РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.12.2020Справа № 910/11654/20

За позовом Прокурора Волинської області (м. Луцьк)

в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України (м. Київ)

до Волинської обласної державної адміністрації (м. Луцьк)

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1. Державне підприємство "Маневицьке лісове господарство" (смт. Маневичі Волинської області)

2. Державне підприємство "Городоцьке лісове господарство" (с. Городок Волинської області)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

Державне підприємство "Волиньторф" (с. Прилісне Волинської області)

про визнання незаконними та скасування розпоряджень

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники учасників справи:

Від прокуратури: Греськів І.І.

Від позивача: Колток О.М.

Від відповідача: Гаргола О.А.

Від третьої особи-1 на стороні позивача: не з`явився

Від третьої особи-2 на стороні позивача: не з`явився

Від третьої особи на стороні відповідача: Величко Г.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Прокурор Волинської області звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Волинської обласної державної адміністрації про:

- визнання незаконним та скасування розпорядження тимчасового виконувача обов`язків голови Волинської обласної державної адміністрації від 26.09.19. № 580 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок";

- визнання незаконним та скасування розпорядження голови Волинської обласної державної адміністрації від 28.12.19. № 786 "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок".

Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.20. відкрито провадження у справі № 910/11654/20, залучено третіх осіб та призначено підготовче засідання на 15.09.20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.20. заяву Прокурора Волинської області про забезпечення позову задоволено; до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у даній справі заборонено Волинській обласній державній адміністрації вчиняти дії щодо розгляду та затвердження землевпорядної документації щодо земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні Державного підприємства "Маневицьке лісове господарство" та Державного підприємства "Городоцьке лісове господарство" площею 230,9893 га (кадастровий номер :03:002:0182) та площею 801,7892 га (кадастровий номер :02:002:0309), розташованих за межами населених пунктів Прилісненської сільської ради Маневицького району.

Означена ухвала набрала законної сили та відповідно до постанови від 17.11.20. виконавче провадження № 62981751 з виконання вказаної ухвали закінчено з підстав фактичного її виконання.

07.09.20. Кабінетом Міністрів України подано письмові пояснення, в яких підтримано в повному обсязі позовні вимоги Прокурора Волинської області.

08.09.20. третьою особою на стороні відповідача подано письмові заперечення щодо позову.

11.09.20. відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

14.09.20. Державним підприємством "Городоцьке лісове господарство" подано пояснення щодо позову.

15.09.20. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 13.10.20.

18.09.20. прокуратурою подано відповідь на відзив Волинської обласної державної адміністрації та заперечення на пояснення Державного підприємства "Волиньторф".

18.09.20. Державним підприємством "Маневицьке лісове господарство" подано пояснення щодо позову та клопотання про розгляд справи за відсутності повноважного представника третьої особи-1 на стороні позивача.

07.10.20. третьою особою на стороні відповідача подано письмові пояснення щодо заперечень на пояснення прокуратури.

12.10.20. прокуратурою подано клопотання про стягнення судового збору на користь Волинської обласної прокуратури.

12.10.20. відповідачем подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

13.10.20. відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив прокуратури.

13.10.20. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про відмову в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

При цьому суд виходив з наступного.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного суду від 26.05.20. у справі № 912/2385/18 прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності.

Матеріали справи (т. 1 арк. справи 75-85) містять докази звернення до позивача з повідомленням про намір Волинської обласної прокуратури звернутись з позовом до суду, а позивачем не заперечується власна бездіяльність щодо звернення до суду з вказаного питання з лютого 2020 року.

За викладеного суд встановив, що Прокурором Волинської області дотримано порядок, встановлений ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», а матеріали справи місять достатні аргументи для підтвердження бездіяльності компетентного органу (позивача), та наявності правових підстав для звернення Прокурора Волинської області з даним позовом до суду в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України.

13.10.20. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 29.10.20.

26.10.20. прокуратурою подано заперечення на клопотання про залишення позову без розгляду.

29.10.20. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 19.11.20.

19.11.20. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви до 08.12.20.

В судовому засіданні по розгляду справи по суті 08.12.20. прокурором Волинської області та Кабінетом Міністрів України підтримано позовні вимоги, відповідач та третя особа на стороні відповідача проти позову заперечували.

Треті особи на стороні позивача явку своїх повноважних представників в судове засідання 08.12.20. по розгляду справи по суті не забезпечили, однак, 07.12.20. Державним підприємством "Городоцьке лісове господарство" подано клопотання про проведення судового засідання 08.12.20. без участі його повноважного представника. В свою чергу, як відзначалось судом, Державним підприємством "Маневицьке лісове господарство" 18.09.20. було подано клопотання про розгляд справи за відсутності його повноважного представника.

Отже, за висновками суду, неявка третіх осіб не перешкоджає розгляду справи № 910/11654/20 по суті в судовому засіданні 08.12.20.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 08.12.20. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Маневицьке лісове господарство" на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 035165 є постійним користувачем земельної ділянки площею 230,9893 га з кадастровим номером :03:002:0182.

Державне підприємство "Городоцьке лісове господарство" є постійним користувачем земельної ділянки площею 801,7892 га з кадастровим номером 0:02:002:0309 (згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно).

Волинське обласне управління лісового та мисливського господарства звернулося до Державного агентства лісових ресурсів України листами від 08.11.18. №№ 2108, 2109 щодо звернень ДП «Городоцьке лісове господарство», ДП "Маневицьке лісове господарство" по клопотанням ДП «Волиньторф» про погодження надання згоди на вилучення земельних ділянок площею 35,6 га, 9,2 га (які перебувають у постійному користуванні підприємств) і надання їх ДП «Волиньторф» для добування торфу.

Державне агентство лісових ресурсів України надало відповідь, що не заперечує щодо розгляду вказаного питання в межах чинного законодавства України.

Листом № 02-6/399 від 09.09.19. та нотаріально завіреною згодою, адресованими ДП «Волиньторф», ДП «Городоцьке лісове господарство» повідомило, що ним надано згоду на вилучення 9,2 га земель для видобування торфу ДП «Волиньторф».

Листом № 10-23/1578 від 12.09.19. та нотаріально завіреною згодою, адресованими ДП «Волиньторф», ДП «Маневицьке лісове господарство» повідомило, що ним надано згоду на вилучення земельних ділянок загальною орієнтовною площею 35,6 га для видобування торфу ДП «Волиньторф».

12.09.19. Державне підприємство «Волиньторф» звернулось до голови Волинської обласної державної адміністрації зі зверненням № 1737 від 12.09.19. з проханням надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовно площею 44,8 га в оренду заявнику для видобування торфу на строк дії спеціального дозволу на користування надрами № 785 від 13.02.1997. Вказано, що земельні ділянки розташовані за межами населених пунктів Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області і відносяться до боліт, що належать ДП «Маневицьке лісове господарство» 35,6 га (квартал 55 виділ 74 - 9,6 га, квартал 56 виділ 37 - 26 га. Карасинського лісництва), ДП «Городоцьке лісове господарство» - 9,2 га (квартал 1 виділ 7 Городоцького лісництва).

У відповідності до доданого до звернення плану розміщення ділянки перспективної для видобування торфу із матеріалів геолого-економічної оцінки родовища торфу вбачається, що земельна ділянка, яка планується для відведення ДП «Волиньторф» розташована в межах ділянки № 1 родовища торфу Засвіття-Ситнелюк. Згідно звіту з оцінки впливу на довкілля при видобуванні торфу ДП «Волиньторф» на території Маневицького району Волинської області, затвердженого директором державного підприємства 19.08.19., середня потужність торфового покладу на ділянці № 1 родовища Засвіття-Ситнелюк становить 1,39 метрів. Відповідно до геологічного розрізу І-І, що міститься у зазначеному звіті, глибина покладів торфу на ділянці № 1 сягає від 0,2 м до 2,6 м, що відповідно відносить зазначену земельну ділянку до особливо цінних згідно п. б ч. 1 ст. 150 Земельного кодексу України.

Розпорядженням Голови Волинської обласної державної адміністрації № 580 від 26.09.19. «Про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» надано дозвіл ДП «Волиньторф» на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок зі зміною цільового призначення державної форми власності з категорії земель «лісогосподарського призначення (угіддя болото)» на категорію «землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення» (для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами [код КВЦПЗ 11.01]) орієнтовно площею 35,6 га та 9,2 га, розташованих за межами населених пунктів Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області, з метою подальшої передачі їх в оренду для видобування торфу, відповідно до спеціального дозволу на користування надрами від 13.02.17. № 785.

11.11.19. Державне підприємство «Волиньторф» звернулось до голови Волинської обласної державної адміністрації зі зверненням № 2000 від 11.11.19. з проханням надати дозвіл на виготовлення технічної документації по поділу земельних ділянок відповідно до п. 6 ст. 79-1 Земельного кодексу України: 230,9893 га з кадастровим номером :03:002:0182 для формування окремої ділянки орієнтовною площею 35,6 га; 801,7892 га з кадастровим номером 0:02:002:0309 для формування ділянки орієнтовною площею 9,2 га.

Розпорядженням Голови Волинської обласної державної адміністрації № 786 від 28.12.19. «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок» надано дозвіл ДП «Волиньторф» на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок державної власності площею 230,9893 га [кадастровий номер :03:002:0182] та площею 801,7892 га [кадастровий номер 0:02:002:0309], розташованих за межами населених пунктів Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області, на дві земельні ділянки орієнтовними площами 35,6 га та 9,2 га.

