ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року

м. Київ

Справа № 911/73/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О. О. Мамалуй - головуючий, О. М. Баранець, В. І. Студенець

за участю секретаря судового засідання - В.В. Шпорт,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Іто-Продакшн"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2020р.

у складі колегії суддів: В. А. Корсак - головуючий, О. О. Євсіков, О. В. Попікова

та на рішення господарського суду Київської області від 02.03.2020р.

суддя: Т. П. Карпечкін

за позовом ОСОБА_1

до товариства з обмеженою відповідальністю "Іто-Продакшн"

про зобов`язання вчинити дії

за участю представників:

від позивача: О.В. Тарасенко,

від відповідача: М.К. Золотарьова

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовом до ТОВ "Іто-Продакшн" про зобов`язання вчинити дії щодо надання належним чином завірених копій документів, які стосуються діяльності товариства, за наведеним позивачем переліком.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є учасником відповідача та звернувся до товариства з вимогою надати документи. Однак відповідач, у порушення приписів ст. ст. 5, 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", не надав на запит позивача документи, ухиляється від виконання цього обов`язку, чим порушує корпоративні права позивача.

2. Короткий зміст рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття

Рішенням господарського суду Київської області від 02.03.2020 у справі №911/73/20 позов задоволено. Зобов`язано ТОВ "Іто-Продакшн" надати учаснику Товариства ОСОБА_1 шляхом надіслання на адресу: 09100, Київська обл., м. Біла Церква, а/с 23 копії наступних документів:

1) Протоколу зборів засновників ТОВ "Іто-Продакшн";

2) Статуту ТОВ "Іто-Продакшн" та змін до статуту;

3) Протоколів загальних зборів учасників ТОВ "Іто-Продакшн" за весь період діяльності з 10.03.2009;

4) Документів ТОВ "Іто-Продакшн", що регулюють діяльність органів Товариства, та зміни до них;

5) Наказів і розпоряджень виконавчого органу ТОВ "Іто-Продакшн" за весь період діяльності Товариства з 10.03.2009;

6) Аудиторських висновків та результатів надання інших аудиторських послуг;

7) Річної фінансової звітності ТОВ "Іто-Продакшн" (за останні 3 роки);

8) Документів звітності, що подаються відповідним державним органам (за останні 3 роки);

9) Документів, пов`язаних з випуском емісійних цінних паперів ТОВ "Іто-Продакшн";

10) Документів, що підтверджують права ТОВ "Іто-Продакшн" на майно;

11) Документів бухгалтерського обліку ТОВ "Іто-Продакшн" за останні 3 роки.

Рішення суду мотивовано доведеністю та обґрунтованістю позовних вимог.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2020 у справі №911/73/20 рішення господарського суду Київської області від 02.03.2020 у справі №911/73/20 змінено, викладено його резолютивну частину в новій редакції. Позовні вимоги задоволено частково. Зобов`язано ТОВ "Іто-Продакшн" надати учаснику Товариства ОСОБА_1 шляхом надіслання на адресу: 09100, Київська обл., м. Біла Церква, а/с 23, копії наступних документів:

1) Протокол зборів засновників ТОВ "Іто-Продакшн";

2) Статуту ТОВ "Іто-Продакшн" та змін до статуту;

3) Протоколів загальних зборів учасників ТОВ "Іто-Продакшн" за весь період діяльності з 10.03.2009 по 11.11.2019;

4) Документів ТОВ "Іто-Продакшн", що регулюють діяльність органів Товариства та зміни до них з 10.03.2009 по 11.11.2019;

5) Наказів і розпоряджень виконавчого органу ТОВ "Іто-Продакшн" за весь період діяльності Товариства з 10.03.2009 по 11.11.2019;

6) Аудиторських висновків та результатів надання інших аудиторських послуг з 10.03.2009 по 11.11.2019;

7) Річної фінансової звітності ТОВ "Іто-Продакшн" з 11.11.2016 по 11.11.2019;

8) Документів звітності, що подаються відповідним державним органам з 11.11.2016 по 11.11.2019;

9) Документів, пов`язаних з випуском емісійних цінних паперів ТОВ "Іто-Продакшн" з 10.03.2009 по 11.11.2019;

10) Документів, що підтверджують права ТОВ "Іто-Продакшн" на майно станом на 11.11.2019;

11) Документів бухгалтерського обліку ТОВ "Іто-Продакшн" з 11.11.2016 по 11.11.2019.

