ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2020 року м.Дніпро Справа № 904/1710/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання: Колесник Д.А.

від ліквідатора: Литвин Руслан Олександрович, посвідчення №921 від 22.04.2013 р., ліквідатор;

від ПП "АНСІ": Бірсан Євгеній Михайлович, довіреність №б/н від 01.08.2019 р., адвокат;

від ТОВ "Виробничо-комерційна фірма Яна II" в особі ліквідатора Литвина Р.О.: Зарвій Ігор Леонідович, ордер серії АЕ1006106 від 23.12.2020 р., адвокат;

інші представники сторін у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлено учасників процесу шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Центрального апеляційного господарського суду та направлено на електронні адреси зазначені в апеляційній скарзі.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "АНСІ" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 року у справі № 904/1710/19 (суддя Владимиренко І.В.)

за позовом Приватного підприємства "АНСІ"

до:

- ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯНА ІІ" (49000, м. Дніпро, вул. Генерала Захарченка, 12, кв. 9; 8),

- Товариства з обмеженою відповідальністю "ВААЛ" (49069, м. Дніпро, вул. Новоселівська, буд.10, кв.9, )

- компанії К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД (Кіпр, Пафос, Ніколау Ніколаілі, 10 будівля "ПІТАКІО", 2-й поверх, офіс 202)

про визнання недійсним договорів,-

в межах справи про визнання банкурутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЯНА ІІ" (49000, м. Дніпро, вул. Генерала Захарченка, 12, кв. 9; 8)

Кредитори:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАРУНА"

2. Компанія К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД

ВСТАНОВИВ:

В межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЯНА ІІ" (49000, м. Дніпро, вул. Генерала Захарченка, 12, кв. 9; 8) №904/1710/19, яка перебуває в провадженні господарського суду Дніпропетровської області, Приватне підприємство "АНСІ" звернулось з позовом до ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯНА ІІ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВААЛ" та компанії К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД про визнання недійсними наступних договорів:

- договору іпотеки від 07.06.2017 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВААЛ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЯНА II" в забезпечення виконання вимог договору позики за реєстровим №1945, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського округу Вдовіною Л.Л.

- договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 08.06.2017 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВААЛ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЯНА II", відповідно до умов якого ТОВ "ВААЛ", як іпотекодавець, передає, а ТОВ "ВКФ "ЯНА II", як Іпотекодержатель, приймає у власність належне іпотекодавцю на праві власності нерухоме майно в рахунок виконання ТОВ "ВААЛ" зобов`язань перед ТОВ "ВКФ "ЯНА II" за договором позики, та який посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського округу Вдовіною Л.Л. та зареєстрований в реєстрі 08.06.2017 року за №1955.

- договору іпотеки від 08.06.2017 року, який укладений між ТОВ "ВКФ "ЯНА II" та компанією К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД, посвідчений нотаріусом Дніпровського міського округу Вдовіною Л.Л. за реєстровим №1967.

Подану заяву позивач мотивував тим, що він є власником наступного нерухомого майна:

- ринку, загальною площею 224,7 кв.м., розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, буд. 124д;

- будівель та споруд, розташованих за адресою: м.Дніпро, вул. Донецьке шосе, буд. 124а;

- будівель та споруд, розташованих за адресою: вул. Березинська, 23А, м. Дніпро.

На належне йому майно на підставі заочного рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 25.05.2017 року по справі № 202/3190/17 набуло право власності Товариство з обмеженою відповідальністю "ВААЛ". В подальшому рішення суду було скасовано, справа направлена для розгляду за встановленою підсудністю до Амур-Нижньодніпровського суду міста Дніпропетровська, розгляд справи триває.

Між тим, ТОВ "ВААЛ" вчинило дії щодо розпорядження вказаним майном, уклавши з Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЯНА II" оспорювані договір іпотеки від 07.06.2017 року та договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 08.06.2017 року.

Позивач вважав, що зазначені в позовній заяві договори є недійсними, оскільки:

- належне позивачу майно вибуло з власності Приватного підприємства "АНСІ" поза його волею;

- підстава набуття ТОВ "ВААЛ" права власності на майно, відпала;

- укладеними правочинами сторони намагалися приховати інші правочини, зокрема купівлі-продажу.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 року у справі №904/1710/19 в задоволені заяви (позовної заяви) Приватного підприємства "АНСІ" про визнання недійсним зазначених договорів - відмовлено.

