Б) площею 24,00 кв.м, пропарочні камери панельного цеху (Літера В') площею 1203,70 кв.м, будівля доводки керампанелей (Літера X) площею 1139,00 кв.м, підстанція розподілення РП-260 (Літера 3) площею 134,20 кв.м, склад ПММ (Літера О) площею 44,60 кв.м, розчинний вузол (Літера Г") площею 655,70 кв.м); реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00; загальна площа (кв.м): 12437,2; адреса: м.Київ, вулиця Нижньоюрківська, будинок 2

3. В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

4. Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили негайно після її проголошення суддею 24.12.2020, є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню з дня її проголошення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України.

5. Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до виконання в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" протягом 3 (трьох) років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили до 25.12.2020.

Стягувачем за даною ухвалою є ОТОНОМІ ГЛОБАЛ ОПОРТЬЮНІТІС МАСТЕР ФАНД ЕЛ ПІ (юридична особа, зареєстрована за законодавством Кайманових островів, номер свідоцтва про реєстрацію МС-48853, місцезнаходження: Мейплс Корпорейт Сервісез Лімітед, п/с 309, Агленд Хауз, Великий Кайман, KYI-1104, Кайманові острови).

Боржником за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Керамблоки-Інвест" (04080, м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 2; ідентифікаційний код 32960774).

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Інга Вікторівна Усатенко