ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м.Харків Справа № 913/648/20

Провадження №7/913/648/20

Господарський суд Луганської області у складі:

судді Тацій О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами господарську справу №913/648/20

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720)

до Комунального підприємства «Креміннатеплокомуненерго» (92900, Луганська область, м. Кремінна, пров. Гастелло, буд. 21, ідентифікаційний код 33587903),

про стягнення боргу, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за неналежне виконання грошового зобов`язання в розмірі 265 597,16 грн.,

Без повідомлення та виклику учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Комунального підприємства «Креміннатеплокомуненерго» про стягнення боргу, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за неналежне виконання грошового зобов`язання в розмірі 265 597,16 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він належним чином виконав свої зобов`язання за договором № 5320/18-КП-20 постачання природного газу від 08.10.2018 року, а саме: поставив відповідачу (споживачу за договором) природний газ на загальну суму 482 037,36 грн., однак, відповідач в порушення п. 6.1 договору не виконав своєчасно та в повному обсязі свої зобов`язання в частині внесення оплати за природний газ, внаслідок чого у позивача виникло право на стягнення суми основного боргу за поставлений природний газ у розмірі 242 772,75 грн., а також на підставі положень ч. 2 ст. 625 ЦК України виникло право на звернення з вимогою про стягнення з відповідача трьох відсотків річних з прострочених сум у розмірі 12 407,56 грн. та інфляційних втрат у розмірі 10 416,85 грн. за відповідні періоди прострочення, що разом складає 265 597,16 грн.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 01.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №913/648/20, справу №913/648/20, яка є справою незначної складності, визнано малозначною та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На виконання вимог ч. 5 ст. 176 ГПК України, копії ухвали суду від 01.12.2020 року в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 вказаного Кодексу, була направлена сторонам справи за їх адресами рекомендованими листами з повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач своїм правом на подання відзиву у строк, встановлений судом, не скористалися, поважні причини неподання якого не повідомив, у зв`язку з чим на підставі приписів ч. 9 ст. 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, в силу приписів п. 4 Розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України (у чинній редакції) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Однак, жодних заяв від учасників справи про поновлення чи продовження процесуальних строків, встановлених законом та судом відповідно, суду не надходило.

Згідно ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, зважаючи на розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи господарським судом підписано рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Луганської області,

ВСТАНОВИВ:

08.10.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (надалі - Постачальник) та Комунальним підприємством «Креміннатеплокомуненерго» (надалі Споживач) укладено договір № 5320/18-КП-20 постачання природного газу, за яким постачальник зобов`язався поставити споживачеві у 2018 році природний газ, а споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього договору (п. 1.1. договору).

Згідно умов п. 1.2 договору, природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями.

Відповідно до п. 1.3 договору, необхідний споживачу плановий обсяг природного газу, зазначений в п. 2.1 цього договору, споживач визначає самостійно.

За цим договором постачається імпортований газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на митну територію України) (п. 1.4 договору).

В п. 2.1 договору сторони визначили, що постачальник передає споживачу з 01.10.2018 року по 17.10.2018 року (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 0,700 тис. куб. метрів.

У відповідності до п. 3.1 договору, право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі.

Згідно п. 3.7 договору, приймання-передача природного газу, переданного постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання передачі.

Так, за п. 3.8 договору, споживач зобов`язується подати не пізніше 22.10.2018 року постачальнику:

- підписані споживачем два примірники акта приймання-передачі прородного газу, датованого 17.10.2018 року, де зазначаються фактичні обсяги використаного природного газу в період з 01.10.2018 року по 17.10.2018 року (включно) згідно з цим договором, його фактична ціна та вартість.

При цьому, постачальник не пізніше 26.10.2018 року повертає споживачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріпленим печаткою. У разі непідписання постачальником акта приймання-передачі природного газу постачальник письмово повідомляє споживача про причини такого непідписання акта (п. 3.9 договору).

Розділом 5 договору визначена ціна природного газу.

Пунктом 5.2 договору встановлено, що ціна за 1000 куб. метрів газу за цим договором на дату його укладання становить 7 907,20 гривень, крім того, податок на додану вартість (ПДВ) 20 %. Усього до сплати разом з податком на додану вартість - 9 488,64 грн.

Згідно з п. 5.4 договору, загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу.

У відповідності до п. 6.1 договору, оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до пп. 6 п. 7.2 договору, споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати вартість поставленного природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором.

Розділом 8 договору сторони передбачили особливості відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за ним.

Пунктом 8.1 встановлено, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобовязань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором.

