ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про часткове задоволення скарги

22.12.2020м. ДніпроСправа № 904/5353/18

За скаргою Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляра Яна Анатолійовича

у справі

за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітєр ЛТД" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна В.І. Леніна, буд. 29А)

про стягнення 12 268 656,39 грн. заборгованості за відсотковою винагородою за користування майном та 455 886,46 грн. пені

Суддя Бондарєв Е.М.

За участю секретаря судового засідання Найдьонов Є.О.

Представники:

Від позивача (скаржника): Труфанова О.С., довіреність, адвокат

Від відповідача: не з`явився

Від приватного виконавця: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2019 позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітєр ЛТД" на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" 12 268 656, 39 грн. заборгованості за відсотковою винагородою за користування майном, 455 886,46 грн. пені та 190 868,14 грн. витрат зі сплати судового збору.

На виконання вказаного рішення Господарського суду Дніпропетровської області 26.04.2019 видано наказ про примусове виконання.

До суду 23.11.2020 надійшла скарга Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляра Яна Анатолійовича, якою скаржник просить суд:

1) визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляра Яна Анатолійовича щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.11.2020 №1658;

2) зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляра Яна Анатолійовича скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.11.2020 №1658;

3) зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляра Яна Анатолійовича прийняти до виконання наказ господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2019 у справі №904/5353/18 та винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Скарга обґрунтована тим, що при пред`явленні стягувачем приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Маляру Я.А. виконавчого документа, а саме наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2019 у справі №904/5353/18, стягувачем були надані належні докази знаходження майна боржника в межах виконавчого округу приватного виконавця. Згідно з доданою до заяви стягувача від 10.11.2020 про відкриття виконавчого провадження виписки на момент вирішення приватним виконавцем питання про наявність підстав для відкриття виконавчого провадження на рахунку боржника НОМЕР_1 в АТ КБ "Приватбанк" знаходиться грошові кошти у розмірі 20 грн. АТ КБ "Приватбанк" як юридична особа зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, тобто у виконавчому окрузі міста Києва. Враховуючи положення статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" та те, що в розумінні глави 13 Цивільного кодексу України грошові кошти є майном, що місцезнаходженням майна (грошових коштів) є місто Київ, а тому майно боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та на який розповсюджується його компетенція. За таких обставин, оскільки боржник має відкриті рахунки в банківській установі з місцем реєстрації в місті Києві, дії приватного виконавця, який здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва, з відкриття виконавчого провадження шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та подальші виконавчі дії з винесенням постанов про арешт коштів на рахунках боржника-відповідача, відкритих у банківських установах - не суперечать нормам законодавства.

Таким чином, скаржник стверджує, що приватний виконавець повинен був прийняти виконавчий документ до виконання за місцезнаходженням майна боржника та винести постанову про відкриття виконавчого провадження, чого зроблено не було. Вказані обставини не були перевірені та враховані приватним виконавцем під час винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, відтак, таке рішення приватного виконавця є таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства, отже повідомлення про повернення виконавчого документа підлягає скасуванню, а скарга на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва - задоволенню у повному обсязі.

Ухвалою суду від 25.11.2020 призначено скаргу до розгляду в судовому засіданні на 02.12.2020 о 12:00 год.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Маляр Ян Анатолійович у судове засідання не з`явився, письмові пояснення до суду не подав.

У судовому засіданні 02.12.2020 розгляд скарги відкладено до 22.12.2020 о 16:00 год.

До суду 14.12.2020 скаржником подана заява про долучення до матеріалів справи та взяття до уваги при розгляді справи №904/5353/18 копію заяви ТОВ "Юпітєр ЛТД" про відкриття поточного рахунку від 12.04.2016 та виписку за рахунком НОМЕР_1 .

Відповідно до частини першої статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (частина друга статті 342 Господарського процесуального кодексу України).

Представники боржника, приватний виконавець в судові засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали поданої скарги та наявні в матеріалах справи докази, пояснення представника скаржника, суд визнав скаргу такою, що підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

З метою примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2019 №904/5353/18 стягувач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляра Яна Анатолійовича із заявою про відкриття виконавчого провадження (вх.№2433 від 10.11.2020).

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Маляр Ян Анатолійович керуючись п.10 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, повідомленням №1658 від 12.11.2020 повернув виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з тим, що відповідно до виконавчого документа місцезнаходженням боржника - юридичної особи: м. Дніпро, вул. Набережна В.І. Леніна, 29А, що не відноситься до виконавчого округу приватного виконавця. Стягуваяем не додано документ/копію документа, який підтверджує, що місцезнаходження боржника - юридичної особи або адресою проживання чи перебування боржника - фізичної особи є територія, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або територія виконавчого округу приватного виконавця та/або документ/копія документа, який підтверджує, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться (яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.