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 55 Земельного кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках.

Приписами ст. 5 Лісового кодексу України визначено, що до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, на яких розташовані полезахисні лісові смуги.

Згідно ч. 1 ст. 57 Земельного кодексу України земельні ділянки лісового фонду за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються у постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, а на умовах оренди - іншим підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи, для ведення лісового господарства, спеціального використання лісових ресурсів і для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Земельного кодексу України право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до Закону.

З приписів ч. ч. 1, 2, 6, 7 ст. 20 Земельного кодексу України вбачається, що винесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Зміна цільового призначення особливо цінних земель допускається лише для розміщення на них об`єктів загальнодержавного значення, доріг, ліній електропередачі та зв`язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів, геодезичних пунктів, житла, об`єктів соціально-культурного призначення, об`єктів, пов`язаних з видобуванням корисних копалин, нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, пов`язаних з їх експлуатацією, а також у разі відчуження земельних ділянок для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, віднесення земель, зазначених у пунктах "а" і "б" частини першої статті 150 цього Кодексу, до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, земель історико-культурного призначення.

Віднесення особливо цінних земель державної чи комунальної власності, визначених у пунктах "а" і "б" частини першої статті 150 цього Кодексу, до земель інших категорій здійснюється за погодженням з Верховною Радою України.

Погодження матеріалів місця розташування об`єкта, що передбачається розмістити на земельній ділянці особливо цінних земель державної чи комунальної власності із зміною її цільового призначення, здійснюється за погодженням з Верховною Радою України в порядку, визначеному статтею 151 цього Кодексу.

Зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. ч. 5, 8 ст. 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу, та земельні ділянки дна територіального моря.

Згідно з ч. 9 ст. 149 Земельного кодексу України Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення та суб`єктів господарювання залізничного транспорту загального користування у зв`язку з їх реорганізацією шляхом злиття під час утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", крім випадків, визначених частинами п`ятою, восьмою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу.

Як відзначалось, до особливо цінних земель відносяться торфовища глибиною залягання торфу більше одного метра і осушені незалежно від глибини (п. «б» ч. 1 статті 150 Земельного кодексу України). При цьому глибина залягання торфу на земельних ділянках, що вилучаються з постійного користування державних лісогосподарських підприємств становить від 0,2 м до 2,6 м, що підтверджується геологічним розрізом І-І, який міститься у звіті з оцінки впливу на довкілля, що свідчить, що зазначені земельні ділянки є особливо цінними землями.

Хоча отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування, однак, викладене вище свідчить про відсутність правових підстав для зміни цільового призначення земельних ділянок державної власності площею 230,9893 га (кадастровий номер :03:002:0182) та площею 801,7892 га (кадастровий номер 0:02:002:0309), що нівелює доцільність розробки відповідно проекту землеустрою.

Означене спростовує доводи відповідача та третьої особи на стороні відповідача про передчасність позовних вимог.

Також не приймається судом посилання відповідача на лист Мінагрополітики (т. 2 арк. справи 35,36) як такий, що стосується інших, ніж в даній справі, земельних ділянок.

Інші доводи сторін суд відхиляє, оскільки вони не впливають на встановлені судом обставини.

За викладеного в сукупності суд дійшов висновку про неправомірність надання відповідачем третій особі дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок зі зміною цільового призначення державної форми власності з категорії земель «лісогосподарського призначення (угіддя болото)» на категорію «землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення», та, як наслідок, на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок державної власності площею 230,9893 га (кадастровий номер :03:002:0182) та площею 801,7892 га (кадастровий номер 0:02:002:0309), розташованих за межами населених пунктів Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області, а позов є таким, що задовольняється судом.

З відповідача в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати розпорядження тимчасового виконувача обов`язків голови Волинської обласної державної адміністрації від 26.09.19. № 580 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок".

3. Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Волинської обласної державної адміністрації від 28.12.19. № 786 "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок".

4. Стягнути з Волинської обласної державної адміністрації (43000, м. Луцьк, Київський майдан,9; ідентифікаційний код 13366926) на користь Волинської обласної прокуратури (43000, м. Луцьк, вул. Винниченка,15; ідентифікаційний код 02909915) 4.204 (чотири тисячі двісті чотири) грн 00 коп. судового збору за подання позовної заяви.

5. Стягнути з Волинської обласної державної адміністрації (43000, м. Луцьк, Київський майдан,9; ідентифікаційний код 13366926) на користь Волинської обласної прокуратури (43000, м. Луцьк, вул. Винниченка,15; ідентифікаційний код 02909915) 1.051 (одну тисячу п`ятдесят одну) грн 00 коп. судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 28.12.20.

Суддя Т.М. Ващенко