В розділі 12 договору сторони зазначили, що договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2018 року до 17.10.2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

В подальшому, між сторонами було укладено додаткові угоди до договору постачання природного газу від 08.10.2018 року №5320/18-КП-20, а саме:

- додаткову угоду №1 від 23.10.2018 року, якою, зокрема, виклали пункти 2.1, 3.8, 3.9 та 12.1 договору в наступній редакції:

«Постачальник передає споживачу з 01.10.2018 р. по 26.10.2018 р. (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 2,225 тис.куб.метрів.

Споживач зобовязується подати не пізніше 31.10.2018 року постачальнику:

- підписані споживачем два примірники акта приймання-передачі прородного газу, датованого 26.10.2018 року, де зазначаються фактичні обсяги використаного природного газу в період з 01.10.2018 року по 26.10.2018 року (включно) згідно з цим договором, його фактична ціна та вартість.

Постачальник не пізніше 06.11.2018 року повертає споживачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріпленим печаткою. У разі непідписання постачальником акта приймання-передачі природного газу постачальник письмово повідомляє споживача про причини такого непідписання акта.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2018 року до 26.10.2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.»;

- додаткову угоду №2 від 27.10.2018 року, якою, зокрема, виклали пункти 2.1, 3.8, 3.9 та 12.1 договору в наступній редакції:

«Постачальник передає споживачу з 01.10.2018 року по 31.10.2018 року (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 3,020 тис. куб. метрів.

Споживач зобовязується подати не пізніше 7 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, постачальнику:

- підписані споживачем два примірники акта приймання-передачі прородного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного природного газу згідно з цим договором у розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість.

Постачальник не пізніше десятого числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, повертає споживачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріпленим печаткою. У разі непідписання постачальником акта приймання-передачі природного газу постачальник письмово повідомляє споживача про причини такого непідписання акта.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2018 року до 31.10.2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.»

- додаткову угоду №3 від 01.11.2018 року, якою, зокрема, виклали пункти 1.4, 5.2 та 12.1 договору в наступній редакції:

«За цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на митну територію України.

Ціна за 1000 куб. метрів газу з 01.11.2018 року становить 6 235,51 гривні, крім того, податок на додану вартість (ПДВ) 20 %. Усього до сплати разом з податком на додану вартість 7 482,61 грн.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2018 року до 30.11.2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.»

Також додатковою угодою №3 від 27.10.2018 року доповнено п. 2.1 абзацом в наступній редакції:

«Постачальник передає споживачу з 01.11.2018 року по 30.11.2018 року (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 13,139 тис. куб. метрів.»;

- додаткову угоду №4 від 29.11.2018 року, якою виклали розділи 1-12 договору, зокрема, в такій редакції:

«Постачальник передає споживачу з 01.10.2018 року по 30.04.2019 року (включно) замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 72,797 тис. куб. метрів в тому числі по місяцях згідно таблиці (п. 2.1 договору).

Споживач зобовязується надати постачальнику не пізніше 7 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом:

- підписані споживачем два примірники акта приймання-передачі прородного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного у розрахунковому періоді природного газу згідно з цим договором, його фактична ціна та вартість (п. 3.9.3 договору).

Постачальник не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, повертає споживачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріпленим печаткою. У разі непідписання постачальником акта приймання-передачі природного газу постачальник письмово повідомляє споживача про причини такого непідписання акта (п. 3.10 договору).

Ціна за 1000 куб. метрів газу становить 6 235,51 гривні, крім того, податок на додану вартість (ПДВ) 20 %. Усього до сплати разом з податком на додану вартість 7 482,61 грн. (п. 4.2 договору).

Оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу (п. 5.1 договору).

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника, і діє в частині постачання природного газу з до 30.04.2019 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п. 11.1 договору).»;

- додаткову угоду №5 від 19.03.2019 року до договору;

- додаткову угоду №6 від 20.03.2019 року, якою виклали п. 2.1 договору в такій редакції:

«Постачальник передає споживачу в період з 01.10.2018 року по 30.04.2019 року (включно) замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 67,411 тис. куб. метрів в тому числі по місяцях згідно таблиці (п. 2.1 договору).»;

- додаткову угоду №7 від 29.03.2019 року, якою по тексту договору назву постачальника замінили назвою Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» у відповідному відмінку;

- додаткову угоду №8 від 17.04.2019 року, якою виклали зазначений у таблиці п. 2.1 договору замовлений споживачем на квітень 2019 року обсяг (об`єм) природного газу в такій редакції:

«Квітень 2019 року 1,056 тис. куб. м».