В решті позовних вимог відмовлено.

Апеляційний господарський суд виходив із того, що як у вимозі від 08.11.2019 про надання копій документів, так і в позовній заяві позивач просить надати частину документів за весь період діяльності Товариства з 10.03.2009, при цьому не зазначає кінцеву дату цього періоду. При апеляційному перегляді справи позивач надав пояснення, що кінцевим періодом він вважає момент виконання рішення суду.

Господарський суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що датою кінця відповідного періоду, за який вимагається надання документів, слід вважати дату отримання вимоги Товариством -11.11.2019.

Іншу частину документів позивач просить витребувати «за останні три роки», при цьому не зазначає ні дату початку, ні дату закінчення цього періоду. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідний період слід розраховувати за три роки до моменту отримання вимоги відповідачем, таким чином цей період слід вважати з 11.11.2016 по 11.11.2019.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині зобов`язання відповідача надати документи, що стосуються періоду з 12.11.2019 (який розпочав свій відлік після отримання вимоги) апеляційний господарський суд вказав, що обов`язковою умовою надання документів відповідно до ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" є надходження вимоги про надання документів, яка виконується протягом 10 днів. У даному випадку позивачем не надано належних та допустимих доказів, що він звертався до відповідача з вимогою про надання документів після 12.11.2019. В зв`язку з відсутністю такої вимоги з боку позивача, поведінка відповідача не може вважатись протиправною та такою, що порушує права позивача.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

ТОВ "Іто-Продакшн", не погоджуючись з рішенням та постановою, звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати, а справу направити на новий розгляд до господарського суду Київської області.

Касаційна скарга подається на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Також, з тексту касаційної скарги вбачається, що скарга додатково обґрунтовується положеннями п. 4 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Скаржник вказує на відсутній висновок Верховного Суду з питання застосування положень ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" у правовідносинах між учасником товариства з обмеженою відповідальністю та даним товариством з приводу реалізації права на інформацію учасником Товариства у випадку, коли наявний факт зловживання учасником своїм правом (ст. 13 Цивільного кодексу України).

У скарзі зазначається, що судами неправильно застосовано норми ст. ст. 5, 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», порушено норми ч. 3, ч. 5. ст. 13 ЦК України та ст. 86 ГПК України, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у даній справі. На думку скаржника, з урахуванням ст. 13 ЦК України право учасника Товариства на отримання інформації про господарську діяльність товариства відповідно до ст. ст. 5, 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не може бути безумовним, оскільки суд, встановивши факт зловживання учасником товариства з обмеженою відповідальністю правом на отримання інформації про діяльність Товариства відповідно до ст. 43 зазначеного Закону, має підстави для відмови у задоволенні відповідних позовних вимог учасника на підставі ст. 13 ЦК України.

Також скаржник зазначає, що судами не досліджено у повному обсязі зібрані у справі докази, що призвело до невірного вирішення даної справи.

Вказуючи на порушення судами ст. ст. 18, 239, 326, 327 ГПК України скаржник вважає, що суди вийшли за межі прав учасника Товариства, які передбачені ст. 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», та прийняли судове рішення в частині надання документів бухгалтерського обліку, яке потенційно не можливо виконати, з огляду на відсутність відповідного поняття у чинному законодавстві.

4. Позиції інших учасників справи

Позивач у відзиві на касаційну скаргу вважає її необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

Позивач є учасником ТОВ "Іто-Продакшн" з часткою у статутному капіталі у розмірі 6,05%.

Пунктом 4.4.6 статуту Товариства, затвердженого рішенням загальних зборів учасників від 03.03.2009 та оформленого протоколом №1, передбачено, що учасники Товариства мають право, зокрема, одержувати інформацію про діяльність Товариства.

Пунктом 4.5 статуту також передбачено, що учасники мають також інші права, передбачені статутом, законодавством та рішенням загальних зборів.

08 листопада 2019 року на підставі ч. 4 та ч. 5 ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" позивач звернувся до відповідача з вимогою про надання копій документів згідно переліку, наведеного у ч. 1 ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Вказана вимога була отримана відповідачем 11.11.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Оскільки вимога позивача не була задоволена відповідачем, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.