Зобов`язано ліквідатора вжити всіх заходів, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства з проведення ліквідаційної процедури та надати господарському суду Дніпропетровської області звіт ліквідатора за підсумками проведеної ліквідаційної процедури.

Ухвала мотивована тим, що позивачем не доведено заявлені вимоги. Суд зазначив, що для визнання правочину удаваним необхідно встановити спрямованість волі обох сторін правочину на породження відносин саме за іншим правочинам та приховання ними інших правовідносин.

Між тим, такі обставини суд вважав недоведеними, як і не доведеним позивачем його право власності на майно, що є предметом оспорюваних договорів.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Приватне підприємство "АНСІ" оскаржило її в апеляційному порядку.

Зазначає на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

В апеляційній скарзі скаржник викладає обставини, зазначені в позовній заяві.

Вважає, що укладенням оспорюваних договорів сторони цих правочинів намагались приховати інші правочини, зокрема купівлі-продажу, а відтак такі правочини мають бути визнані недійсними в судовому порядку.

Вказує, що цим доводам позивача суд першої інстанції оцінки не надав, у оскаржуваній ухвалі взагалі відсутні посилання на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області у цивільній справі № 202/3190/17, якою скасовано правовстановлюючий документ - заочне рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська на підставі якого ТОВ "ВААЛ" набуло право власності на нерухоме майно та здійснило державну реєстрацію прав. Право власності на яке, у подальшому, за оскаржуваними договорами іпотеки перереєстровано послідовно на відповідачів у справі.

Також звертає увагу апеляційного суду, що суд першої інстанції:

- не взяв до уваги положення ст. 35 Закону України "Про іпотеку";

- помилково дійшов до висновку про те, що належність земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, на праві оренди іншим особам, не впливають та не можуть обмежувати права власника нерухомого майна щодо володінням та користування нерухомим майном;

- не врахував, що земельні ділянки ідентифікують місцезнаходження нерухомого майна, і саме реєстрація прав користування на земельні ділянки за іншими особами, відмінними від ТОВ "ВААЛ", у сукупності підтверджують право користування за цими особами та відповідно до наданих доказів у справі підтверджують відсутність правовідносин між користувачами земельних ділянок та ТОВ "ВААЛ".

Просить ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 року у справі № 904/1710/19 в частині відмови у задоволенні заяви (позовної заяви) Приватного підприємства "АНСІ" про визнання договір недійсними - скасувати. Позовну заяву направити на новий розгляду до суду першої інстанції. Судові витрати покласти на відповідачів.

У відзиві на апеляційну скаргу арбітражний керуючий Литвин Р.О., зазначає на необгрунтованість апеляційної скарги. Вказує, що скаржником, як у апеляційній скарзі, так і під час розгляду даної заяви у суді першої інстанції, не доведено та не надано належних доказів на підтвердження своїх обґрунтувань щодо підстав недійсності спірних правочинів.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 року у справі № 904/1710/19 залишити без змін.

В судовому засіданні 23.12.2020 року представник боржника -Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЯНА II", підтримав усно правову позицію арбітражного керуючого - ліквідатора Литвина Р.О. та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін як законну та обгрунтовану.

Інші сторони по справі відзив на апеляційну скаргу не надали, участь своїх представників у судове засідання не забезпечили.

Відповідно до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/1710/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЯНА ІІ" (49000, м. Дніпро, вул. Генерала Захарченка, 12, кв. 9; 8).

Постановою суду від 23.07.2019 року у вказаній справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЯНА ІІ" визнано банкрутом.

16.09.2018 року ліквідатором проведено аукціон з продажу цілісного майнового комплексу майна банкрута, в тому числі майна, яке складається з:

- будівель та споруд загальною площею 2 209,0 кв.м., розташованих за адресою: м.Дніпро, Донецьке шосе, будинок 124-д,

- будівель та споруд загальною площею 5 492,0 кв.м., розташованих за адресою: м.Дніпро, Донецьке шосе, 124-а,

- будівель та споруд загальною площею 1 672 кв.м., розташованих за адресою: м.Дніпро, Донецьке шосе, 124-б,

- будівель та споруд загальною площею 336.0 кв.м., розташованих за адресою: м.Дніпро, Донецьке шосе, 124-г,

- будівель та споруд загальною площею 3 276,0 кв.м., розташованих за адресою: м.Дніпро, вул.Березинська,23-а.

