РІШЕННЯ

Іменем України

23 грудня 2020 року м. Чернігів справа № 927/974/20

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами позовну заяву

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврійська крупопереробна компанія"

72312, Запорізька область, м. Мелітополь, проспект 50-річчя Перемоги, б.36/4, кв.96 ()

72309, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Шмідта, 13, офіс 114 (адреса представника - адвоката Пузія Олексія Вікторовича) (ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАРТ ВУДС"

14000, м. Чернігів, вул. Мазепи, 4Б, кв. 40

про розірвання договору та стягнення 249 001 грн. 20 коп.

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2020 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврійська крупопереробна компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАРТ ВУДС" про розірвання договору та стягнення 249 001,20 грн., згідно якої позивач просить: розірвати договір № 10/8/20 про надання послуг з розпилювання деревини від 10.08.2020 та стягнути з відповідача 249 001,20 грн. попередньої оплати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо поставки товарної продукції та надання послуг з розпилювання деревини.

Також у позовній заяві позивачем зазначено, що витрати на оплату послуг за договором професійної правничої допомоги становлять 5 000,00 грн., які просить стягнути з відповідача на свою користь.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 02.11.2020, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврійська крупопереробна компанія" щодо здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; постановлено здійснювати розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; встановлено процесуальний строк для подання відповідачем заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали; встановлено процесуальний строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали; встановлені процесуальні строки: для подання позивачем відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; для подання відповідачем заперечення - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; роз`яснено сторонам, що подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення є правом учасників справи; роз`яснено сторонам, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Вказана вище ухвала суду від 02.11.2020 була направлена судом рекомендованою поштовою кореспонденцією на адресу позивача 02.11.2020 та відповідно була отримана ним 05.11.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №658.

Ухвала суду від 02.11.2020, направлена на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві (14000, м. Чернігів, вул. Мазепи, 4Б, кв. 40), яка відповідає інформації щодо його місцезнаходження, наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду 11.11.2020 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з п.5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Заяв про зміну місцезнаходження відповідача, в порядку ч.7 ст. 120 ГПК України, під час розгляду справи від сторін не надходило.

У даному випадку судом враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Крім того, інформація стосовно слухання судом справ є публічною і розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на офіційному сайті Господарського суду Чернігівської області в мережі Інтернет, що також свідчить про наявність в учасників справи можливості дізнатись про слухання справи за їх участю.

Таким чином, сторони були належним чином повідомлені про розгляд Господарським судом Чернігівської області позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврійська крупопереробна компанія".

У встановлений господарським судом процесуальний строк відзив на позовну заяву, а також заява із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача до суду не надходили.

Інших заяв та клопотань від сторін до суду також не надходило.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

29.10.2020 судом були вчинені дії щодо перевірки місцезнаходження та статусу відповідача. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "СТАРТ ВУДС" (ідентифікаційний код юридичної особи 43489613) 05.02.2020 зареєстровано в якості суб`єкта господарювання, № запису 0014995. Місцезнаходження юридичної особи: 14000, м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 4-Б, кв. 40. Дані про перебування юридичної особи у процесі припинення, банкрутства - відсутні, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.28-30).

Згідно з ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173-175 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

11 серпня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СТАРТ ВУДС" (продавець), в особі директора Таліблі Руслана, що діє на підставі статуту та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таврійська крупопереробна компанія" (покупець), в особі директора Попова Андрія Сергійовича, що діє на підставі статуту було укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини №110820 (надалі - Договір купівлі-продажу).

Відповідно до п. 1.1., 1.2. Договору купівлі-продажу, продавець передає у власність продавця лісоматеріали круглі (порода сосна звичайна (Pinus silvestris)), а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі.

Право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту підпису видаткових накладних.

Датою передачі товару продавцем та прийому його покупцем, тобто датою поставки, вважається дата товарно-транспортної накладної (п. 6.2. Договору купівлі-продажу).

Пунктом 7.1. Договору купівлі-продажу передбачено, що платіж (передоплата 100% вартості) здійснюється шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок продавця за кожну партію товару, згідно виставленого продавцем рахунку-фактури.

Цей договір, згідно з п. 12.1., 12.2. Договору купівлі-продажу, вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.

Даний договір діє з моменту підписання по 31.12.2020.

