ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року м. ОдесаСправа № 915/264/20
м. Одеса, проспект Шевченка, 29

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Головея В.М.,

Разюк Г.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Миколаївського окружного адміністративного суду

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області про залишення позову без розгляду

від 11 вересня 2020 року (повний текст складено 11.09.2020р.)

по справі № 915/264/20

за позовом Миколаївського окружного адміністративного суду

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю КРОНВЕРК ЛТД

про встановлення безоплатного та безстрокового земельного сервітуту,-

суддя суду першої інстанції: Олейняш Е.М.

дата і місце прийняття рішення: 11.09.2020р., м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22, Господарський суд Миколаївської області

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду Миколаївської області звернувся Миколаївський окружний адміністративний суд (позивач) з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю КРОНВЕРК ЛТД (відповідач) про:

1. Встановлення за Миколаївським окружним адміністративним судом безоплатного та безстрокового земельного сервітуту загальною площею 0,0508 га на земельній ділянці загальною площею 0,2457 га, розташованій за адресою: м. Миколаїв, вул. Декабристів, 41/41 в Заводському районі м. Миколаєва, кадастровий номер :02:006:0025, яка є власністю Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНВЕРК ЛТД", з межами сервітуту визначеними відповідно до "Креслення перенесення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право земельного сервітуту" (площа земельної ділянки, на яку поширюється дія земельного сервітуту - 0,0508 га, сервітуарій - Миколаївський окружний адміністративний суд), з наступними правами:

- правом цілодобового проїзду (Код 07.02 - "Право проїзду на транспортному засобі").

2. Встановлення за Миколаївським окружним адміністративним судом безоплатного та безстрокового земельного сервітуту загальною площею 0,0261 га на земельній ділянці загальною площею 0,0643 га, розташованій за адресою: м. Миколаїв, вул. Декабристів, 41/42 в Заводському районі м. Миколаєва, кадастровий номер :02:006:0028, яка є власністю Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНВЕРК ЛТД", з межами сервітуту визначеними відповідно до "Креслення перенесення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право земельного сервітуту" (площа земельної ділянки, на яку поширюється дія земельного сервітуту - 0,0261 га, сервітуарій - Миколаївський окружний адміністративний суд), з наступними правами:

- правом цілодобового проїзду (Код 07.02 - "Право проїзду на транспортному засобі").

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Миколаївський окружний адміністративний суд є власником земельної ділянки державної форми власності за адресою: м. Миколаїв, вул. Декабристів, 41/10, кадастровий номер № :02:006:0027, на якій розташована адміністративна будівля Миколаївського окружного адміністративного суду, що належить на праві власності останньому. Позивач зазначає, що належна позивачу на праві власності земельна ділянка з кадастровим номером № :02:006:0027 межує виключно з земельними ділянками приватної власності, які належать відповідачу ТзОВ "КРОНВЕРК ЛТД", а саме: земельною ділянкою з кадастровим номером № :02:006:0025 за адресою вул. Декабристів, 41/41 в м. Миколаєві та земельною ділянкою з кадастровим номером № :02:006:0028 за адресою вул. Декабристів, 41/42 в м. Миколаєві.

У зв`язку з повідомленням відповідачем позивача про запровадження обмежень в праві проїзду та проходу до будівлі позивача через належні відповідачу земельні ділянки, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 11.09.2020р. у справі №915/264/20 позов Миколаївського окружного адміністративного суду до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНВЕРК ЛТД" про встановлення безоплатного та безстрокового земельного сервітуту залишено без розгляду.

Ухвала суду з посиланням на ч. 4 ст. 202, п.4 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України мотивована нез`явленням позивача у судове засідання без поважних причин та неповідомленням ним про причини неявки, а також неподанням заяви про розгляд справи за відсутності його повноважного представника. При цьому, позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 25.09.2020р. Миколаївський окружний адміністративний суд безпосередньо звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 11.09.2020р. у справі №915/264/20 скасувати та направити справу №915/264/20 до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята місцевим господарським судом з порушенням норм процесуального права.

Так, апелянт стверджує, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для залишення позову без розгляду, оскільки явка представника позивача у судове засідання, призначене на 11.09.2020р., обов`язковою не визнавалась.