На продане на аукціоні вищезгадане майно з переможцем аукціону ТОВ "Галаксітрейд" укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу банкрута в провадженні у справі про банкрутство від 23.09.2019 року.

18.09.2019 року в межах справи про банкрутство Приватне підприємство "АНСІ" звернулось з позовом до ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯНА ІІ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВААЛ" та компанії К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД про визнання недійсними наступних договорів:

- договору іпотеки від 07.06.2017 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВААЛ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЯНА II" в забезпечення виконання вимог договору позики за реєстровим №1945, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського округу Вдовіною Л.Л.

- договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 08.06.2017 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВААЛ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЯНА II", відповідно до умов якого ТОВ "ВААЛ", як іпотекодавець, передає, а ТОВ "ВКФ "ЯНА II", як Іпотекодержатель, приймає у власність належне іпотекодавцю на праві власності нерухоме майно в рахунок виконання ТОВ "ВААЛ" зобов`язань перед ТОВ "ВКФ "НА II" за договором позики, та який посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського округу Вдовіною Л.Л. та зареєстрований в реєстрі 08.06.2017 року за №1955.

- договору іпотеки від 08.06.2017 року, який укладений між ТОВ "ВКФ "ЯНА II" та компанією К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД, посвідчений нотаріусом Дніпровського міського округу Вдовіною Л.Л. за реєстровим №1967.

З матеріалів справи вбачається, що 07.06.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВААЛ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЯНА II" в забезпечення виконання вимог договору позики укладено договір іпотеки за реєстровим №1945, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського округу Вдовіною Л.Л.

За умовами іпотечного договору ТОВ "ВААЛ" (Іпотекодавець) передає в іпотеку ТОВ "ВКФ "ЯНА II" (Іпотекодержателю) нерухоме майно, визначене у розділі 1 Договору "Предмет договору", в забезпечення виконання ТОВ "ВААЛ" зобов`язань перед ТОВ "ВКФ "ЯНА II" за Договором позики, укладеним стосовно повернення суми позики в розмірі 4 000 000,00 грн.

Розділом 1 договору іпотеки визначено перелік нерухомого майна, яке ТОВ "ВААЛ" (Іпотекодавець) передало ТОВ "ВКФ "ЯНА II" (Іпотекодержатель), а саме:

- будівлі та споруди, загальною площею 1672 кв.м., що розташовані за адресою: м. Дніпро, Донецьке шосе 124-Б та складаються з: літ. А-1 будівля, площею 26.3 кв.м., літ. Б-1 будівля, площею 26.3 кв.м., літ. В-1 будівля, площею 280.12 кв.м., літ. Г-1 будівля, площею 9.0 кв.м., літ. Д-1 будівля, площею 9.0 кв.м., літ. Е-1 будівля, площею 9.0 кв.м., літ. 3-1 будівля, площею 9.0 кв.м., літ. І

- мостіння, розташовані на земельній ділянці площею 0,2032 га (кадастровий номер :01:750:0008). Право приватної власності за ТОВ "ВААЛ" зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №89001506 від 07.06.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101;

- будівлі та споруди, загальною площею 336 кв.м., що розташовані за адресою: м. Дніпро, Донецьке шосе 124-Г та складаються з: літ. В-1 будівля, площею 11,3 кв.м., літ. В-2 будівля, площею 75,0 кв.м., літ. В-3 будівля, площею 113,0 кв.м., літ. 1В-1 споруда, площею 150,0 кв.м., літ. 2В-1 споруда, площею 250,0 кв.м., І - мостіння, розташовані на земельній ділянці площею 0,0935 га (кадастровий номер :04:207:0046). Право приватної власності за ТОВ "ВААЛ" зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №89001670 від 07.06.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101;

- будівлі та споруди, загальною площею 5492 кв.м., що розташовані за адресою: м. Дніпро, Донецьке шосе 124-А та складаються з: літ. Ж-1 - будівля, площею 56,3 кв.м., літ. II мостіння, розташовані на земельній ділянці площею 0,5975 га (кадастровий номер :01:705:0002). Право приватної власності за ТОВ "ВААЛ" зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №89020729 від 07.06.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна- 101;

