УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

30.12.2020Справа № 910/20776/20

Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Громадської організації «Автор» заборгованості у розмірі 16 693,88 грн за договором № 4 від 25.01.2011 зі змінами та доповненнями,

УСТАНОВИВ:

28.12.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Громадської організації «Автор» заборгованості у розмірі 16 693,88 грн за договором № 4 від 25.01.2011 зі змінами та доповненнями.

Вказана позовна заява з доданими до неї документами сформована заявником в системі "Електронний суд" 28.12.2020 та зареєстрована в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" 28.12.2020 за вх. № 20776/20.

Відповідно до ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Як встановлено у п. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, у заяві повинно бути зазначено, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання.

Однак, суд звертає увагу, що у згаданій заяві не зазначено найменування дійсного заявника за заявою про видачу наказу, не вказано його місцезнаходження та ідентифікаційний код.

Натомість, всупереч змісту заяви про видачу наказу заявником вказується фізична особа ОСОБА_1 , який фактично являється представником заявника.

Отже, заява про видачу судового наказу не відповідає статті 150 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; 4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 цієї частини; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

За наведених обставин, суд доходить висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 148, 152, 153, 154, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з Громадської організації «Автор» заборгованості у розмірі 16 693,88 грн за договором № 4 від 25.01.2011 зі змінами та доповненнями.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Т. Ю. Трофименко