А також у викладеному у новій редакції п. 2.1 договору сторони домовились, що загальний обсяг (об`єм) природного газу, який постачальник передає споживачу в період з 01.10.2018 року по 30.04.2019 року (включно) визначається з врахуванням вище зазначених змін.

На виконання вказаних умов договору протягом листопада 2018 року - квітня 2019 року позивач передав, а відповідач прийняв природний газ на суму 482 037,36 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 30.11.2018 року на суму 80 497,94 грн., від 31.12.2018 року на суму 101 247,23 грн., від 31.01.2019 року на суму 121 824,41 грн., від 28.02.2019 року на суму 114 386,69 грн., від 31.03.2019 року на суму 56 179,45 грн. та від 30.04.2019 року на суму 7 901,64 грн., підписаними представниками сторін та скріпленими їх печатками.

Крім того, згідно довідки «Сальдо, Підприємство «Креміннатеплокомуненерго КП», за період з 01.10.2018 року по 31.12.2019 року дебет та кредит підприємства згідно баланс рахунків 36-1-08-21-2, 36-1-08-21-3, 36-1-08-21-4, 37-4-11-2 і 68-1-1-08-6-3 склали 489 935,40 грн. та 239 935,40 грн. відповідно, тобто заборгованість станом на 31.12.2019 року становила 250 000,00 грн.

При цьому, КП «Креміннатеплокомуненерго» зверталося до АТ «НАК «Нафтогаз України» з заявою від 10.06.2020 року, в якій просило переплату у сумі 7 227,25 грн., яка виникла під час розрахунків по акту-претензії від 14.05.2019 року №26-624-19, зарахувати як оплату по договору №5320/18-КП-20 від 08.10.2018 року, - у відповідь на яку АТ «НАК «Нафтогаз України» зарахувало в рахунок погашення заборгованості за договором грошові кошти у розмірі 7 227,25 грн., внаслідок чого залишок заборгованості склав 242 772,75 грн.

Крім того, з довідки «Операції по Договору « 5320/18-КП-20», Підприємство «Креміннатеплокомуненерго КП» за період з 01.10.2018 року по 31.12.2019 року, складеної заступником головного бухгалтера Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», а також наданих позивачем копій виписок по рахункам вбачається, що відповідач на відміну від позивача свої зобов`язання за договором в порушення п. 5.1 договору щодо своєчасного внесення оплати за природний газ виконав неналежним чином, несвоєчасно та не у повному обсязі, що і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідними позовними вимогами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором постачання енергетичними ресурсами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Так, факт поставки позивачем природного газу відповідачу за договором №5320/18-КП-20 постачання природного газу від 08.10.2018 року підтверджений матеріалами справи, в тому числі актами приймання-передачі природного газу на загальну суму 482 037,36 грн.

Приписами ст. 530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В п. 5.1 Договору сторони передбачили, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу

Проте, як було встановлено вище, відповідач здійснив оплату отриманого природного газу з порушенням встановлених строків та не у повному обсязі. При цьому, заперечень щодо фактів прострочення сплати вартості спожитого природного газу на протязі зазначеного періоду суду не надходило.

А тому, зважаючи на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором щодо внесення своєчасної та повної оплати за поставлений природний газ, господарський суд вважає обгрунтованими та підставними вимоги позивача про стягнення з останнього суми основного боргу за поставлений природний газ у розмірі 242 772,75 грн.

З`ясувавши вищевикладені обставини справи, суд вважає доцільним перейти до вирішення питання про стягнення з відповідача трьох відсотків річних з прострочених сум у розмірі 12 407,56 грн. та інфляційних втрат у сумі 10 416,85 грн. за відповідні періоди прострочення.

Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Зважаючи на встановлені судом обставини справи, оскільки відповідачем неналежно виконуються умови договору щодо оплати за отриманий природний газ, тому він зобов`язаний сплатити на користь позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних в сумі 12 407,56 грн., з яких:

- за зобов`язаннями грудня 2018 року за поставлений газ з урахуванням оплат за період з 26.01.2019 року по 25.04.2019 року 479,68 грн.;

- за зобов`язаннями січня 2019 року за поставлений газ з урахуванням оплат за період з 26.02.2019 року по 19.10.2020 року 3 703,91 грн.;

- за зобов`язаннями лютого 2019 року за поставлений газ з урахуванням оплат за період з 26.03.2019 року по 19.10.2020 року 5 389,02 грн.;

- за зобов`язаннями березня 2019 року за поставлений газ з урахуванням оплат за період з 26.04.2019 року по 19.10.2020 року 2 503,61 грн.;

- за зобов`язаннями квітня 2019 року за поставлений газ з урахуванням оплат за період з 28.05.2019 року по 19.10.2020 року 331,34 грн.