- будівлі та споруди, загальною площею 2209,0 кв.м., що розташовані за адресою: м. Дніпро, Донецьке шосе 124-Д та складаються з: літ. В-1 будівля, площею 18,8 кв.м., літ. 1В-1 будівля, площею 22,7 кв.м., літ. Б-1 будівля, площею 26,3 кв.м., літ. 1Б-1 будівля, площею 6,3 кв.м., літ. 2Б-1 будівля, площею 125 кв.м., літ. 3Б-1 будівля, площею 6.0 кв.м., літ. 4Б-1 будівля, площею 6.0 кв.м., літ. 5Б-1 будівля, площею 7.5 кв.м., літ. а споруда, площею 56.3 кв.м., літ. а1 споруда, площею 153.8 кв.м., літ. а2 споруда, площею 200,0 кв.м., літ. а3 споруда, площею 56.3 кв.м., літ. а4 споруда, площею 225.0 кв.м., літ. а5 споруда, площею 144.0 кв.м., літ. аб споруда, площею 144.0 кв.м., літ. а7 споруда, площею 103.0 кв.м., літ. І - мостіння, розташовані на земельній ділянці площею 0,35-10 га (кадастровий номер :04:207:0075). Право приватної власності за ТОВ "ВААЛ" зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №89021303 від 07.06.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна-101;

