ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.12.2020 Справа № 920/461/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі колегії суддів: головуючий суддя Заєць С.В., суддя Резніченко О.Ю., суддя Котельницька В.Л., при секретарі судового засідання Гордієнко Ж.М., розглянувши матеріали по справі №920/461/20

за позовом: Сумської товарної біржі Сумиагропромбіржа (40004, м. Суми,

вул. Супруна, буд. 3/1, )

до відповідачів: 1. Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської

області (42127, Сумська область, Недригайлівський район,

с. Вільшана, вул. Київський шлях, буд. 1а, ),

2. Державного підприємства Центр Державного земельного

кадастру (03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, будинок, 3,

)

про визнання оспорюваного правочину недійсним,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Грачов А.М., ордер № 27 від 06.07.2020, посвідчення № 39, 19.01.2004,;

від першого відповідача: Валюх Ю.В. ордер № 570 від 15.06.2020, посвідчення №204 від 28.11.2003, 2. Кущенко О.В., довіреність б/н від 05.10.2020,

від другого відповідача: Поливода Т.В., довіреність № 187 від 30.06.2020,

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач у своїй позовній заяві просить суд визнати договір про підготовку лота для продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення на земельному аукціоні та надання послуг з проведення земельних торгів: №123 в межах Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, укладений Відповідачем із ДП Центр державного земельного кадастру Сумська регіональна філія від 02.08.2019 недійсним. А також, судові витрати в повному обсязі покласти на Відповідача та зобов`язати відшкодувати їх розмір на користь Сумської товарної біржі Сумиагропромбіржа.

Відповідно до витягу з Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2020 головуючим суддею у справі № 920/461/20 призначено суддю Заєць Світлану Володимирівну.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 26.05.2020 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 920/461/20. Призначити підготовче засідання на 16.06.2020, 12:30.

Ухвалою суду від 10.06.2020 виправлено описку в п. 2 резолютивної частини ухвали суду від 26.05.2020 та вказано правильну дату призначення підготовчого засідання, зокрема зазначено: 2. Призначити підготовче засідання на 17.06.2020, 12:30. Судове засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Сумської області за адресою: м. Суми, проспект Т.Г.Шевченка, 18/1, 1-й поверх, зал судового засідання № 5.

16.06.2020 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву б/н від 15.06.2020, відповідно до якого просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю та покласти судові витрати сторони відповідача на позивача в повному обсязі.

Крім того, представник відповідача подав до суду клопотання б/н від 16.06.2020 (вх.№ 4823/20) про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із участю представника в іншому судовому засіданні в Недригайлівському районному суді.

Ухвалою суду від 17.06.2020 клопотання представника відповідача б/н від 16.06.2020 (вх.№ 4823/20) про відкладення розгляду справи задоволено. Відкладено підготовче засідання у даній справі на 09.07.2020, 11:00.

Ухвалою суду від 09.07.2020 постановлено закрити підготовче провадження. Призначити справу № 920/461/20 до судового розгляду по суті на 20.07.2020, 11:40.

20.07.2020 від представника відповідача до суду надійшла заява б/н від 20.07.2020, відповідно до якої останній просить суд долучити до матеріалів справи довідку представника відповідача про отримання гонорару в сумі 4 000 грн. 00 коп. та зазначає, що станом на 20.07.2020 вищевказана сума становить розмір витрат сторони відповідача у даній справі.

Ухвалою суду від 20.07.2020 постановлено призначити колегіальний розгляд справи № 920/461/20.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 20.07.2020 для розгляду справи призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Заєць С.В, судді Резніченко О.Ю. та Жерьобкіна Є.А.

Ухвалою суду від 20.07.2020 постановлено прийняти справу № 920/461/20 до колегіального розгляду у складі суддів: головуючий суддя Заєць С.В., суддя Резніченко О.Ю, суддя Жерьобкіна Є.А. Розгляд справи почати спочатку та призначити підготовче засідання на 04.08.2020, 11:50. Залучити Державне підприємство Центр Державного земельного кадастру (03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, будинок, 3, ) до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача.

У зв`язку із перебуванням судді члена колегії Жерьобкіної Є.А. у відпустці, (понад 14 календарних днів) на підставі службової записки головуючого судді від 04.08.2020 та розпорядження керівника апарату Господарського суду Сумської області від 04.08.2020 було змінено склад судової колегії, яка розглядає дану справу.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2020 для розгляду справи призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Заєць С.В, судді Резніченко О.Ю. та Котельницька В.Л.