При цьому, Миколаївський окружний адміністративний суд звертає увагу на те, що підготовче засідання по справі, призначене на 09.04.2020 року, яке фактично не проводилось, було відкладено місцевим господарським судом на 11.09.2020р., у зв`язку зі встановленими карантинними обмеженнями, запровадженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами), з урахуванням Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) від 17.03.2020р. № 3219, листа Ради суддів України від 16.03.2020р. № 9рс-186/20, рішення Ради суддів України від 17.03.2020р. №19 «Щодо організації роботи судів та органів суддівського самоврядування в мовах карантину» та інших відповідних актів.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.10.2020 року відкрито провадження у справі №915/264/20, ухвалено розглядати апеляційну скаргу Миколаївського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

27.10.2020р. до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю КРОНВЕРК ЛТД надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач не погоджується з доводами останньої та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 11.09.2020р. у справі №915/264/20 без змін.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно з ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Водночас, колегія суддів зазначає, що згідно з приписами ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи наведене, а також принцип незмінності складу суду, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, з метою дотримання розумного строку судова колегія вважає за необхідне призначити розгляд справи поза межами встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 11.03.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання по справі на 09.04.2020 року; викликано учасників справи у підготовче засідання; встановлено відповідачу строк для подання відзивів на позов із урахуванням вимог ст.165 Господарського процесуального кодексу України - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

09.04.2020р. представники сторін у підготовче судове засідання не з`явились, при цьому 30.03.2020 року до Господарського суду Миколаївської області від відповідача надійшло клопотання про призначення підготовчого засідання на іншу дату після скасування карантину.

Ухвалою суду першої інстанції від 09.04.2020р. вирішено розглянути справу №915/264/20 у розумний строк, достатній з урахуванням ситуації, яка склалася в державі у зв`язку з поширенням короновірусу "COVID-19" та введенням Урядом України протиепідемічних заходів.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.08.2020р. учасників справи повідомлено про призначення підготовчого засідання у справі №915/264/20 на 11.09.2020р.

В судове засідання 11.09.2020р. представники сторін не з`явились.

Місцевий господарський суд, враховуючи неявку уповноваженого представника позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, у призначене 11.09.2020р. судове засідання, а також відсутності будь-яких заяв позивача про розгляд справи без його участі та неповідомлення останнім причин такої неявки, дійшов висновку про те, що даний позов на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України підлягає залишенню без розгляду.

Проте, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення позову без розгляду з огляду на наступне.

Залишення позову без розгляду пов`язане з обставинами, які виключають розгляд справи у господарському суді до їх усунення. Провадження у справі у господарському суді закінчується без ухвалення рішення за наявності точно встановлених у законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до господарського суду за захистом і можливість застосування яких втрачена.

Оскаржувана ухвала була постановлена місцевим господарським судом під час підготовчого провадження, у підготовчому засіданні.

Відповідно до ст.177 Господарського процесуального кодексу України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Згідно із ч.2 ст.182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд: 1) оголошує склад суду, а також прізвища секретаря судового засідання, перекладача, спеціаліста, з`ясовує наявність підстав для відводів; 2) з`ясовує, чи бажають сторони укласти мирову угоду, передати справу на розгляд третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді; 3) у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; 4) вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; 5) може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; 6) з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; 7) з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; 8) вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста; 9) за клопотанням учасників справи вирішує питання про забезпечення позову, про зустрічне забезпечення; 10) вирішує заяви та клопотання учасників справи; 11) направляє судові доручення; 12) встановлює строки для подання відповіді на відзив та заперечення; 13) встановлює строк для подання пояснень третіми особами та відповіді учасників справи на такі пояснення; 14) встановлює строки та порядок врегулювання спору за участю судді за наявності згоди сторін на його проведення; 15) встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання; 16) з`ясовує розмір заявлених сторонами судових витрат; 17) вирішує питання про колегіальний розгляд справи; 18) призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті; 19) здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Разом з тим, за змістом частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

При вирішенні питання про залишення позову без розгляду слід мати на увазі, що застосування ч.4 ст.202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України можливо за наявності таких умов:

- документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи дійсно необхідні для вирішення спору, тобто, за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач без поважних причин не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

- позивач був належним чином повідомлений про обов`язки, покладені на нього судом.