- будівлі та споруди, загальною площею 3276,0 кв.м., що розташовані за адресою: м. Дніпро, Березинська, 23А та складаються з: літ. А-1 будівля, площею 157.0 кв.м., літ. а ґанок, літ. а-1 ґанок, літ. а1 ґанок, літ. АI-1 ґанок, літ. Б-1 будівля, площею 149.0 кв.м., літ. БI-1 будівля, площею 40.0 кв.м., літ. Бп-1 будівля, площею 15.0 кв.м., літ. Б - ґанок, літ. 6-1 - ґанок, літ. 61-1 - ґанок, літ. 2Р-1 - споруда, площею 17.2 кв.м., літ. 2С-1 споруда, площею 16.8 кв.м., літ. 2Т-1 споруда, площею 15.0 кв.м., літ. 24-1 - споруда, площею 7.0 кв.м., літ. Л-1 будівля, площею 46.7 кв.м., літ. лІ - ґанок, літ. лІІ - ґанок, літ. лІІІ- ґанок, літ. М-1 будівля, площею 72.9 кв.м., літ. мІ - ґанок, літ. мІІ танок, літ. мІІІ - ґанок, літ. мІV - ґанок, літ. мV - ґанок, літ. мVІ - ґанок, літ. мVII - ґанок, літ. мVIII - ґанок, літ. Г-2 - будівля, площею 39.4 кв.м., літ. Г-1 - споруда, площею 6.2 кв.м., літ. г -ґанок, літ. 3Д - споруда, площею 19.5 кв.м., літ. 3Е - споруда, площею 3.7 кв.м., літ. Д-1 - будівля, площею 45.9 кв.м., літ. д - ґанок, літ. О - споруда, площею 15.0 кв.м., літ. Е-1 - будівля, площею 243.0 кв.м., літ. є - ґанок, літ. є' - ґанок, літ. є" - ґанок, літ. Ж-1 - будівля, площею 114.0 кв.м., літ. ж - ґанок, літ ж' - ґанок, літ. 3-1 - будівля, площею 17.3 кв.м., літ. К-1 - будівля, площею 70.2 кв.м., літ. К'-І - споруда, площею 2.25 кв.м., літ. П-1 - торгівельний павільйон, площею 29.9 кв.м., літ. Р-1 - торгівельний павільйон, площею 29.9 кв.м., літ. Т-1 -торгівельний павільйон, площею 29.8 кв.м., літ. У-1 - торгівельний павільйон, площею 29.9 кв.м., літ. Ф-1 - торгівельний павільйон, площею 25.9 кв.м., літ. X-1 - торгівельний павільйон, площею 25.9 кв.м., літ. х - ґанок, літ. Ш-1 -торгівельний павільйон, площею 30.8 кв.м., літ. ш - ґанок, літ. Щ-1 -торгівельний павільйон, площею 10.6 кв.м., літ. Ю-1 - торгівельний павільйон, площею 18.1 кв.м., літ. Я-1 - торгівельний павільйон, площею 17.5 кв.м., літ. я -ґанок, літ. 2М-1 - торгівельний павільйон, площею 17.5 кв.м., літ. 2м - ґанок, літ. 2Н-1 - торгівельний павільйон, площею 26.3 кв.м., літ. 2н - ґанок, літ. 20-1 -торгівельний павільйон, площею 13.0 кв.м., літ. 2о - ґанок, літ. 2П-1 -торгівельний павільйон, площею 26.3 кв.м., літ. 2п - ґанок, літ. 2Ф - споруда, площею 243.3 кв.м., літ. 2Ц - споруда, площею 5.4 кв.м., літ. 2К-1 - торгівельний павільйон, площею 60.4 кв.м., літ. 2к - ґанок, літ. 2кI - танок, літ. 2II - ґанок, літ. 2кIII - ґанок, літ. 2КІV - ґанок, літ. 2кV - ґанок, літ. 2Л-1 - торгівельний павільйон, площею 17.2 кв.м., літ. 2Х - споруда, площею 7.5 кв.м., літ. 2Е-1 - торгівельний павільйон, площею 86.7 кв.м., літ. 2е - ґанок, літ. 2eI - ґанок, літ. 2еII - ґанок, літ. 2еIII - ґанок, літ. 2еІV - ґанок, літ. 2еV - ґанок, літ. 2Ж-1 - торгівельний павільйон, площею 86.7 кв.м., літ. 2ж - ґанок, літ. 2ж I - ґанок, літ. 2жII - ґанок, літ. 2жIII -ґанок, літ. 2жІV - ґанок, літ. 2жV - ґанок, літ. 23-1 - торгівельний павільйон, площею 86.6 кв.м., літ. 2з - ґанок, літ. 2з I - ґанок, літ. 2У - споруда, площею 9.0 кв.м., літ. 21-1 - торгівельний павільйон, площею 77.4 кв.м., літ. 2і - ґанок, літ. 2Д-1 - торгівельний павільйон, площею 86.8 кв.м., літ. 2д - ґанок, літ. 2д I -ґанок, літ. 2д II - ґанок, літ. 2дIII - ґанок, літ. 2дІV - ґанок, літ. 2дV - ґанок, літ. 2дVI - ґанок, літ. 2дVII - ґанок, літ. 2дVIII - ґанок, літ. 2дIX - ґанок, літ. 2Г-1 - торгівельний павільйон, площею 86.6 кв.м., літ. 2г - ґанок, літ. 2г1 - ґанок, літ. 2В-1 - торгівельний павільйон, площею 86.6 кв.м., літ. 2в - ґанок, літ. 2вI - ґанок, літ. 2 II - ґанок, літ. 2в III - ґанок, літ. 2вІV - ґанок, літ. 2вV - ґанок, літ. 2Б-1-торгівельний павільйон, площею 86.7 кв.м., літ. 26 - ґанок, літ. 26I - ґанок, літ. 2бII - ґанок, літ. 2бIII - ґанок, літ. 2бІV - ґанок, літ. 26V - ґанок, літ. 2бVI- ґанок, літ. 2А-1 - торгівельний павільйон, площею 138.5 кв.м., літ. 2а - ґанок, літ. 2аI - ґанок, літ. 2аII - ґанок, літ. 2аIII - ґанок, літ. 2аІV - ґанок, літ. 3Г - торгівельний павільйон, площею 33.5 кв.м., літ. 3г - ґанок, літ. 3В - торгівельний павільйон, площею 14.1 кв.м., літ. 3Б - торгівельний павільйон, площею 29.0 кв.м., літ. 3б - ґанок, літ. 3бІ - ґанок, літ. 3А - торгівельний павільйон, площею 18.0 кв.м., літ. 3а - ґанок, літ. 3аІ - ґанок, літ. 2А - торгівельний павільйон, площею 9.0 кв.м., літ. 2а' - ґанок, літ. 2Ю - споруда, площею 3.4 кв.м., літ. 2ю - ґанок, літ. 4А - споруда ринку, площею 1012 кв.м., літ №№ 13 -18 огорожа, 385 метрів літ. І - мостіння, площею 3276 кв.м., розташовані на земельній ділянці площею 0,7005 га (кадастровий номер :01:750:0005). Право приватної власності за ТОВ "ВААЛ" зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №89002657 від 07.06.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101.