У позовній заяві позивач вказує на те, що 18.08.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "СТАРТ ВУДС" виставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Таврійська крупопереробна компанія" рахунок №3/8 від 18.08.2020 за лісоматеріали круглі на загальну суму 262 500,84 грн. в т.ч. ПДВ., який був оплачений Товариством з обмеженою відповідальністю "Таврійська крупопереробна компанія" в повному обсязі. Проте, оплачений товар - лісоматеріали круглі (порода сосна звичайна (Pinus silvestris) Товариству з обмеженою відповідальністю "Таврійська крупопереробна компанія", як покупцю, не поставлено, видаткові накладні в порядку, визначеному п.1.2., 6.2. Договору купівлі-продажу сторонами не складно, з боку ТОВ "Таврійська крупопереробна компанія" не підписано, що на думку позивача, свідчить про невиконання ТОВ "СТАРТ ВУДС" своїх договірних зобов`язань щодо поставки.

Рахунок №3/8 від 18.08.2020 на суму 262 500,84 грн., на який посилається позивач, а також докази його оплати, у матеріалах справи відсутні.

Частиною 1 ст. 901 та частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як зазначає позивач у позовній заяві, з метою обробки лісоматеріалів, придбання яких було предметом Договору купівлі-продажу необробленої деревини №110820 від 11.08.2020, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Таврійська крупопереробна компанія" (замовник), в особі директора Попова Андрія Сергійовича, що діє на підставі статуту та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТАРТ ВУДС" (виконавець), в особі директора Таліблі Руслана, що діє на підставі статуту було укладено договір №10/8/20 про надання послуг з розпилювання деревини від 10.08.2020 (надалі - Договір про надання послуг з розпилювання деревини).

Відповідно до п. 1.1., 1.2. Договору про надання послуг з розпилювання деревини, у порядку та на умовах, визначених цим договором, замовник доручає виконавцю, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги з розпилювання деревини хвойних порід на обрізні пиломатеріали (надалі - готова продукція).

Замовник зобов`язується прийняти виготовлену готову продукцію у вигляді обрізного пиломатеріалу й оплатити вартість виконаних робіт.

Згідно з п.2.2.1. Договору про надання послуг з розпилювання деревини, виконавець зобов`язаний протягом 10 днів з моменту отримання від замовника партії лісу-кругляку (пиловочника) виготовити продукцію, що відповідає вимогам, викладеним у письмових заявках, рахунках на оплату.

Пунктом 4.2. Договору про надання послуг з розпилювання деревини, оформляється приймання-передача виготовленої продукції Актом приймання-передачі, який підписується обома сторонами.

Цей Договір про надання послуг з розпилювання деревини, у відповідності до п.6.1., набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

З матеріалів справи слідує, що на виконання умов Договору про надання послуг з розпилювання деревини, Товариство з обмеженою відповідальністю "СТАРТ ВУДС" виставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Таврійська крупопереробна компанія" рахунок №1/8 від 10.08.2020 на оплату послуг з розпилювання деревини у кількості 300 куб.м. на загальну суму 249 001,20 грн. в т.ч. ПДВ (а.с.8).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Таврійська крупопереробна компанія", на підставі зазначеного рахунку №1/8 від 10.08.2020 сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю "СТАРТ ВУДС" 249 001,20 грн., а саме: 11.08.2020 - 50 000,00 грн., 12.08.2020 - 195 000,00 грн., 13.08.2020 - 4 001,20 грн., призначення платежу: предоплата за розпилювання деревини, зг. рах.№1/8 від 10.08.2020, що підтверджується банківськими виписками, копії яких додано до матеріалів справи (а.с.9-11).

Проте, незважаючи на повну попередню оплату послуг з розпилювання деревини, Товариство з обмеженою відповідальністю "СТАРТ ВУДС" (виконавець) не виконав своїх договірних зобов`язань щодо надання послуг з розпилювання деревини; Акт приймання-передачі, в порядку п.4.2. Договору про надання послуг з розпилювання деревини, не склав.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "СТАРТ ВУДС" своїх договірних зобов`язань, зокрема, по Договору №10/8/20 про надання послуг з розпилювання деревини від 10.08.2020, має ознаки істотного, оскільки порушило плани ТОВ "Таврійська крупопереробна компанія" щодо експорту вказаної продукції та позбавило можливості належним чином виконати зобов`язання щодо поставки пиломатеріалів за ЗЕД контрактом №09082020 від 09.08.2020, укладеного з компанією SHARIF WOODEN PALLETS MANUFACTURING LLC (DUBAI), на що розраховувало при укладенні договору. Подальша поставка пиломатеріалів, що обумовлена Договором №110820 від 11.08.2020, не має для ТОВ "Таврійська крупопереробна компанія" економічної доцільності через те, що господарство було вимушено придбати цей товар в іншого постачальника.