Судом було перевірено розрахунок 3% річних, наданий позивачем та встановлено, що він є правильним, зробленим у відповідності до умов договору та даних первинних документів, з огляду на що вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 12 407,56 грн. підлягає задоволенню повністю.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 10 416,85 грн.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно з ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті «Урядовий кур`єр». Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України «Про інформацію» є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

При здійсненні перевірки нарахування інфляційних втрат суд враховує положення п. 3.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань», яким визначено, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, інфляційні втрати, які позивач просить стягнути з відповідача:

- за зобов`язаннями за грудня 2018 року за період прострочення з 01.02.2019 року по 31.03.2019 року з урахуванням індексу інфляції складають 518,50 грн.;

- за зобов`язаннями за січня 2019 року за період прострочення з 26.02.2019 року по 30.09.2020 року з урахуванням індексів інфляції складають 4 672,16 грн.;

- за зобов`язаннями за лютого 2019 року за період прострочення з 26.03.2019 року по 30.09.2020 року з урахуванням індексів інфляції складають 3 805,86 грн.;

- за зобов`язаннями за березня 2019 року за період прострочення з 26.04.2019 року по 30.09.2020 року з урахуванням індексів інфляції складають 1 294,46 грн.;

- за зобов`язаннями за січня 2019 року за період прострочення з 28.05.2019 року по 30.09.2020 року з урахуванням індексів інфляції складають 125,87 грн.

Разом з тим у постанові Верховного Суду від 27.05.2019 по справі № 910/20107/17 викладений правовий висновок, відповідно до якого, з огляду на вимоги статей 79, 86 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Беручи до уваги викладене, судом було здійснено власні розрахунки інфляційних втрат у визначених позивачем межах, протягом яких, на його думку, мало місце невиконання основного зобов`язання, та з урахуванням вказаних ним розмірів заборгованості протягом зазначених періодів прострочення.

При цьому, при розрахунку інфляційних втрат судом була врахована позиція Верховного Суду викладена у постанові від 26.06.2020 року у справі №905/21/19, відповідно до якої задля правильності визначення величини приросту індекс споживчих цін має визначатися шляхом заокруглення до десяткового числа після коми. При цьому, вказано, що саме так визначаються місячні та річні індекси споживчих цін Державним комітетом статистики України.

Так, позивачем неправильно визначено величини приросту індексу споживчих цін, який має заокруглюватися до десяткового числа після коми, внаслідок чого здійснено арифметично неправильний розрахунок інфляційних втрат.

Крім того, позивачем помилково розраховано інфляційні втрати на суму боргу з урахуванням інфляційних нарахувань попередніх періодів 67 895,56 грн. за період прострочення з 01.06.2020 року по 30.09.2020 року у розмірі 1 081,57 грн., оскільки сукупний індекс інфляції за означений період був менше одиниці, а інфляційні втрати як наслідок мали від`ємне значення. В даному випадку позивач вказав сукупний індекс інфляції у розмірі 101,592996100 за період з 06.2019 року по 09.2020 року замість обраного ним періоду з 06.2020 року по 09.2020 року.

У зв`язку з цим суд також зауважує, що до розрахунку інфляційних втрат мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

За здійсненим судом за допомогою програми «Законодавство» розрахунком інфляційні втрати нараховані позивачем на вказані ним розміри заборгованості протягом означених періодів прострочення сладають 9 277,05 грн. Саме такий розмір інфляційних втрат є обґрунтованим, вірним та відповідає фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства.

Отже, з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 9 277,05 грн.

Враховуючи викладене, позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за основним боргом за поставлений природний газ у розмірі 242 772,75 грн. і суми заборгованості з трьох відсотків річних у розмірі 12 407,56 грн. та з інфляційних втрат у розмірі 9 277,05 грн., що разом складає 264 457,36 грн.

Відповідно до приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Комунального підприємства «Креміннатеплокомуненерго» про стягнення боргу, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за неналежне виконання грошового зобов`язання в розмірі 265 597,16 грн. - задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Креміннатеплокомуненерго» (92900, Луганська область, м. Кремінна, пров. Гастелло, буд. 21, ідентифікаційний код 33587903), на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) заборгованість за основним боргом за поставлений природний газ у розмірі 242 772,75 грн., суми заборгованості з трьох відсотків річних у розмірі 12 407,56 грн. та з інфляційних втрат у розмірі 9 277,05 грн., що разом складає 264 457,36 грн., і витрати зі сплати судового збору в сумі 3 966,90 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд Луганської області протягом двадцяти днів з дня його складення.

Судове рішення складено та підписано 28.12.2020 року.

Суддя О.В. Тацій