ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
30.12.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1114/20
21.12.2020, суд постановив ухвалу якою позовну заяву прокурора від 17.12.2020 залишив без руху, зобов`язав прокурора в десятиденний строк, з дня отримання даної ухвали, усунути недоліки позовної заяви, а саме надати Господарському суду Івано-Франківської області:
- належним чином засвідчені копії матеріалів справи (а саме: рішення Далешівської сільської ради від 18.12.2019, договору оренди землі від 01.01.2020 та акту прийому-передачі земельної ділянки від 01.01.2020, інформації відділу Держгеокадастру у Городенківському районі №0-9-0.24-46/104-20 від 22.05.2020 із викопіюванням з проекту формування території, акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 231/0/92-20-ДК/156/АП /09/01/-20 від 29.05.2020 доданих прокурором до позовної заяви не містять відмітки зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади особи яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища та дати засвідчення копії);
- визначити зміст позовних вимог щодо Далешівської сільської ради (оскільки вона зазначена як один з відповідачів у позовній заяві, однак позовні вимоги позовна заява не містить).
28.12.2020, на виконання ухвали від 21.12.2020, прокурор надіслав суду лист про долучення документів до матеріалів справи, змінену позовну заяву із новим складом сторін та заяву про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору до участі у справі - Далешівської сільської ради .
Дослідивши подані прокурором матеріали, суд встановив наступне.
Так прокурор, повідомив суд, що оригінали рішення Далешівської сільської ради від 18.12.2019, договору оренди землі від 01.01.2020 та акту прийому-передачі земельної ділянки від 01.01.2020 знаходяться у Далешівській сільській раді Городенківського району, оригінал інформації відділу Держгеокадастру у Городенківському районі №0-9-0.24-46/104-20 від 22.05.2020 із викопіюванням з проекту формування території, знаходяться у Тисменицькій місцевій прокуратурі, оригінал акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 231/0/92-20-ДК/156/АП/09/01/-20 від 29.05.2020 знаходиться в управлінні Держгеокадастру в Івано-Франківській області, однак, не надав суду належним чином засвідчені копії вказаних документів.
Прокурор на виконання ухвали суду від 21.12.2020 не надав належним чином засвідчені копії матеріалів справи, а фактично повторно надіслав копії виготовлені не з оригіналів вище вказаних документів, а з копій наданих сільською радою, що в свою чергу не відповідає вимогам закону.
Повідомлень про неможливість подання суду належним чином засвідчених копій вказаних документів заяви прокуратури не містять. Також, прокурором не подано жодних клопотань про витребування оригіналів вказаних доказів.
Відповідно до п.4 ч.3 ст. 164 ГПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.
Таким чином, прокурор недоліки позовної заяви зазначені в ухвалі суду від 21.12.2020 не усунув.
Натомість, 28.12.2020, надіслав суду фактично нову позовну заяву з іншим складом сторін та заяву про залучення Далешівської сільської ради в якості третьої особи.
Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Отже, наведена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, у тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина 1 статті 16 ЦК).
За змістом статті 162 ГПК у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.
Отже, позовом у процесуальному сенсі є звернення особи до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача або відповідачів, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.
За приписами процесуального законодавства позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, а відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу (стаття 45 ГПК).
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Процесуальним законом саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.
Звертаючись до суду з позовом, заявник повинен чітко зазначити спосіб захисту, якого він вимагає, та яке право він вважає порушеним, невизнаним чи оспорюваним, чітко вказати ким порушені його права та в чому полягає порушення.
Згідно з частиною п`ятою статті 50 наведеного Кодексу треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу.
Залучення до участі у справі співвідповідача, заміна неналежного відповідача здійснюються в порядку, визначеному статтею 48 ГПК України.
Частинами 1 та 2 цієї норми передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.
Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Обов`язковою умовою для здійснення місцевим господарським судом такої процесуальної дії як залучення до участі у справі співвідповідача або заміна первісного відповідача належним відповідачем, є відповідне клопотання позивача.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ГПК України взагалі не містить положень, які б дозволяли змінити процесуальний статус відповідача у справі на третю особу без самостійних вимог.
Прокурор, 28.12.2020, надіслав суду фактично нову позовну заяву з іншим складом сторін та заяву про залучення Далешівської сільської ради в якості третьої особи, вказана заява не може бути розцінена як усунення недоліків.
Крім того, відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України, якою визначено зміст позовної заяви, позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Приписами статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання, та прийняття її до розгляду судом першої інстанції. Разом з тим частиною 6 статті 174 Господарського процесуального кодексу України визначено негативний наслідок для позивача у разі невиконання вимог суду щодо усунення недоліків позовної заяви у вигляді її повернення, про що виноситься ухвала.
Таким чином, невиконання прокурором вимог суду щодо усунення недоліків позовної заяви має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу, про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків і повернення в разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки не усунуті (такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).
Керуючись ст.ст. 162, 174, 232-235, 253-255 Господарського процесуального кодексу України, суд
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у визначені статтями 256, 257 ГПК України строк та порядку.
Ухвала підписана: 30.12.2020.
Суддя Л. М. Неверовська