08.06.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВААЛ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЯНА II" укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя (далі - Договір про задоволення вимог іпотекодержателя), відповідно до умов якого ТОВ "ВААЛ", як Іпотекодавець, передає, а ТОВ "ВКФ "ЯНА II", як Іпотекодержатель, приймає у власність належне Іпотекодавцю на праві власності вищенаведене нерухоме майно в рахунок виконання ТОВ "ВААЛ" зобов`язань перед ТОВ "ВКФ "ЯНА II" за Договором позики (п.п. 1.1 - 1.1.2 Договору про задоволення вимог іпотекодержателя). Договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського округу Вдовіною Л.Л. та зареєстрований в реєстрі 08.06.2017 року за №1955.

08.06.2017 року між ТОВ "ВКФ "ЯНА II" та компанією К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД укладено договір іпотеки, посвідчений 08.06.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського округу Вдовіною Л.Л за реєстровим №1967.

Відповідно до п. 1.2. даного Договору іпотека є засобом забезпечення повернення Іпотекодавцем (ТОВ "ВКФ "ЯНА II") Іпотекодержателю (Компанії К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД) грошових коштів у сумі 4 000 000,00 грн. згідно Договору позики, укладеного між Компанією К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД та ТОВ "ВКФ ЯНА II" 08.06.2017 року.

Предметом укладеного Договору іпотеки є тіж об`єкти нерухомого майна, що є предметом Договору іпотеки, укладеного між ТОВ "ВААЛ" та ТОВ "ВКФ "ЯНА II" від 07.06.2017 року (п. 1.1. Договору іпотеки), право приватної власності за яким зареєстровано на підставі Договору про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського округу Вдовіною Л.Л. 08.06.2017 року за реєстровим №1955. Право приватної власності за "ВКФ "ЯНА II" зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: №89119632 від 08.06.2017 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -101); №89128382 від 08.06.2017 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101); №89113783 від 08.06.2017 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101); №89113224 від 08.06.2017 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101); №89112709 від 08.06.2017 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101).

Предмет іпотеки залишається у володінні та користуванні Іпотекодавця (ТОВ "ВКФ "ЯНА II"). Вартість предмету іпотеки за домовленістю сторін становить 17 000 000,00 грн. (п.п. 1.3., 1.4. Договору іпотеки від 08.06.2017року).

Відповідно до положень ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду поданої заяви у суді першої інстанції, так і під час розгляду апеляційної скарги позивачем не доведено та не надано належних доказів на підтвердження його обґрунтувань щодо підстав недійсності спірних правочинів.

Загальні підстави визнання недійсними правочинів і настання відповідних наслідків встановлені ст. ст. 215,216 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього ж Кодексу.

Згідно із ч.ч.1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного Кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Тобто ключовим моментом для визнання недійсності правочину є встановлення наявності недоліків його складових елементів саме в момент вчинення: незаконність змісту правочину, недотримання форми, невідповідність дефекту суб`єктного складу, невідповідність волевиявлення внутрішній волі.

Позивач посилається саме на недодержання відповідачами при укладенні оспорюваних правочинів вимог ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України, зокрема, спрямованості на реальне настання правових наслідків, що ними обумовлені, і як результат укладання удаваних правочинів - договорів купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Тобто, удаваний правочин вчинюється для прикриття іншого правочину, внаслідок чого в наявності два правочини - прихований і удаваний -такий, що прикриває перший правочин.

Удаваний правочин, на відміну від прихованого, сторонами не виконується. Відповідні права і обов`язки сторонами не реалізуються. Сторони правочину виконують тільки ті обов`язки та реалізують ті права, що випливають із прихованого правочину. З учиненням удаваного правочину сторони навмисно виражають не ту внутрішню волю, що насправді має місце. Удавані правочини - це правочини з дефектами волі такого правочину та мети.

Установивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, правочин який насправді вчинили сторони, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення, в якому встановлює нікчемність цього правочину або визнає його недійсним (п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.07.2009 року №9).