Обґрунтовуючи подану скаргу, скаржник посилається на те, що згідно з доданою до заяви стягувача від 10.11.2020 про відкриття виконавчого провадження виписки на момент вирішення приватним виконавцем питання про наявність підстав для відкриття виконавчого провадження на рахунку боржника НОМЕР_1 в АТ КБ "Приватбанк" знаходиться грошові кошти у розмірі 20 грн. АТ КБ "Приватбанк" як юридична особа зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, тобто у виконавчому окрузі міста Києва. Враховуючи положення статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" та те, що в розумінні глави 13 Цивільного кодексу України грошові кошти є майном, що місцезнаходженням майна (грошових коштів) є місто Київ, а тому майно боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та на який розповсюджується його компетенція.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Умови і порядок виконання рішень судів регламентовані Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

В силу приписів ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні у справі Янголенко проти України, no. 14077/05, від 10.12.2009 Європейським судом з прав людини зазначено, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

Право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (рішення ЄСПЛ у справі "Жовнер проти України" № 56848/00, § 33, від 29.06.2004).

Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (GLOBA v. UKRAINE, № 15729/07, § 27, ЄСПЛ, від 05 липня 2012 року).

Відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні (рішення ЄСПЛ у справі "Антонюк проти України", no. 17022/02, від 11.12.2008).

Згідно зі ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 2 ст.7 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (ст. 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

В ч. 1 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

В частині другій статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

В частині четвертій статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Сам лише факт наявності на території виконавчого округу рахунку боржника не є підставою для відкриття виконавчого провадження в межах такого округу, оскільки рахунок у фінансовій установі не є майном боржника.

Тому для відкриття виконавчого провадження в межах виконавчого округу міста Києва, стягувач має надати документальне підтвердження наявності майна боржника в межах виконавчого округу.

Як встановлено судом, до заяви про примусове виконання рішення, стягувачем долучено документальне підтвердження наявності майна боржника (безготівкових грошових коштів) на території виконавчого округу міста Києва, а саме, виписка по рахунку боржника НОМЕР_1 в АТ КБ "Приватбанк" знаходиться грошові кошти у розмірі 20 грн. Банківська виписка є документом, що підтверджує наявність станом на 12.11.2020 (на день повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання) коштів на рахунку боржника в АТ КБ "Приватбанк".

Таким чином, приватний виконавець може приймати виконавчі документи за місцезнаходження грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах, що також зазначається в роз`ясненні Міністерства юстиції України №23123/16620-33-18/20.5.1 від 11.06.2018.

Крім того, судом враховано позицію Верховного Суду викладену в постанові від 22 квітня 2020 року по справі №917/51/20, де зазначено, що оскільки боржник має відкриті рахунки в банківській установі з місцем реєстрації у місті Києві, і подальші дії приватного виконавця у межах вже відкритого виконавчого провадження не обмежуються виконавчим округом цього виконавця. Суд зазначає, що дії приватного виконавця, який здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва, з відкриття виконавчого провадження шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та подальші виконавчі дії з винесенням постанов про арешт коштів на всіх рахунках боржника - відповідача, відкритих у банківських установах - не суперечать нормам законодавства.

З огляду на наведене, суд визнає обґрунтованими вимоги позивача (стягувача) щодо визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляра Яна Анатолійовича щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.11.2020 №1658 та зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Маляра Яна Анатолійовича скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.11.2020 №1658.

Щодо вимог скарги в частині зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляра Яна Анатолійовича прийняти до виконання наказ господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2019 у справі №904/5353/18 та винести постанову про відкриття виконавчого провадження суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Відкриття відповідного виконавчого провадження за наслідками визнання неправомірною постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві врегульовано ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження", яка передбачає відповідний порядок вчинення таких дій, тому суд при розгляді скарг не вправі зобов`язувати приватного виконавця винести постанову про відкриття виконавчого провадження, тобто самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість приватного виконавця.

Відтак, скарга позивача (стягувача) в цій частині вимог задоволенню судом не підлягає.

Таким чином, скарга Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляра Яна Анатолійовича підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 18, 232, 233, 234, 235, 240, 242, 326, 339, 342, 343, 345 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляра Яна Анатолійовича задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляра Яна Анатолійовича щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.11.2020 №1658.

3. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляра Яна Анатолійовича скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.11.2020 №1658.

4. У частині зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляра Яна Анатолійовича прийняти до виконання наказ господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2019 у справі №904/5353/18 та винести постанову про відкриття виконавчого провадження відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення - 22.12.2020 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повного тексту ухвали 28.12.2020.

Суддя Е.М. Бондарєв