12.10.2020, ТОВ "Таврійська крупопереробна компанія", звернулось до ТОВ "СТАРТ ВУДС" з вимогою про розірвання Договору купівлі-продажу необробленої деревини №110820 від 11.08.2020 та Договору №10/8/20 про надання послуг з розпилювання деревини від 10.08.2020 за згодою сторін, а також про повернення протягом трьох банківських днів з моменту отримання цієї вимоги отриманої попередньої оплати в сумі 581 501,20 грн. (а.с.12-13).

Зазначена вимога від 12.10.2020, направлена цінним листом з описом вкладення, не була вручена адресату 15.10.2020 під час доставки в м.Чернігів, що підтверджується інформацією від 21.10.2020 щодо відстеження пересилання поштового відправлення із штрихкодовим ідентифікатором 635 (а.с.14).

Оскільки, вимога ТОВ "Таврійська крупопереробна компанія" від 12.10.2020 в частині надання послуг з розпилювання деревини та повернення попередньої оплати у розмірі 249 001,20 грн. Товариством з обмеженою відповідальністю "СТАРТ ВУДС" виконана не була, а тому зазначені вище обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про розірвання договору № 10/8/20 про надання послуг з розпилювання деревини від 10.08.2020 та стягнення 249 001,20 грн. попередньої оплати.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, з урахуванням встановлених судом обставин, суд виходить з наступного:

За приписами ч.2 ст.3 Господарського кодексу України, підприємництвом є господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку.

Згідно зі ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, господарське зобов`язання повинно бути спрямованим на досягнення економічного результату, тобто мати реальний характер.

Частиною 3 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

У відповідності до положень ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Предметом спору у даній справі є розірвання Договору № 10/8/20 про надання послуг з розпилювання деревини від 10.08.2020 та стягнення 249 001,20 грн. попередньої оплати, у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо надання послуг з розпилювання деревини.

Відповідно до п. 2.1.1., 2.2.1. Договору № 10/8/20 про надання послуг з розпилювання деревини від 10.08.2020, замовник (ТОВ "Таврійська крупопереробна компанія", позивач у справі) зобов`язаний надати виконавцю (ТОВ "СТАРТ ВУДС", відповідач у справі) сировину у вигляді лісу-кругляку (пиловочнику), необхідну для виготовлення продукції (сировина може надаватися в декілька етапів), а виконавець (ТОВ "СТАРТ ВУДС", відповідач у справі) зобов`язаний протягом 10 днів з моменту отримання від замовника партії лісу-кругляку (пиловочника) виготовити продукцію, що відповідає вимогам, викладеним у письмових заявках, рахунках на оплату.

Пунктом 3.2. Договору № 10/8/20 про надання послуг з розпилювання деревини від 10.08.2020, замовник (ТОВ "Таврійська крупопереробна компанія") перераховує вартість послуг виконавця (ТОВ "СТАРТ ВУДС") на банківський рахунок виконавця протягом 10 банківських днів з моменту приймання замовником готової продукції.

Договір про надання послуг з розпилювання деревини, згідно з п.6.1., набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

Таким чином, виходячи із зазначених приписів п. 2.1.1., 2.2.1., 3.2. Договору № 10/8/20 про надання послуг з розпилювання деревини від 10.08.2020, для належного виконання виконавцем (ТОВ "СТАРТ ВУДС") його зобов`язань з надання послуг з розпилювання деревини по спірному Договору, замовник (ТОВ "Таврійська крупопереробна компанія") зобов`язаний був надати ТОВ "СТАРТ ВУДС", як виконавцю, сировину у вигляді лісу-кругляку (пиловочнику).

Обов`язок ТОВ "Таврійська крупопереробна компанія" щодо оплати вартості робіт та проведення розрахунків за надані послуги виникає протягом 10 банківських днів з моменту приймання замовником готової продукції.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Обов`язок доказування відповідно до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, якими обґрунтовуються його вимоги або заперечення.

Частиною 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подавати докази разом з поданням позовної заяви.

У порушення зазначених приписів, докази виконання ТОВ "Таврійська крупопереробна компанія" п. 2.1.1. Договору № 10/8/20 про надання послуг з розпилювання деревини від 10.08.2020 та надання ТОВ "СТАРТ ВУДС" (виконавцю) сировини у вигляді лісу-кругляку (пиловочнику) позивачем не надані та у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частинами 1,4 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

У відповідності до ч.1,2 ст. 613 Цивільного кодексу України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він, зокрема, не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Враховуючи, що замовник (ТОВ "Таврійська крупопереробна компанія") у порушення приписів п. 2.1.1. Договору № 10/8/20 про надання послуг з розпилювання деревини від 10.08.2020, не надав виконавцю (ТОВ "СТАРТ ВУДС") сировину у вигляді лісу-кругляку (пиловочнику) для належного виконання зобов`язань з надання послуг з розпилювання деревини, тобто не вчинив дій, обумовленим спірним Договором до вчинення яких виконавець (ТОВ "СТАРТ ВУДС") не міг виконати свого обов`язку (надати послуги з розпилювання деревини) та враховуючи, що здійснення попередньої оплати за надані послуги не передбачено умовами спірного Договору, суд доходить висновку про відсутність прострочення обов`язку ТОВ "СТАРТ ВУДС", як виконавця, з надання послуг з розпилювання деревини, оскільки його зобов`язання не виконано внаслідок прострочення зобов`язання ТОВ "Таврійська крупопереробна компанія" в частині надання сировини.

Посилання позивача на те, що сировина не була надана відповідачу внаслідок невиконання останнім своїх зобов`язань за Договором купівлі-продажу, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки зобов`язання за Договором купівлі-продажу і зобов`язання за Договором про надання послуг з розпилювання деревини, які виникли між сторонами, являються окремими зобов`язаннями і Договором про надання послуг з розпилювання деревини не передбачено, що позивач має надати відповідачу сировину, яку він повинен отримати від нього за Договором купівлі-продажу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині розірвання Договору № 10/8/20 про надання послуг з розпилювання деревини від 10.08.2020, позивач посилається на істотне порушення відповідачем умов спірного Договору та не виконання відповідачем вимоги про усунення його істотних порушень в частині надання послуг з розпилювання деревини та повернення отриманої суми попередньої оплати, що на думку позивача є підставою для розірвання Договору № 10/8/20 про надання послуг з розпилювання деревини від 10.08.2020.

Статтею ст. 188 Господарського кодексу України передбачено, що зокрема, розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо розірвання договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір розірвано, договір вважається розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

За приписами ч.1,2 ст. 651 Цивільного кодексу України, зокрема, розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Приймаючи до уваги, що позивач, як замовник, у порушення п. 2.1.1. Договору № 10/8/20 про надання послуг з розпилювання деревини від 10.08.2020, не вчинив дій, обумовленим спірним Договором до вчинення яких ТОВ "СТАРТ ВУДС", як виконавець не міг виконати свого обов`язку по наданню послуг з розпилювання деревини; в силу приписів п. 6.1. спірного Договору, цей Договір діє до 31.12.2020, тобто на момент звернення з даним позовом до суду не припинив свою чинність і позивач до закінчення строку дії договору фактично може виконати зобов`язання передбачені п. 2.1.1. Договору; а тому позовні вимоги в частині розірвання Договору № 10/8/20 про надання послуг з розпилювання деревини від 10.08.2020, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1,3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Позивач у позовній заяві від 23.10.2020 зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи складає: 3 735,02 грн. - судовий збір за майновою вимогою; 2 102,00 грн. - судовий збір за немайновою вимогою; 5 000,00 грн. витрат на оплату послуг за договором професійної правничої допомоги.

Як зазначено у ст. 124 Господарського процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У підтвердження суми понесених судових витрат позивачем додано до матеріалів справи: платіжне доручення №223 від 23.10.2020 про сплату судового збору в сумі 2 102,00 грн.; платіжне доручення №225 від 23.10.2020 про сплату судового збору в сумі 3 735,02 грн.; витяг з Єдиного реєстру адвокатів України; Договір про надання допомоги від 20.10.2020; Акт про прийняття наданих послуг з професійної правничої допомоги від 23.10.2020; рахунок на оплату №197 від 23.10.2020; платіжне доручення №227 від 23.10.2020 на суму 5 000,00 грн., призначення платежу: оплата за підгот.поз.заяви про розірв.дог.куп.-прод.№10/8/20 від 10.08.2020 та про стяг. З ТОВ «Старт Вудс» суми поп.оп., з-но рах.197 від 23.10.2020 без ПДВ; ордер серії АР № 1026895 від 20.10.2020 (а.с.18-21, 24, 25).

Частинами 1,2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Оскільки, позовні вимоги позивача суд залишив без задоволення, а тому судові витрати у даній справі, а саме: 3 735,02 грн. судового збору за майновою вимогою; 2 102,00 грн. судового збору за немайновою вимогою та 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, покладаються на позивача, тобто не підлягають йому відшкодуванню.

Керуючись ст. 126, 129, 165, 232, 233, 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврійська крупопереробна компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАРТ ВУДС" про розірвання договору та стягнення 249 001,20 грн., залишити без задоволення.

Вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврійська крупопереробна компанія" в частині стягнення 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги через місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено та підписано 23.12.2020.

Суддя А.С.Сидоренко