За змістом норм Господарського процесуального кодексу України залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому (п.4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Тобто, позов залишається без розгляду, коли йдеться про ігнорування позивачем своїх процесуальних обов`язків і вимог суду, що унеможливлює розгляд господарським судом і вирішення спору по суті заявлених позовних вимог. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов`язаний з`ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об`єктивно оцінити їх поважність. При цьому поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об`єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов`язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України.

В контексті викладеного, колегія суддів зауважує, що залишення позову без розгляду за п.4 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України можливе на стадії вирішення справи по суті, коли позивач не з`явився на виклик суду саме у судове, а не підготовче засідання.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку, суд викликав учасників справи у підготовче засідання, в якому спір по суті не вирішується.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що Господарський суд Миколаївської області врахував карантинні заходи, встановлені Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р. "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", у зв`язку з чим ані в ухвалі від 09.04.2020р, ані в ухвалі від 27.08.2020р. у справі №915/264/20 не зазначено про обов`язковість прибуття у судові засідання представників сторін. Також, в ухвалах суду відсутнє зобов`язання позивача надати докази, необхідні для розгляду справи, що вочевидь слід розуміти як можливість розгляду справи без присутності представників сторін, за матеріалами, які наявні. Проте, суд залишив позов без розгляду, використавши при цьому правові висновки Верховного Суду, які на думку колегії суду , застосовані помилково.

Правовий висновок Об`єднаної палати КГС ВС у постанові від 05.06.2020р. у справі №910/16978/19 про те, що залишення позову без розгляду не пов`язано безпосередньо з визнанням судом явки сторін в судове засідання обов`язковою, виходячи зі змісту приписів ч.4 ст.202, п. 4 ч.1 ст.226 ГПК України, не може бути застосований у цій справі, враховуючи особливий характер умов, у яких здійснюється судове провадження, а саме епідеміологічний стан суспільства, наявність небезпечних факторів, пов`язаних з розповсюдженням хвороби COVID-19, про що було зауважено самим судом при постановленні ухвали про відкриття провадження в цій справі.

Об`єднаною палатою КГС ВС у постанові від 05.06.2020р. також наголошено, що правом залишити позов без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи. Однак судом першої інстанції не мотивовано питання про неможливість розгляду справи за відсутності представника позивача.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (частина 1 статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Таким чином, право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду, а також що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена. Особі має бути забезпечено можливість реалізувати зазначені права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Частиною 1 статті 8 названого Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Судова колегія апеляційного господарського суду зауважує, що суд першої інстанції, залишивши позовну заяву без розгляду, ухилився від розгляду позову по суті, внаслідок чого позбавив позивача можливості реалізувати своє право на отримання судового захисту, передбаченого як нормами законодавства України так і Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Судова колегія апеляційного господарського суду зауважує, що нез`явлення представника позивача в перше судове засідання не має одночасно створювати обов`язок у суду вчиняти таку процесуальну дію як залишення позову без розгляду.

В арсеналі суду на стадії здійснення підготовчого засідання достатньо процесуальних заходів для встановлення обставин, необхідних для розгляду справи, а залишення позову без розгляду не є єдиною та виключною поведінкою суду на цій стадії розгляду справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010р. у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями".

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

З огляду на наведене, судова колегія зазначає, що залишення позову без розгляду з підстав неявки позивача (його представника) у підготовче засідання є порушенням норм процесуального права, суперечить завданням підготовчого провадження і підготовчого засідання, є непропорційним заходом при здійсненні провадження у даній справі.

Відтак, суд апеляційної інстанції не погоджується із висновком місцевого господарського суду про залишення позову Миколаївського окружного адміністративного суду без розгляду та вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи встановлення судом апеляційної інстанції порушення судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційна скарга Миколаївського окружного адміністративного суду підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала скасуванню, а справа направленню до господарського суду Миколаївської області для продовження розгляду.

Судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають розподілу судом першої інстанції відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами вирішення спору по суті.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 269, 270, 271, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 11.09.2020 року у справі №915/264/20 скасувати.

Справу №915/264/20 направити до Господарського суду Миколаївської області для розгляду.

Постанова відповідно до ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Головей В.М.

Суддя Разюк Г.П.