6. Норми права та мотиви, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

За положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасники товариства мають, зокрема, право отримувати інформацію про господарську діяльність товариства.

Частиною 1 ст. 43 вказаного Закону визначено, що товариство зобов`язано зберігати такі документи: 1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); 2) статут товариства та зміни до статуту; 3) протоколи загальних зборів учасників; 4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них; 5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); 6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; 7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг; 8) річну фінансову звітність; 9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам; 10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; 11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; 12) документи, що підтверджують права товариства на майно; 13) документи бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 5 ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті. За підготовку копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати розмір витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов`язаних з пересиланням документів поштою.

Одержання учасником господарського товариства інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, є необхідним для реалізації таким учасником своїх корпоративних прав, зокрема, правомочностей на участь в управлінні господарською організацію.

Відтак внаслідок невиконання господарським товариством свого обов`язку з надання учаснику господарського товариства на його вимогу інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, можуть бути визнані порушеними як право учасника товариства на інформацію, так і його корпоративні права.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 21.01.2020 у справі №906/157/19.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач як учасник звертався до Товариства з вимогою щодо надання йому документів про діяльність товариства. Вимога була отримана відповідачем 11.11.2019.

Суди встановили, що запитувані позивачем у вимозі документи відповідають наведеному в ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" переліку.

Встановивши, що товариство не виконало свій обов`язок з надання відповідної інформації на вимогу позивача, врахувавши, що надання визначених позивачем документів є обов`язком товариства у відповідності до приписів ст. ст. 5, 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та положень статуту Товариства і, відповідно, ненадання відповідачем запитуваної учасником товариства інформації (ненадання копій відповідних документів) порушує права та законні інтереси учасника товариства, господарські суди попередніх інстанцій дійшли до обґрунтованого висновку про наявність підстав для захисту права позивача на отримання інформації про діяльність товариства.

При цьому, Верховний Суд погоджується з висновками апеляційного господарського суду щодо часткового задоволення позову, оскільки за положеннями ч. 5 ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передумовою для надання запитуваних документів, визначених частиною першою цієї статті, є дія учасника товариства у вигляді надання письмової вимоги про надання таких документів.

Враховуючи той факт, що позивач вимагає надати частину документів «за весь період діяльності з 10.03.2009», датою кінця цього періоду за який вимагається надання документів слід вважати дату отримання вимоги Товариством -11.11.2019. Оскільки саме факт порушення ч. 5 ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" щодо ненадання в десятиденний строк копій відповідних документів і є порушенням корпоративних прав позивача.

Також апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку, що в частині вимог щодо надання документів «за останні три роки», відповідний період слід розраховувати за три роки до моменту отримання вимоги відповідачем, таким чином цей період складає з 11.11.2016 по 11.11.2019.

Доводи скаржника про те, що вимога про надання документів бухгалтерського обліку відсутня в чинному законодавстві, вже були відхилені апеляційним господарським судом з посиланням на п. 13 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", яким в контексті з ч. 5 даної статті передбачено право учасника вимагати бухгалтерські документи без обмеження їх переліку та видів.

Посилання скаржника на ймовірну недобросовісність дій позивача та загрозу зловживання отриманою інформацією, не спростовують того факту, що позивач є чинним учасником Товариства і він має безумовне право на отримання визначеної законом інформації щодо діяльності товариства.

Верховний Суд погоджується з судами попередніх інстанцій, що ненадання відповідачем запитуваної позивачем інформації (ненадання копій відповідних документів) порушує права та законні інтереси учасника товариства.

Встановивши, що обов`язок відповідача надати позивачу документи, які останній просить в позовній заяві, передбачений законодавством, апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову частково з наведених вище підстав.

7. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

На підставі вищевикладеного, Верховний Суд, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених господарськими судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи, перевірив правильність застосування норм матеріального та процесуального права та прийшов до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Підстави касаційного оскарження судових рішень, викладенні скаржником в касаційній скарзі, не підтвердилися під час касаційного провадження.

Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Іто-Продакшн" залишити без задоволення.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2020р. у справі №911/73/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді О. М. Баранець

В. І. Студенець