Ухвалою суду від 04.08.2020 відкладено підготовче засідання на 08.09.2020, 12:00; зобов`язано третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Державне підприємство Центр Державного земельного кадастру направити письмові пояснення від 04.08.2020 № 07-09/633 з доданими до них документами цінним листом з описом вкладення позивачу - Сумській товарній біржі Сумиагропромбіржа (40004, м. Суми, вул. Супруна, буд. 3/1, ) та відповідачу Вільшанській сільській раді Недригайлівського району Сумської області (42127, Сумська область, Недригайлівський район, с. Вільшана, вул. Київський шлях, буд. 1а, ), докази направлення надати суду.

Ухвалою суду від 08.09.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 05.10.2020, 11:00.

Представником позивача в судовому засіданні 05.10.2020 заявлено усне клопотання, відповідно до якого просить суд виключити ДП Центр Державного земельного кадастру зі складу третіх осіб та залучити до участі у справі в якості співвідповідача, у зв`язку з тим, що спірний правочин № 123 від 02.08.2012 укладено між Вільшанською сільською радою та ДП Центр Державного земельного кадастру. Тому представник позивача вважає, що ДП Центр Державного земельного кадастру повинно бути не третьою особою, а співвідповідачем по справі.

Ухвалою суду від 05.10.2020 задоволено усне клопотання представника позивача про виключення ДП Центр Державного земельного кадастру зі складу третіх осіб та залучення його до участі у справі в якості співвідповідача; виключено зі складу третіх осіб Державне підприємство Центр Державного земельного кадастру; залучено до участі у справу в якості співвідповідача Державне підприємство Центр Державного земельного кадастру; відкладено підготовче засідання на 28.10.2020, 11:40.

28.10.2020 позивачем подано клопотання № 100 від 28.10.2020 про перенесення судового засідання на інший день у зв`язку із перебуванням представника позивача на лікарняному пов`язаному із захворюванням на коронавірусну інфекцію COVID-19.

28.10.2020 співвідповідач - Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру" подав до суду відзив № 07-09/997 від 26.10.2020 на позовну заяву.

28.10.2020 судове засідання не відбулося через перебування судді Резніченко О.Ю., члена колегії суддів з 09.10.2020 по 28.10.2020 на лікарняному та 30.10.2020 у відпустці.

Ухвалою суду від 02.11.2020 призначено підготовче засідання на 26.11.2020, 12:30.

Ухвалою суду від 11.11.2020 виправлено описку в п. 1 резолютивної частини

ухвали по справі № 920/461/20 від 02.11.2020, виклавши її в наступній редакції: Призначити підготовче засідання на 25.11.2020, 12:30.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

На офіційному веб-сайті Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області (http://vilshanska.gromada.org.ua/ogoloshennya-) було опубліковане оголошення про проведення конкурсу «з відбору виконавців земельних торгів з продажу земельних ділянок (або прав оренди на них), що розміщені на території Вільшанської ОТГ. Зазначене оголошення містить перелік запропонованих лотів із відповідними кадастровими номерами.

02.08.2019 відповідачем Вільшанською сільською радою Недригайлівського району Сумської області був укладений договір про підготовку лота для продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення на земельному аукціоні та наданні послуг з проведення земельних торгів № 123 з Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» .

Зазначене, на думку позивача, свідчить про те, що Відповідач усупереч закону визначив виконавця земельних торгів із продажу права оренди земельних ділянок без проведення конкурсу, що призвело до обмеження конкуренції та порушення прав та інтересів позивача.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Земельного Кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно - правовими актами.

Законом України Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів №1012-VIII від 18.02.2016 було вилучено із Земельного кодексу України окремі положення, які дозволили передавати у користування земельні ділянки державної та комунальної власності без проведення земельних торгів (аукціонів), а також уточнено порядок підготовки лотів до земельних торгів (зокрема, фінансування цього заходу, а саме пропонувалось покласти витрати по підготовці лотів до аукціонів безпосередньо на виконавця аукціону з подальшим відшкодуванням цих витрат переможцем аукціону).

У зв`язку зі зміною частини шостої статті 136 Земельного кодексу України (зміни внесені згідно із Законом №1012-VIII від 18.02.2016; набрання чинності з 03.04.2016) відбулося скасування окремих підзаконних нормативно-правових актів, зокрема, Порядку закупівлі послуг з виконання робіт із землеустрою, оцінки земель та визначення виконавця земельних торгів на конкурентних засадах, затвердженого наказом Мінагрополітики України від 25.09.2012 №579, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.09.2012 за №1655/21967. Зазначений Порядок втратив чинність 10.01.2017.

Відповідно до ч.6 ст. 136 Земельного кодексу України закупівля послуг з виконання робіт із землеустрою, оцінки земель у процесі підготовки лотів до продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) на земельних торгах та визначення виконавця земельних торгів організатором земельних торгів здійснюється у порядку, визначеному законодавством про здійснення державних закупівель - стаття 2 Закону України Про публічні закупівлі.

Зі змісту п 3.1. договору про підготовку лота для продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення на земельному аукціоні та наданні послуг з проведення земельних торгів № 123 від 02.08.2019 вбачається, що винагорода за проведення земельних торгів передбачена розділом 3, відповідно до якого: ціна Договору складає 5631,19 гри. (п. 3.1 Договору). Ціна договору зазначена без врахування вартості виготовлення агрохімічного паспорту на земельну ділянку, витрати на виготовлення якого відшкодовуються за рахунок коштів, що сплачуються покупцем лоту. Ціна договору зазначена без врахування вартості послуг за проведення державної експертизи землевпорядної документації (в разі необхідності), втрати на які відшкодовуються виконавцю земельних торгів за рахунок коштів, що сплачуються покупцем лота. Ціна договору зазначена без вартості винагороди за проведення земельних торгів, що становить 50 відсотків річної плати за користування земельною ділянкою, але не більше як 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за лот. (п. Відшкодування витрат на послуги з підготовки лоту, відповідно до п. 3.1, п.3.2, п.3.3, а також винагороду, відповідно до п.3.4. договору здійснює переможець земельних торгів. (п. 3.5. Договору).

Згідно з ч. 6 ст. 135 Земельного кодексу України винагорода виконавця земельних торгів встановлюється у розмірі 5 відсотків ціни, за якою здійснюється купівля-продаж земельної ділянки, або відсотків річної плати за користування земельною ділянкою (у разі продажу прав на земельну ділянку (оренди, суперфіцію, емфітевзису), але не більше як 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожний лот.

Таким чином, максимальний розмір винагороди виконавця земельних торгів становить 34000 грн 00 коп.

У відповідності до ч.1 ст.2 Закону України Про публічні закупівлі (далі за текстом Закон) цей Закон застосовується до замовників, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень; до замовників, які здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 1 мільйон гривень, а робіт - 5 мільйонів гривень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги Закону України Про публічні закупівлі не підлягають застосуванню до правовідносин, що склалися між Вільшанською сільською радою Недригайлівського району Сумської області і Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» під час укладення договору про підготовку лота для продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення на земельному аукціоні та наданні послуг з проведення земельних торгів № 123 від 02.08.2019.

Крім того, жодним іншим нормативно-правовим актом України не передбачений обов`язок відповідача визначати виконавця земельних торгів на конкурентних засадах.

Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України одна із сторін договору або інша заінтересована особа вправі заперечити його дійсність, якщо недійсність правочину прямо не встановлена.

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього кодексу.

Частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частиною п`ятою ст. 55 Конституції України, кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Отже, конструкцією цієї конституційної норми передбачено можливість застосування способів захисту права, в тому числі, не передбачених процесуальними нормами.

Такий підхід відповідає проявам верховенства права, що не обмежується лише законодавством, а містить і інші соціальні регулятори, норми моралі, традиції, звичаї тощо. Всі ці елементи права відповідають ідеології справедливості, що значною мірою відображені у ст. 3, 6, 8, 55 Конституції України.

Гарантоване ст. 55 Конституції України право на захист можливе лише у разі його порушення, тому логічною вимогою при захисті такого права є обґрунтування такого порушення. Отже, порушення права має бути реальним, стосуватися індивідуально вираженого права або інтересів особи, яка стверджує про його порушення, а саме право конкретизоване у законах України.

Аналогічну ідею закріплено Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Стаття 13 Конвенції під назвою Право на ефективний засіб юридичного захисту проголошує: Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював необхідність ефективного захисту прав заявників. Наприклад, у п. 75 рішення від 05.04.2005 у справі Афанасьєв проти України (заява №38722/02) ЄСПЛ зазначає, що засіб захисту, який вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним, як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9).

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2, 3 ст. 80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи те, що позивачем не подано належних доказів на підтвердження того, що зміст спірного правочину суперечить Цивільному Кодексу України або іншим актам цивільного законодавства, а також не наведено належних доказів, які б свідчили про порушення Вільшанською сільською радою Недригайлівського району Сумської області прав позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є неправомірними, необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102 грн 00 коп. покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 130,185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Сумської товарної біржі Сумиагропромбіржа до відповідачів Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області та Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» про визнання оспорюваного договору недійсним відмовити.

2. Витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп. покласти на Сумську товарну біржу Сумиагропромбіржа.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23.12.2020.

Головуючий суддя С.В. Заєць

Суддя О.Ю. Резніченко

Суддя В.Л. Котельницька