РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.12.2020Справа № 910/16221/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЛАГМАН СІФУД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕЛЕКТО МАРКЕТС"

про стягнення 14 908,70 грн.

Суддя Зеленіна Н.І..
Без виклику сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЛАГМАН СІФУД" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕЛЕКТО МАРКЕТС" про стягнення 14 908,70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором № 18/12/18-ФССМ від 18.12.2018 щодо оплати поставленого товару, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість в сумі 14 908,70 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2020 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; визначені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

З метою повідомлення відповідача по справі про розгляд справи №910/16221/20 та про його право подати відзив на позовну заяву, ухвала суду від 26.10.2020 була направлена на адресу відповідача, а саме 01133, м. Київ, вул. Є. Коновальця, буд. 36-Д, офіс 39; та була отримана представником відповідача 04.11.2020 (поштове відправлення №870).

Таким чином, відповідач про розгляд справи №910/16221/20 та про його право на подання відзиву повідомлений належним чином, однак, таким правом у встановлений судом строк відповідач не скористався, відзиву у справі не подав.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

18.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФЛАГМАН СІФУД" (далі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕЛЕКТО МАРКЕТС" (далі - відповідач, покупець) укладено Договір № 18/12/18-ФССМ (далі - Договір) та Протокол розбіжностей до договору поставки № 18/12/18-ФССМ від 18.12.2018.

У п. 1.1. Договору зазначено, що Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, та у відповідності з замовленням покупця, поставити товар покупцю, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в специфікації чинній на момент замовлення товару.

Позивач стверджує, що на виконання вимог Договору ним було поставлено відповідачу товар (рибну продукцію та морепродукти) на загальну суму 237 053,94 грн. в підтвердження чого позивач подає відповідні видаткові та податкові накладні.

Однак, відповідач згідно зазначених у позовній заяві видаткових накладних, копії яких містяться у матеріалах справи, лише частково сплатив вартість поставленого товару у сумі 204 766,84 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 50 від 28.01.2019р., № 108 від 12.02.2019р., № 326 від 20.03.2019р., № 359 від 25.03.2019р., № 413 від 08.04.2019р., № 471 від 17.04.2019р., № 534 від 25.04.2019р., № 570 від 10.05.2019р., № 638 від 22.05.2019р., № 701 від 04.06.2019 р., № 700 від 04.06.2019р., № 907 від 10.07.2019р., № 978 від 24.07.2019р., № 1012 від 06.08.2019р„ № 1046 від 22.08.2019р., № 1215 від 24.09.2019р., № 1209 від 04.10.2019р., № 1324 від 17.10.2019р., № 1304 від 18.10.2019р., № 1584 від 22.11.2019р., № 1977 від 08.01.2020р., № 1976 від 09.01.2020р., № 1882 від 15.01.2020р., № 2013 від 30.01.2020р., № 1518 від 25.02.2020р., № 1761 від 26.03.2020р., № 2030 від 16.04.2020р., № 2081 від 28.04.2020р.

Крім того, як зазначає позивач, відповідно до умов Договору відповідачем було повернуто позивачу товар на загальну суму 17 378,40 грн., що підтверджується накладними повернення постачальнику № 30 від 13.03.2019р., №124 від 12.07.2019р., № 256 від 23.10.2019р., № 324 від 28.11.2019р., № 340 від 09.12.2019р., № 18 від 15.01.2020р., № 64 від 17.02.2020р., № 100 від 11.03.2020р., № 184 від 07.07.2020р.

Таким чином, позивач стверджує, що сума основної заборгованості відповідача за Договором поставки становить 14 908,70 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Також, відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити вартість товару. До відносин поставки неврегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (аналогічна норма міститься в ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання своїх зобов`язань за договором здійснив поставку товару, який прийнятий відповідачем без заперечень та зауважень, на загальну суму 237 053,94 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи викладене, виходячи з умов договору, строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати поставленого товару є таким, що настав.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 5.1. Договору перехід права власності на товар від постачальника до покупця здійснюється в момент фактичного приймання-передачі товару в магазині покупця та підписання товарної накладної уповноваженими представниками сторін. Приймання-передача товару за кількістю та якістю здійснюється в порядку передбаченому чинним законодавством України.

Згідно з п. 3.9 Протоколу розбіжностей до Договору поставки № 18/12/18-ФССМ від 18.12.2018 р., покупець зобов`язаний перерахувати кошти за поставлений товар у термін до 21 календарного дня з моменту підписання відповідної товарно-транспортної накладної.

З наявних у матеріалах справи підписаних уповноваженими особами сторін та скріплених печатками видаткових накладних вбачається, що позивачем було поставлено товар відповідачеві, проте останній своє зобов`язання зі своєчасної оплати поставленого товару в повному обсязі не виконав, здійснивши часткову оплату на загальну суму 204 766,84 грн.

У зв`язку з викладеним у відповідача виникла заборгованість з оплати поставленого товару у розмірі 14 908,70 грн., враховуючи повернутий відповідачем товар на загальну суму 17 378,40 грн.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що строк оплати вартості поставленого товару за договором настав, а доказів повної оплати товару за поставлений товар станом на день розгляду справи відповідачем не надано, позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню в розмірі 14 908,70 грн.

Згідно зі статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, факт порушення відповідачем зобов`язань за Договором щодо оплати товару належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 129, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕЛЕКТО МАРКЕТС" (01133, м. Київ, вул. Є. Коновальця, буд. 36-Д, офіс 39; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЛАГМАН СІФУД" (01103, м. Київ, вул. Підвисоцького, буд. 6-В; ) заборгованість в сумі 14 908 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот вісім) грн. 70 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна