РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.12.2020Справа № 910/15302/20
За позовом Державного підприємства « УДВП ІЗОТОП »

До Київської міської клінічної лікарні № 14

Про стягнення 58109,24 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники сторін: без виклику

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Державне підприємство « УДВП ІЗОТОП » звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача - Київської міської клінічної лікарні № 14 заборгованості за договором поставки від 26.05.2020 р. № 01019/2020-2 в розмірі 52540,00 грн., а також пені в розмірі 5569,24 грн., а всього 58109,24 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 15.10.2020 р. відкрите провадження у справі № 910/15302/20, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику ) сторін.

Також ухвалою встановлені строки для подання сторонами заяв, клопотань, відзиву та заперечень на відзив.

13.11.2020 р. через канцелярію суду відповідачем подане клопотання про припинення провадження у справі, у зв`язку із реорганізацією Київської міської клінічної лікарні № 14 на підставі рішення Київської міської ради від 23.07.2020 р. № 46/9125 « Про реорганізацію комунальної організації - Київської міської клінічної лікарні № 14 шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства « Київська міська клінічна лікарня № 18 » виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації ).

З 20.10.2020 р. ліквідаційною комісією розпочато процедуру реорганізації.

16.11.2020 р. через канцелярію суду позивачем подана заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій останній просить суд стягнути з відповідача 60368,46 грн., з яких: 52540,00 грн. основний борг та 7828,46 грн. пеня.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

26.05.2020 р між позивачем ( постачальником ) та відповідачем ( покупцем ) був укладений договір № 01019/2020-2.

Відповідно до умов вказаного договору позивач зобов`язався поставити відповідачу радіоактивну продукцію, а останній зобов`язався прийняти вказану продукцію та оплатити її вартість, згідно п. 4.2 договору протягом 5 робочих днів з дати, наступної після дати підписання сторонами видаткової накладної.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 05.06.2020 р. поставив відповідачу товар - полтехнет, активністю 8000 МБк та два набори полтех МДП і полтех ДМСА на загальну суму 52540,00 грн., що підтверджується підписаними між сторонами видатковими накладними: № 63-01019/0379 на суму 40660,00 грн. та № 63-01019/0393 на суму 11880,00 грн.

Натомість, відповідач за поставлену продукцію не розрахувався.

Пунктом 7.3 договору від 26.05.2020 р. № 01019/2020-2 передбачено, що у разі порушення покупцем строків оплати поставленого товару покупець на вимогу постачальника сплачує пеню в розмірі 0,1% несплаченої суми за кожен день прострочення.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань останньому нарахована пеня в розмірі 7828,46 грн. ( з урахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог ).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ( неналежне виконання ). ( ст. 610 ЦК України ).

Згідно ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. ( ст. 525 ЦК України ).

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 129, ст. ст. 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Київської міської клінічної лікарні № 14 ( 03680, м. Київ, вул. Зоологічна, 3, код 25680021 ) на користь Державного підприємства « УДВП ІЗОТОП » ( 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 152, код 14308322 ) 52540 ( п`ятдесят дві тисячі п`ятсот сорок ) грн. 00 коп. основного боргу, 7828 ( сім тисяч вісімсот двадцять вісім ) грн. 46 коп. пені, 2102 ( дві тисячі сто дві ) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя В.І.Пінчук