На думку колегії суду апеляційної інстанції, суд в оскаржуваній ухвалі надав вірну оцінку обставинам щодо змісту та виконання сторонами оспорюваних правочинів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

За приписами ст. 1, ч. 1 ст. 5 Закону України "Про іпотеку" предметом іпотеки є об`єкти нерухомого майна та об`єкти, які прирівнюються до таких цим Законом. До них чинним законодавством, зокрема, віднесено: земельні ділянки; будівлі; споруди; підприємство як майновий комплекс; житлові будинки; квартири; дачі; садові будинки; гаражі; об`єкт незавершеного будівництва, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому; право оренди чи користування нерухомим майном, яке надає орендарю чи користувачу право будувати, володіти та відчужувати об`єкт нерухомого майна.

Об`єкти нерухомого майна можуть бути предметом іпотеки лише за таких умов: майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; воно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Відсутність хоча б однієї з указаних ознак є підставою для визнання договору іпотеки недійсним.

Судом встановлено, що оскаржувані договори іпотеки укладено в забезпечення виконання зобов`язань, що виникли за договорами позики.

На момент вчинення оскаржуваних правочинів за кожним іпотекодавцем було зареєстровано право приватної власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно які містяться в матеріалах справи.

Оскаржувані договори іпотеки містять всі істотні умови, передбачені ст. 18 Закону України "Про іпотеку", зокрема: відомості про сторони, зміст та розмір основного зобов`язання - договори позики у розмірі 4 000 000,00 грн., описано предмет іпотеки - детальний опис нерухомого майна з реєстраційними даними, у тому числі кадастровими номерами земельних ділянок, на яких воно розміщено, визначено відсутність заставної.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про іпотеку" сторони іпотечного договору наділені правом вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати, зокрема, передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

Статтею 37 Закону України "Про іпотеку" визначено, що однією з підстав для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя є документом, що підтверджує перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, у іпотекодержателя виникає право власності на предмет іпотеки.

Наявні у справі докази підтверджують, що сторонами оспорюваних позивачем правочинів дотримано вимоги наведених норм права.

Іншого скаржник не довів, доводи суду про те, що в межах заявлених позивачем вимог підстави для визнання договорів іпотеки від 07.06.2017 року, 08.06.2017 року та договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 08.06.2017 року, відсутні, не спростував.

Фактично пояснення позивача у суді апеляційної інстанції, зафіксовані протоколом звукозапису судового процесу, зводились до того, що:

- він є власником майна, яке частково є предметом оспорюваних правочинів;

- належне йому майно незаконно вибуло з володіння власника, з приводу чого порушено кримінальне провадження;

- на підставі заочного рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25.05.2017 року у справі №202/3190/17, яке в подальшому скасовано судом апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВААЛ" набуло право власності на майно, належне позивачу, розпорядилось майном шляхом укладання з Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЯНА II" договору іпотеки від 07.06.2017 року та договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 08.06.2017 року.

Зазначені скаржником обставини свідчать про те, позивач невірно обрав спосіб захисту свого порушеного права власника. Ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулася до суду, відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 14.05.2019 року у справі №910/11511/18 зазначено наступне:

7.1. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

7.2. За змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

7.3. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

7.4. При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

7.5. Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 ЦК України.

7.6. Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України), встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

7.7. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

7.8. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.10.2017 у справі № 914/1128/16, постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16.

7.9. Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

7.10. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

7.11. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

7.12. Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

7.13. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту й у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

7.14. Отже, оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

7.15. Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

У даній справі колегією суддів встановлено, що фактично на час звернення позивача до суду з заявою про визнання правочинів недійсними, власником майна, про право на яке зазначає ПП "АНСІ", є ТОВ "Галаксітрейд".

Крім того, встановлено, що в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровска перебуває справа №175/3613/17 за позовом ПП "АНСІ" про витребування майна, яке є предметом оспорюваних у даній справі договорів.

Зазначене додатково підтверджує, що ефективний спосіб захисту прав позивача має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення його прав, що в даному випадку апелянтом не дотримано.

Отже, апеляційна скарга не спростовує доводи оскаржуваної ухвали, не доведена і задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 року у справі №904/1710/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Підписано в повному обсязі 24.12.2020 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков