ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2020м. ДніпроСправа № 904/4428/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко І. В.

за участю секретаря судового засідання Сироти М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за первісним позовом Фізичної особи-підприємця СІГАЛО ОЛЬГИ МИКОЛАЇВНИ

до фізичної особи ОСОБА_1

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача фізичної особи ОСОБА_2 , з урахуванням ухвали від 23.09.2020

про стягнення 183698,80грн., з яких 165299,00грн. заборгованості зі сплати орендних платежів; 13851,64грн. пені; 2657,66грн. трьох процентів річних; 1890,50грн. інфляційних втрат (договір №01/07 від 22.07.2019 оренди нежитлового приміщення) та про зобовязання повернути з оренди приміщення

та

за зустрічним позовом фізичної особи ОСОБА_1

до фізичної особи-підприємця СІГАЛО ОЛЬГИ МИКОЛАЇВНИ

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача фізичної особи ОСОБА_3 , з урахуванням ухвали від 16.10.2020

про визнання зобов`язання по договору №01/07 від 22.07.2019 оренди нежитлового приміщення припиненим з часу ліквідації субєкта господарювання та про зобов`язання прийняти з оренди майно шляхом підписання акту прийняття-передачі, з урахуванням заяви від 22.09.2020 за вих.№б/н, яка прийнята до розгляду ухвалою від 07.10.2020

Представники:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним): Сігало В.Л., представник на підставі ордеру; адвокат

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним): не з`явився

від третьої особи-1 за первісним позовом: не з`явився

від третьої особи-2 за зустрічним позовом: не з`явився

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Фізична особа-підприємець СІГАЛО ОЛЬГА МИКОЛАЇВНА (далі - позивач) звернулася до господарського суду з позовною заявою до фізичної особи ОСОБА_1 (далі - відповідач) в якій просить суд:

1. Стягнути 183698,80грн., з яких 165299,00грн. заборгованості зі сплати орендних платежів; 13851,64грн. пені; 2657,66грн. трьох процентів річних; 1890,50грн. інфляційних втрат (договір №01/07 від 22.07.2019 оренди нежитлового приміщення).

2. Зобов`язати повернути з оренди приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 по акту прийому-передачі.

Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/4428/20 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича, що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2020.

Ухвалою від 18.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначено на 02.09.2020.

01.09.2020 (електронною поштою) через відділ документального забезпечення від відповідача надійшла заява від 01.09.2020 за вих.№б/н в якій просить суд відкласти підготовче судове засідання з метою подачі відзиву. Ухвалою від 04.09.2020 заяву від 01.09.2020 за вих.№б/н залишено без задоволення.

У зв`язку із раптовою відпусткою судді Петренка І.В. судове засідання призначене на 02.09.2020 не відбулося. Ухвалою від 04.09.2020 підготовче засідання призначено на 28.09.2020.

18.09.2020 через відділ документального забезпечення від позивача надійшло клопотання від 17.09.2020 за вих.№б/н про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Ухвалою від 23.09.2020 клопотання позивача від 17.09.2020 за вих.№б/н про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору задоволено; до участі у справі в якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача залучено фізичну особу ОСОБА_2 .

Щодо зустрічних позовних вимог.

21.09.2020 фізична особа ОСОБА_1 (далі - відповідач, позивач за зустрічним позовом) звернувся до господарського суду із зустрічною позовною заявою до фізичної особи-підприємця СІГАЛО ОЛЬГИ МИКОЛАЇВНИ (далі - позивач, відповідач за зустрічним позовом) в якій просить суд:

1. Визнати припиненими зобов`язання по договору №01/07 від 22.07.2019 оренди нежитлового приміщення укладеного між сторонами з 11.12.2019, тобто з часу ліквідації суб`єкта господарювання.

2. Зобов`язати відповідача за зустрічним позовом прийняти від позивача за зустрічним позовом нежитлове приміщення розташоване на першому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 80,5кв.м. та підписати додаткову угоду № 2 до Договору № 01/07 від 22.07.2019 про прийняття-передачу орендованого приміщення.

Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача за зустрічним позовом.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/4428/20 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича, що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2020.

Ухвалою від 28.09.2020 зустрічну позовну заяву залишено без руху.

28.09.2020 через відділ документального забезпечення від позивача за зустрічним позовом надійшла заява від 22.09.2020 за вих.№б/н про уточнення позовних вимог викладених у зустрічній позовній заяві в якій просить суд резолютивну частину зустрічної позовної заяви вважати викладеною такого змісту:

"1. Прийняти зустрічну позовну заяву до розгляду.

2. Визнати припиненими зобов`язання по Договору оренди нежитлового приміщення №01/07 від 22.07.2019 між позивачем за зустрічною позовною заявою та відповідачем за зустрічною позовною заявою з 11.12.2019, тобто з часу ліквідації суб`єкта господарювання.

3. Зобов`язати відповідача за зустрічним позовом прийняти від позивача за зустрічним позовом нежитлове приміщення розташоване на першому поверсі будинку за адресою: Дніпропетровська область, м.Нікополь, проспект Трубників, 27/29, загальною площею 80,5 кв.м. та підписати Акт прийняття-передачі №2 до Договору №01/07 від 22.07.2019 про прийняття-передачу орендованого приміщення.

4. Судові витрати покласти на відповідача за зустрічним позовом."

06.10.2020 через відділ документального забезпечення від позивача за зустрічним позовом надійшла заява від 02.10.2020 за вих.№б/н про усунення недоліків у зустрічній позовній заяві (на виконання ухвали суду від 28.09.2020 про залишення зустрічної позовної заяви без руху) з доданим до неї дублікатом квитанції №0.0..1 від 01.10.2020 на суму 2102,00грн. та описом вкладення у цінний лист на ім`я відповідача за зустрічним позовом зі штампом пошти - 02.10.2020.

Ухвалою від 07.10.2020 заяву позивача за зустрічним позовом від 22.09.2020 за вих.№б/н про уточнення позовних вимог викладених у зустрічній позовній заяві прийнято до розгляду. Прийнято зустрічну позовну заяву до розгляду. Об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом. Призначено підготовче засідання на 15.10.2020.

25.09.2020 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшла заява від 25.09.2020 за вих.№б/н про відкладення розгляду справи через зайнятість в іншому судовому процесі. Ухвалою від 28.09.2020 заяву відповідача за первісним позовом від 25.09.2020 за вих.№б/н про відкладення розгляду справи задоволено.

Ухвалою від 28.09.2020 підготовче засідання відкладено на 15.10.2020.

15.10.2020 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшло клопотання від 15.10.2020 за вих.№б/н з доданими до нього заявами свідків у якому просить докази долучити до матеріалів справи. Вказане клопотання задоволено; документи долучено до матеріалів справи.

15.10.2020 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшло клопотання від 15.10.2020 за вих.№б/н про залучення до справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Ухвалою від 16.10.2020 клопотання позивача за зустрічним позовом від 15.10.2020 за вих.№б/н про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача за зустрічним позовом задоволено. До участі у справі в якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача за зустрічним позовом залучено ОСОБА_3 . 29.10.2020 через відділ документального забезпечення від позивача надійшов лист від 27.10.2020 за вих.№б/н разом з доказами направлення третій особі - ОСОБА_3 копії позовної заяви та доданих до неї документів. Вимоги листа від 27.10.2020 за вих.№б/н задоволено; документи долучено до матеріалів справи.

Ухвалою від 15.10.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 (тридцять) календарних днів, а саме по 18.11.2020 та відкладено підготовче судове засідання на 18.11.2020.

05.11.2020 через відділ документального забезпечення від третьої особи-1 за зустрічним позовом надійшли пояснення від 02.11.2020 за вих.№б/н. Ухвалою від 18.11.2020 пояснення від 02.11.2020 за вих.№б/н прийнято до розгляду.

17.11.2020 (електронною поштою) та 18.11.2020 (нарочно) через відділ документального забезпечення від відповідача за зустрічним позовом надійшли письмові пояснення від 16.11.2020 за вих.№1 у яких просить суд долучити письмові пояснення до матеріалів господарської справи №904/4428/20; задовольнити позовні вимоги за первісним позовом у повному обсязі та у задоволенні зустрічних позовних вимог просить суд відмовити. Ухвалою від 18.11.2020 господарський суд розцінив письмові пояснення від 16.11.2020 за вих.№1, як відзив на зустрічну позовну заяву; зобов`язав відповідача за зустрічним позовом направити на адресу позивача за зустрічним позовом копію письмових пояснень від 16.11.2020 за вих.№1 з доданими до нього документами в строк до 19.11.2020. Докази направлення (розрахунковий чек, опис вкладення до цінного листа) копії письмових пояснень від 16.11.2020 за вих.№1 з доданими до нього документами надати до суду в строк до 19.11.2020. Станом на 18.11.2020 вимоги суду відповідачем за зустрічним позовом проігноровані, докази направлення (розрахунковий чек, опис вкладення до цінного листа) копії письмових пояснень від 16.11.2020 за вих.№1 з доданими до нього документами на адреси інших учасників справи не надано. 09.12.2020 (електронною поштою) та 15.12.2020 (Укрпоштою) через відділ документального забезпечення від відповідача за зустрічним позовом надійшла заява від 07.12.2020 за вих.№1 у якій просить суд долучити заяву з додатками до матеріалів справи №904/4428/20. В якості додатків додано опис вкладення до цінного листа №320, накладну "Укрпошти" №320 та фіскальний чек. Заяву від 07.12.2020 за вих.№1 задоволено; документи долучено до матеріалів справи. Письмові пояснення від 16.11.2020 за вих.№1 долучено до матеріалів справи та залишено без розгляду.

17.11.2020 через відділ документального забезпечення від позивача за зустрічним позовом надійшла заява від 17.11.2020 за вих.№б/н у якій просить суд провести судове засідання за відсутності представника. Ухвалою від 18.11.2020 заяву позивача за зустрічним позовом від 17.11.2020 за вих.№б/н про проведення судового засідання за відсутності представника задоволено.

17.11.2020 через відділ документального забезпечення від третьої особи-1 за зустрічним позовом надійшла заява від 17.11.2020 за вих.№б/н про проведення судового засідання за відсутністю представника останнього. Ухвалою від 18.11.2020 заяву позивача за первісним позовом від 18.11.2020 за вих.№1 про проведення судового засідання за відсутності представника задоволено.

18.11.2020 через відділ документального забезпечення від позивача за первісним позовом надійшла заява від 18.11.2020 за вих.№1 у якій просить суд: позовні вимоги за первісним позовом задовольнити у повному обсязі; судове засідання, призначене на 18.11.2020, провести без участі позивача за первісним позовом. Ухвалою від 18.11.2020 заяву позивача за первісним позовом від 18.11.2020 за вих.№1 про проведення судового засідання за відсутності представника задоволено.

Ухвалою від 18.11.2020 підготовче провадження закрито; справу призначено до розгляду по суті; представників сторін проінформовано, що судове засідання відбудеться 17.12.2020.

16.12.2020 (електронною поштою) та 17.12.2020 (Укрпоштою) через відділ документального забезпечення від відповідача за первісним позовом надійшли письмові пояснення від 14.12.2020 за вих.№б/н у яких просить суд відмовити у задоволені позовних вимог позивача за первісним позовом. Письмові пояснення від 14.12.2020 за вих.№б/н долучено до матеріалів справи та залишено без розгляду.

16.12.2020 (електронною поштою) та 17.12.2020 (Укрпоштою) через відділ документального забезпечення від позивача за зустрічним позовом надійшла заява від 14.12.2020 за вих.№б/н у якій просить суд провести судове засідання без участі представника позивача за зустрічним позовом; на задоволенні позовних вимог наполягає і просить суд задовольнити їх у повному обсязі.

ПОЗИЦІЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Аналізуючи фактичні обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що неучасть представника позивача за первісним позовом у судовому засіданні не перешкоджає розгляду справи по суті.

В судове засідання, яке відбулося 17.12.2020, учасники процесу не забезпечили явку представників.

Судовий процес, враховуючи неявку представників сторін та на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

В судовому засіданні, яке відбулося 17.12.2020, здійснено розгляд справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 17.12.2020, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, складено вступну та резолютивну частину рішення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

Щодо первісних позовних вимог.

Короткий зміст первісної позовної заяви та узагальнення її доводів.

22.07.2019 між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено договір №01/07 оренди нежитлового приміщення, з урахуванням додаткової угоди №1 від 23.07.2019, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Нікополь, проспект Трубників, будинок 27/29 для надання послуг населенню та підприємствам відповідно до видів економічної діяльності відповідача.

22.07.2019 за Актом №1 прийому-передачі від 22.07.2019 позивач передав, а відповідач прийняв в оренду (оплатне користування) нежитлове приміщення, розташоване на першому поверсі будинку, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Нікополь, проспект Трубників, 27/29.

11.12.2019 відповідач припинив свою господарську діяльність на підставі власного рішення, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач стверджує, що відповідач вніс орендну плату за період з 10.08.2019 по 31.08.2019 у розмірі 12065,00грн. та з 01.09.2019 по 30.09.2019 у розмірі 17000,00грн. Крім цього, відповідачем внесено орендну плату за останній місяць оренди, а саме за період з 22.06.2020 по 21.07.2020 у розмірі 19000,00грн. Водночас, починаючи з жовтня 2019 року відповідач безпідставно припинив сплату орендних та інших платежів.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив на адресу відповідача лист від 24.10.2019 за вих.№1 щодо порушень договору та вимоги про сплату орендних платежів.

20.07.2020 позивач направив на адресу відповідача лист з вимогою повернути спірне майно, у зв`язку із закінчення строку дії договору.

З огляду на несплату відповідачем орендної плати та неповернення майна, господарський суд звернувся до господарського суду з даною позовною заявою.

Короткий зміст заперечень відповідача та узагальнення його доводів.

Письмові пояснення від 14.12.2020 за вих.№б/н відповідача за зустрічним позовом, які господарський суд розцінив як відзив долучено до матеріалів справи та залишено без розгляду з огляду на таке.

Щодо строку для подачі відзиву.

Ухвалу від 18.08.2020 (том 1 а.с.42-43) про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідач отримав 31.08.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу господарського суду 02.09.2020.

Відповідачу в ухвалі від 18.08.2020 роз`яснено право на надання відзиву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Отже, строк для подачі відзиву по 15.09.2020.

16.12.2020 (електронною поштою) та 17.12.2020 (Укрпоштою) через відділ документального забезпечення від відповідача за первісним позовом надійшли письмові пояснення від 14.12.2020 за вих.№б/н, які господарський суд розцінює як відзив на первісні позовні вимог та вказує таке.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Необхідно враховувати, що чинний Господарський процесуальний кодекс України має на меті забезпечити своєчасний розгляд справ і правову визначеність, унеможливити зловживання процесуальними правами та підвищити ефективність судочинства в цілому, для чого встановлено точний порядок та присічні строки вчинення процесуальних дій, визначено стадії судового процесу, запроваджено розумні обмеження, у тому числі щодо подання доказів.

Саме тому всі процесуальні дії суду та учасників процесу повинні вчинятися своєчасно для того, щоб під час підготовки справи до розгляду не залишилося невирішених питань, які можуть затримати розгляд справи по суті.

З огляду на несвоєчасну подачу письмових пояснень від 14.12.2020 за вих.№б/н, які господарський суд розцінив як відзив на первісні позовні вимог, вказані документи долучаються до матеріалів справи і залишаються без розгляду.

Позиція третьої особи не відома. Про існуюче судове провадження повідомлена, що підтверджується поштовими повідомленнями (том 1 а.с.141, 142, 159, 160).

Щодо зустрічних позовних вимог.

Короткий зміст зустрічної позовної заяви та узагальнення її доводів.

Позивач за зустрічним позовом визнав факт укладення договору та підписання Акту прийому-передачі нежитлового приміщення №1 від 22.07.2019.

01.10.2019 позивач за зустрічним позовом направив на адресу відповідача за зустрічним позовом лист з пропозицією розглянути питання щодо дострокового розірвання договору. Лист позивача за зустрічним позовом отримано відповідачем за зустрічним позовом 16.10.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про поштове відправлення №530. Проте, лист позивача за зустрічним позовом залишено без відповіді та задоволення.

31.10.2019 третя особа-1 за зустрічним позовом склав Акт прийому-передачі №2 орендованого нежитлового приміщення за адресою: Дніпропетровська область, місто Нікополь, проспект Трубників, 27/29, про що повідомив по телефону відповідачу за зустрічним позовом та запропонував останньому прибути за адресою орендованого нежитлового приміщення, однак відповідач за зустрічним позовом, за твердженням позивача за зустрічним позовом, відмовилася. Позивач за зустрічним позовом стверджує, що скориставшись послугами "Нової пошти" у місті Нікополі відправив на адресу відповідача за зустрічним позовом ключі від орендованого приміщення та два примірника Акта прийому-передачі №2 від 31.10.2019, крім цього копію довіреності на ім`я третьої особи-1 за зустрічним позовом, що підтверджується експрес-накладною "Нової пошти" №5970. Станом на 23.12.2019 відповідач за зустрічним позовом не отримала поштове відправлення позивача за зустрічним позовом через відмову від отримання.

Припинення статусу позивача за зустрічним позовом ототожнено останнім із його ліквідацією, у зв`язку із чим 20.12.2019 надіслано лист від 19.12.019 відповідачу за зустрічним позовом, що підтверджується квитанцією про поштове відправлення, у якому повідомлено, що позивача за зустрічним позовом, за визначенням останнього, ліквідовано та запропоновану відповідачу за зустрічним позовом прибути за місцезнаходженням орендованого приміщення для його прийняття з оренди та складання акту прийому-передачі №2.

На думку позивача за зустрічним позовом, факт припинення дії договору є безпірним, оскільки фізичну особу-підприємця ліквідовано.

Для вирішення питання передачі орендованого майна відповідачу за зустрічним позовом позивач за зустрічним позовом звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про зобов`язання відповідача за зустрічним позовом вчинити певні дії, а саме прийняти з оренди нежитлове приміщення, розташоване на першому поверсі будинку за адресою: Дніпропетровська область, місто Нікополь, проспект Трубників, 27/29. Ухвалою від 11.01.2020 Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області постановив ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі №182/62/20. Позивач вказав, що ухвалою від 16.04.2020 Дніпропетровського апеляційного суду відкрито апеляційне провадження. Позивач за зустрічним позовом вказав, що вжив всіх можливих заходів задля досудового вирішення спору.

Щодо заперечень відповідача за зустрічним позовом.

Письмові пояснення від 16.11.2020 за вих.№1 відповідача за зустрічним позовом, які господарський суд розцінив як відзив долучено до матеріалів справи та залишено без розгляду з огляду на таке.

В ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2020 по справі №904/4428/20 роз`яснено відповідачу за зустрічним позовом, що відповідно до статті 178 Господарського процесуального кодексу України, він має право надати відзив на зустрічну позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, в строк до 02.11.2020. У випадку подання відзиву на позов, відповідач направляє його копію на адресу позивача, докази чого надає суду (розрахунковий чек, опис вкладення до цінного листа).

Крім цього, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2020 по справі №904/4428/20 відповідача за зустрічним позовом зобов`язано направити на адресу позивача за зустрічним позовом копію письмових пояснень від 16.11.2020 за вих.№1 з доданими до нього документами в строк до 19.11.2020. Докази направлення (розрахунковий чек, опис вкладення до цінного листа) копії письмових пояснень від 16.11.2020 за вих.№1 з доданими до нього документами надати до суду в строк до 19.11.2020.

Фактично докази направлення копії письмових пояснень від 16.11.2020 за вих.№1 з доданими до нього документами надано до господарського суду 09.12.2020 (електронною поштою) та 15.12.2020 (Укрпоштою). Господарський суд констатує, що докази направлення копії письмових пояснень від 16.11.2020 за вих.№1 з доданими до нього документами надано до господарського суду після закриття підготовчого провадження. Крім цього, станом на 17.12.2020 на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень відсутня інформація щодо отримання письмових пояснень від 16.11.2020 за вих.№1 з доданими до них документами позивачем за зустрічним позовом.

Необхідно враховувати, що чинний Господарський процесуальний кодекс України має на меті забезпечити своєчасний розгляд справ і правову визначеність, унеможливити зловживання процесуальними правами та підвищити ефективність судочинства в цілому, для чого встановлено точний порядок та присічні строки вчинення процесуальних дій, визначено стадії судового процесу, запроваджено розумні обмеження, у тому числі щодо подання доказів.

Саме тому всі процесуальні дії суду та учасників процесу повинні вчинятися своєчасно та у визначеному порядку для того, щоб під час підготовки справи до розгляду не залишилося невирішених питань, які можуть затримати розгляд справи по суті.

Беручи до уваги, що відповідач за зустрічним позовом вимоги суду виконав невчасно і відсутня інформація про отримання позивачем за зустрічним позовом письмових пояснень від 16.11.2020 за вих.№1 відповідача за зустрічним позовом, господарський суд визнав за справедливе письмові пояснення від 16.11.2020 за вих.№1 відповідача за зустрічним позовом долучити до матеріалів справи та залишити без розгляду.

Позиція третьої особи.

Позиція третьої особи-1 за зустрічним позов збігається з позицією позивача за зустрічним позовом.

Третя особа-1 вважає, що договір оренди припинив свою дію з дати припинення позивачем за зустрічним позовом підприємницької діяльності.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є такі:

1. Юрисдикція спору.

2. Підсудність спору.

3. Обставини укладання договору.

4. Повноваження особи, яка підписала договір оренди від імені відповідача за первісним позовом.

5. Природа договору.

6. Строк користування майном.

Щодо зустрічних позовних вимог.

7. Правомірність зустрічної вимоги про визнання припиненим зобов`язання за договором з 11.12.2019, тобто з часу ліквідації суб`єкта господарювання.

Щодо первісних позовних вимог.

8. Строк оплати. Наявність часткової оплати. Існування заборгованості.

9. Правомірність нарахування пені.

10. Правомірність нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Щодо первісної та зустрічної позовних вимог.

11. Правомірність первісної вимоги про зобов`язання повернути об`єкт оренди з оренди та правомірність зустрічної вимоги про зобов`язання прийняти об`єкт оренди з оренди та підписати акт приймання-передачі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

1. Юрисдикція спору.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності Господарським процесуальним кодексом України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Господарський суд встановив, що договір №01/07 від 22.07.2019 оренди нежитлового приміщення (далі - договір) укладено між фізичною особою-підприємцем Одінковим Валерієм Олексійовичем (далі - орендар, відповідач, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) та фізичною особою-підприємцем Сігало Ольгою Миколаївною (далі - орендодавець, позивач, позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом). Крім цього, об`єкт оренди (нежитлове приміщення, розташоване на першому поверсі будинку за адресою: Дніпропетровська область, місто Нікополь, проспект Трубників, 27/29) передано в оренду з метою надання послуг населенню та підприємствам відповідно до видів економічної діяльності орендаря (пункт 1.2 договору).

Аналіз змісту та підстав поданого позову свідчить про те, що спір між сторонами виник щодо стягнення орендної плати та повернення орендованого відповідачем приміщення по акту приймання-передачі.

Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

З огляду на предмет договору, пункт 1.2, відповідач орендував приміщення у позивача задля надання з метою надання послуг населенню та підприємствам відповідно до обраних видів економічної діяльності.

Згідно із частиною 1 статті 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

За частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

В даному випадку позивач надав відповідачу в оренду приміщення, а відтак має право на отримання орендної плати.

За положеннями статті 51 Цивільного кодексу України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до статті 52 Цивільного кодексу України ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, статей 202-208 Господарського кодексу України, частини 8 статті 4 Закону України від 15.05.2003 №755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Отже, позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 по справі №910/8729/18 провадження №12-294гс18.

2. Підсудність спору.

Згідно з положеннями частини 1 та 2 статті 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За змістом частини 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до частини першої статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 Цивільного кодексу України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Предметом даного спору є вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів за оренду нерухомого майна та вимога про повернення нерухомого майна, що знаходиться у місті Нікополі Дніпропетровської області з оренди, тоді як місце проживання відповідача є м.Кропивницький, вулиця Вокзальна, будинок 24 квартира 77.

Зі змісту заявлених позивачем вимог вбачається, що спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна, зокрема з його повернення з оренди та внесення орендної плати.

Оскільки спір виник щодо нерухомого майна, яке територіально розташоване у місті Нікополі Дніпропетровської області, то застосуванню підлягають положення статті 30 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, справа №4428/20 підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 16.05.2018 по справі №640/16548/16-ц.

3. Обставини укладання договору.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

22.07.2019 між фізичною особою-підприємцем СІГАЛО ОЛЬГОЮ МИКОЛАЇВНОЮ (далі - позивач, позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом, орендодавець) та фізичною особою ОСОБА_1 (далі - відповідач, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом, орендар) укладено договір №01/07 оренди нежитлового приміщення (далі - договір).

Предмет договору. Відповідно до даного договору орендодавець зобов`язується надати, а орендар прийняти в оренду (платне користування) 80,5кв.м. нежитлового приміщення, розташоване на першому поверсі будинку за адресою: Дніпропетровська область, місто Нікополь, проспект Трубників, 27/29, що належить орендодавцеві на праві спільної сумісної власності (далі - об`єкт оренди), що підтверджується Свідоцтвом на право власності САВ №768934, видане виконкомом Нікопольської міської ради 12.03.2008 (пункт 1.1 договору). Об`єкт оренди передається в оренду з метою надання послуг населенню та підприємствам відповідно до видів економічної діяльності орендаря (пункт 1.2 договору).

Ціна договору. За користування об`єктом оренди орендар сплачує орендодавцеві орендну плату у такому розмірі:

- серпень-вересень 2019 року у розмірі 17000,00грн. / за місяць оренди;

- починаючи з жовтня 2019 року у розмірі 19000,00грн. / за місяць оренди (пункт 6.1 договору, з урахуванням змін внесених додатковою угодою №1 від 23.07.2019).

Строк. Термін дії даного договору визначений сторонами з 22.07.2019 по 21.07.2020 (пункт 9.1 договору).

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним.

4. Повноваження особи, яка підписала договір оренди від імені відповідача за первісним позовом.

Господарський суд встановив, що договір від імені орендаря підписано Шереметьєвою Ю.Г. (далі - третя особа-1 за первісним позовом).

Повноваження третьої особи-1 за первісним позовом підтверджені довіреністю від 22.07.2019, яка підписана відповідачем за первісним позовом та у якій третій особі-1 за первісним позовом надано право подавати та підписувати всі документи, у тому числі договорів оренди та суборенди, акти прийому-передачі та інші документи необхідні для виконання повноважень наданих цією довіреністю.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до частин першої, третьої статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

За змістом статей 244-245 Цивільного кодексу України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Форма договору найму будівлі або іншої капітальної споруди визначена у статті 793 Цивільного кодексу України, а саме 1. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. 2. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню, крім договору, предметом якого є майно державної або комунальної власності, який підлягає нотаріальному посвідченню у разі, якщо він укладений за результатами електронного аукціону строком більше ніж на п`ять років.

Термін дії договору, в силу пункту 9.1, визначений сторонами з 22.07.2019 по 21.07.2020.

Логічним є висновок, що письмова форма договору укладеного між сторонами відповідає вимогам закону.

Відтак, довіреність видана відповідачем за первісним позовом третій особі-1 за первісним позовом оформлена у відповідності до Закону.

Крім цього, довіреністю від 22.07.2019 видана відповідачем за первісним позовом третій особі-1 за первісним позовом прямо передбачає право підпису договору оренди та акту прийому-передачі.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

5. Природа договору.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (стаття 759 Цивільного кодексу України).

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору оренди, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

6. Строк користування майном.

1. Договір найму, в силу статті 763 Цивільного кодексу України, укладається на строк, встановлений договором.

Термін дії договору, відповідно до пункту 9.1, визначений сторонами з 22.07.2019 по 21.07.2020.

Відповідно до пункту 2.1 договору орендодавець передає орендодавцеві, а орендар приймає об`єкт оренди не пізніше 22.07.2019.

В силу статті 695 Цивільного кодексу України 1. Передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Абзацом 1 пункту 2.3 договору врегульовано, що передача об`єкта в оренду здійснюється за місцем знаходження приміщення шляхом складання сторонами та підписання Акту прийому-передачі №1, що свідчить про фактичний стан приміщення та устаткування в приміщенні й передачі його в оренду.

22.07.2019 сторонами складено Акт №1 прийому-передачі нежитлового приміщення в оренду розташованого за адресою: місто Нікополь, проспект Трубників, 27/29 у якому вказано його фактичний стан.

Логічним є висновок, що датою початку користування об`єктом оренди є 22.07.2020.

2. Повернення наймачем предмета договору найму, відповідно до статті 795 Цивільного кодексу України, оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Абзацом 2 пункту 2.3 договору врегульовано, що прийняття об`єкта оренди після закінчення строку оренди або дострокового розірвання договору оренди здійснюється за місцем знаходження приміщення, шляхом складання сторонами та підписання Акту прийому-передачі №2, що свідчить про фактичний стан приміщення та устаткування в приміщенні і його поверненні орендодавцеві.

Відповідно до пункту 2.4 договору у момент підписання Акту прийому-передачі передавальна сторона передає приймаючій стороні всі ключі від об`єкта оренди.

Господарський суд констатує відсутність належно оформленого Акту прийому-передачі №2.

Щодо оцінки Акту прийому-передачі нежитлового приміщення від 31.10.2019.

Відповідач долучає до матеріалів справи Акт прийому-передачі нежитлового приміщення від 31.10.2019, який з боку орендаря підписано Смірновим Максимом Вікторовичем, повноваження якого підтверджено нотаріально посвідченою довіреністю від 30.10.2019 зареєстрованою у реєстрі за №1050. Беручи до уваги, що Акт прийому-передачі нежитлового приміщення від 31.10.2019 складено та підписано не сторонами, а лише представником відповідача, господарський суд визнає його неналежними доказом передачі об`єкта оренди з оренди.

Щодо листування відповідача з позивачем.

Відповідач долучив до матеріалів справи лист від 01.10.2019 за вих.№01/10 у якому просить позивача розірвати договір оренди нежитлового приміщення №01/07 від 22.07.2019 з 01.11.2019. В якості доказу направлення листа від 01.10.2019 за вих.№01/10 долучено рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. В якості відправника вказано особу на прізвище Хохлова. Хохлова Ольга Олександрівна, згідно заяви свідка (а.с. 148 том 1), з 06.08.2019 працювала касиром у магазині розташованому по проспекту Трубників, 27/29 у місті Нікополі.

Листом від 19.11.2019 відповідач звернувся до позивача з вимогою направити на його адресу письмову відповідь на лист за вих.№01/10 від 01.10.2019 щодо розгляду пропозиції про дострокове розірвання договору оренди нежитлового приміщення №01/07 від 22.07.2019. Крім цього, листом від 19.12.2019 за вих.№б/н відповідач повідомив позивача про його ліквідацію і запропонував прибути 23.12.2019 о 12год. 00хв. за адресою: Дніпропетровська область, місто Нікополь, проспект Трубників, 27/29 для передачі орендованого майна та складання відповідного акту прийому-передачі №2 орендованого приміщення, розташованого на першому поверсі будинку за адресою: Дніпропетровська область, місто Нікополь, проспект Трубників, 27/29. В якості доказів направлення долучено експрес-накладні №4825 від 22.12.2019 та №4825 від 22.12.2019.

Підстави для зміни або розірвання договору врегульовано статтею 651 Цивільного кодексу України, а саме 1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. 2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. 3. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Пунктом 10.2 договору визначено, що однобічна відмова від виконання або зміни договірних зобов`язань не допускається. Всі суперечності вирішуються за взаємною згодою сторін, у випадку не досягнення згоди суперечка передається зацікавленою стороною на розгляд суду.

Проаналізувавши листування відповідача з позивачем, умови укладеного договору та положення чинного законодавства, господарський суд дійшов висновку, що згода сторін на розірвання договору відсутня; право на односторонню відмову від договору останнім не встановлено.

Відтак, у зв`язку із відсутності взаємної згоди сторін, спір щодо розірвання договору, повернення майна з оренди підлягає вирішенню у суді.

При цьому, з огляду на дати та зміст листів відповідача до позивача, відповідач станом на 19.12.2019 непрямо визнав договір діючим, а об`єкт оренди не повернутим.

Щодо звернень відповідача до суду.

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява відповідача до позивача про зобов`язання вчинити певні дії. Відповідач обґрунтував позовну заяву тим, що у період з 09.07.2019 по 11.12.2019 був зареєстрованим як фізична особа-підприємець. Для реалізації підприємницької діяльності 22.07.2019 уклав договір оренди нежитлового приміщення з позивачем. Однак, у зв`язку з неприбутковістю підприємницької діяльності та погіршенням стану здоров`я 11.12.2019 припинив підприємницьку діяльність та звернувся до позивача з вимогою про припинення договору оренди нежитлового приміщення та передачі орендованого приміщення власнику. На час звернення відповідача до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області позивач відмовлявся від розірвання договору оренди, а тому відповідач вимушений був звернутися до суду. Ухвалою від 11.01.2020 по справі №182/62/20 провадження №2/0182/617/2020 відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою відповідача до позивача про зобов`язання вчинити певні дії. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09.09.2020 по справі №182/62/20 провадження №2/0182/617/2020 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення. Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.01.2020 залишити без змін.

Ознайомившись із судовими рішеннями у справі №182/62/20 провадження №2/0182/617/2020, господарський суд дійшов висновку, що відповідач визнав правомірність укладення договору оренди та факт його прийняття в оренду. Крім цього, відповідач станом на 09.09.2020 непрямо визнав договір діючим, а об`єкт оренди не повернутим.

Крім цього, відповідач звернувся і до господарського суду з зустрічною позовною заявою у справі №904/4428/20 із вимогою зобов`язати відповідача за зустрічним позовом прийняти від позивача за зустрічним позовом нежитлове приміщення розташоване на першому поверсі будинку за адресою: Дніпропетровська область, м.Нікополь, проспект Трубників, 27/29, загальною площею 80,5 кв.м. та підписати Акт прийняття-передачі №2 до Договору №01/07 від 22.07.2019 про прийняття-передачу орендованого приміщення.

Відтак, логічним є висновок, що об`єкт оренди не повернуто з оренди, а отже знаходиться в користуванні відповідача.

Водночас, аналізуючи первісні позовні вимоги та положення пункту 9.1 договору, господарський суд дійшов висновку, що позивач за первісним позовом визнав датою закінчення договору - 21.07.2020, як передбачено пунктом 9.1 договору.

Таким чином, дата закінчення договору - 21.07.2020.

7. Правомірність зустрічної вимоги про визнання припиненим зобов`язання за договором з 11.12.2019, тобто з часу ліквідації суб`єкта господарювання.

Як на підставу для обґрунтування припинення договору оренди відповідач посилається на положення статті 291 Господарського кодексу України. Припинення договору оренди. 1. Одностороння відмова від договору оренди не допускається. 2. Договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об`єкта оренди; ліквідації суб`єкта господарювання-орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди.

Господарський суд звертає увагу, що стаття 781 Цивільного кодексу України регулює питання припинення договору найму. 1. Договір найму припиняється у разі смерті фізичної особи - наймача, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, відповідач констатує, що 11.12.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців внесено відомості про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Одінокова Валерія Олексійовича.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 4.22 постанови від 13.02.2019 по справі №910/8729/18 провадження №12-294гс18 дійшла висновку, що за змістом статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, статей 202-208 Господарського кодексу України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15.05.2003 №755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Господарський суд констатує, що 11.12.2019 відбулося припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Одінокова Валерія Олексійовича, проте останній як фізична особа не перестав існувати та є живим.

Логічним є висновок, що з 11.12.2019 (дата внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців відомостей про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Одінокова Валерія Олексійовича) укладений між сторонами договір продовжив діяти до 21.07.2020.

Таким чином, позовна вимога позивача за зустрічним позовом про визнання припиненими зобов`язань по Договору оренди нежитлового приміщення №01/07 від 22.07.2019 між позивачем за зустрічною позовною заявою та відповідачем за зустрічною позовною заявою з 11.12.2019, тобто з часу ліквідації суб`єкта господарювання задоволенню не підлягає.

8. Строк оплати. Наявність часткової оплати. Існування заборгованості.

Питання плати за користування майном врегульовано статтею 762 Цивільного кодексу України. 1. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. 2. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. 3. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. 4. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. 5. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. 6. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

За користування об`єктом оренди орендар сплачує орендодавцеві орендну плату у такому розмірі:

- серпень-вересень 2019 року у розмірі 17000,00грн. / за місяць оренди;

- починаючи з жовтня 2019 року у розмірі 19000,00грн. / за місяць оренди (пункт 6.1 договору, з урахуванням змін внесених додатковою угодою №1 від 23.07.2019).

Пунктом 6.2 договору визначено, що зобов`язання по сплаті орендної плати починається за даним договором з 10.08.2019, а закінчується з моменту підписання Акту прийому-передачі №2.

Орендар щомісяця до 02-го числа поточного місяця сплачує орендодавцеві суму орендної плати за поточний місяць в наявній формі шляхом видачі коштів з каси орендаря або шляхом їхнього перерахування на розрахунковий рахунок зазначений орендодавцем, або іншими способами, не забороненими законодавством України (пункт 6.3 договору).

Позивач визнав, а відповідач не спростував факт сплати орендної плати за період з 10.08.2019 по 30.09.2019 та за останній місяць оренди з 22.06.2020 по 21.07.2020 у розмірі 19000,00грн.

Позивач стверджує, а відповідач не заперечує, що з жовтня 2019 року сплата орендної плати припинилася.

Відтак, позивач нарахував відповідачу орендну плату за період з жовтня 2019 року по 21.06.2020 на загальну суму 165299,00грн.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку орендодавця не перешкоджати користуванню орендарем об`єктом оренди на умовах даного договору, у тому числі безперешкодний вхід у приміщення персоналу й клієнтам орендаря (пункт 4.3 договору) відповідає обов`язок орендаря вчасно і в повному обсязі здійснювати орендні та інші платежі, пов`язані з об`єктом оренди (пункт 4.4 договору).

Строк внесення орендних платежів за період з жовтня 2019 року по 21.06.2020 є таким, що настав.

Доказів внесення орендних платежів за період з жовтня 2019 року по 21.06.2020 відповідач не надав.

Доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, належними доказами не спростував.

Факт невикористання об`єкту оренди відповідач не підтвердив.

Доказів повернення об`єкту оренди позивачу відповідачем не надано.

Господарський суд перевірив розрахунок орендних платежів за період з жовтня 2019 року по 21.06.2020 та визнав його правильним.

Отже, первісні позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача за період з жовтня 2019 року по 21.06.2020 орендних платежів на загальну суму 165299,00грн. є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

9. Правомірність нарахування пені.

У відповідності до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені).

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 8.2 договору визначено, що стягнення заборгованостей по платежах здійснюється орендодавцем у встановленому законом порядку зі стягненням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який стягується пеня, за кожен день прострочення з вини орендаря, включаючи день оплати.

Щодо розрахунку пені.

Позивач нарахував пеню за загальний період прострочення з 02.10.2019 по 10.08.2020 на загальну суму 2657,66грн.

Відповідач контррозрахунку не надав.

Господарський суд перевірив розрахунок пені та виявив помилки, які вплинули на результат.

Під час розрахунку пені не взято до уваги положення частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України, яка визначає, що у разі, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відтак, до стягнення з відповідача підлягає пеня у розмірі 13784,69грн.

10. Правомірність нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Відповідно до частин 1, 7 статті 193 Господарського кодексу України (статті 525, 526 Цивільного кодексу України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо розрахунку трьох процентів річних.

Позивач нарахував три проценти річних за загальний період прострочення з 02.10.2019 по 10.08.2020 на загальну суму 2657,66грн.

Відповідач контррозрахунок трьох процентів річних не надав.

Господарський суд перевірив розрахунок трьох процентів річних та визнав його таким, що містить помилки, а вимогу такою, що підлягає задоволенню частково, а саме у розмірі 2636,29грн.

Щодо розрахунку інфляційних втрат.

Позивач нарахував інфляційні втрати за загальний період прострочення з 02.10.2019 по 10.08.2020 на загальну суму 1890,50грн.

Відповідач контррозрахунок інфляційних втрат не надав.

Господарський суд перевірив розрахунок інфляційних втрат та встановив, що позивачем не враховано, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відтак, до стягнення з відповідача підлягають інфляційні втрати у розмірі 1385,73грн.

11. Правомірність первісної вимоги про зобов`язання повернути об`єкт оренди з оренди та правомірність зустрічної вимоги про зобов`язання прийняти об`єкт оренди з оренди та підписати акт приймання-передачі.

Господарський суд встановив, що позивач заявив вимогу про зобов`язання повернути з оренди приміщення, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, місто Нікополь, проспект Трубників, будинок 27/29 по акту прийому-передачі, в той час як відповідач заявив зустрічну вимогу про зобов`язання позивача прийняти від відповідача нежитлове приміщення розташоване на першому поверсі будинку за адресою: Дніпропетровська область, м.Нікополь, проспект Трубників, 27/29, загальною площею 80,5 кв.м. та підписати Акт прийняття-передачі №2 до Договору №01/07 від 22.07.2019 про прийняття-передачу орендованого приміщення.

Надаючи оцінку змісту листу відповідача від 01.10.2019 за вих.№01/10 у якому просить позивача розірвати договір оренди нежитлового приміщення №01/07 від 22.07.2019 з 01.11.2019. В якості доказу направлення листа від 01.10.2019 за вих.№01/10 долучено рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. В якості відправника вказано особу на прізвище Хохлова. Хохлова Ольга Олександрівна, згідно заяви свідка (а.с. 148 том 1), з 06.08.2019 працювала касиром у магазині розташованому по проспекту Трубників, 27/29 у місті Нікополі та листу від 19.11.2019 у якому відповідач звернувся до позивача з вимогою направити на його адресу письмову відповідь на лист за вих.№01/10 від 01.10.2019 щодо розгляду пропозиції про дострокове розірвання договору оренди нежитлового приміщення №01/07 від 22.07.2019. Крім цього, листом від 19.12.2019 за вих.№б/н відповідач повідомив позивача про його ліквідацію і запропонував прибути 23.12.2019 о 12год. 00хв. за адресою: Дніпропетровська область, місто Нікополь, проспект Трубників, 27/29 для передачі орендованого майна та складання відповідного акту прийому-передачі №2 орендованого приміщення, розташованого на першому поверсі будинку за адресою: Дніпропетровська область, місто Нікополь, проспект Трубників, 27/29. В якості доказів направлення долучено експрес-накладні №4825 від 22.12.2019 та №4825 від 22.12.2019, господарський суд дійшов висновку, що відповідач вчиняв дії щодо повернення об`єкту оренди з оренди, проте саме позивач залишав пропозиції відповідача без задоволення. Водночас за захистом своїх прав позивач за зустрічним позовом вперше звернувся до суду лише у 2020 році.

Позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою від 20.07.2020 за вих.№1 "Стосовно порушень виконання зобов`язання за Договором №01/07 від 22.07.2019 (з додатками) та повернення нежитлового приміщення з оренди" лише у липні 2020 року. В якості доказу направлення листа-вимоги від 20.07.2020 за вих.№1 надано квитанцію та накладну, проте не надано доказів отримання вказаного листа-вимоги відповідачем.

Господарським судом визначено дату закінчення договору - 21.07.2020.

З огляду на встановлені обставини, господарський суд дійшов висновку, що і первісні позовні вимоги, і зустрічні позовні вимоги в частині повернення об`єкту оренди з оренди та в частині прийняття об`єкту оренди з оренди підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

Щодо майнових вимог позивача за первісним позовом.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покласти на відповідача за первісним позовом пропорційно розміру задоволених майнових позовних вимог, а саме у розмірі 2746,66грн., з урахуванням того, що 99,68% майнових позовних вимог позивача за первісним позовом судом задоволено.

Щодо зустрічної позовної вимоги про визнання припиненим зобов`язання за договором з 11.12.2019, тобто з часу ліквідації суб`єкта господарювання.

З огляду на визнання зустрічної позовної вимоги в частині визнання припиненим зобов`язання за договором з 11.12.2019, тобто з часу ліквідації суб`єкта господарювання неправомірною, судових збір за вказаною вимогою покласти на позивача за зустрічним позовом.

Щодо первісної вимоги про зобов`язання повернути об`єкт оренди з оренди та зустрічної вимоги про зобов`язання прийняти об`єкт оренди з оренди та підписати акт приймання-передачі.

З огляду на те, що господарський суд не встановив протиправних дій або таких, що свідчать про ухилення відповідача від повернення об`єкту оренди з оренди, справедливим визнається покладення судового збору за первісною позовною вимогою про зобов`язання повернути з оренди приміщення, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, місто Нікополь, проспект Трубників, будинок 27/29 по акту прийому-передачі та за зустрічною позовною вимогою про зобов`язання позивача прийняти від відповідача нежитлове приміщення розташоване на першому поверсі будинку за адресою: Дніпропетровська область, м.Нікополь, проспект Трубників, 27/29, загальною площею 80,5 кв.м. та підписати Акт прийняття-передачі №2 до Договору №01/07 від 22.07.2019 про прийняття-передачу орендованого приміщення на позивача за первісним позовом.

Таким чином, з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом підлягає стягненню 2746,66грн., а з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом підлягає стягненню 2102,00грн.

В силу частини 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Відтак, господарський суд вирішив здійснити зустрічне зарахування сум судового збору та стягнути з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом різницю стягнутого судового збору, а саме 644,66грн. (2746,66грн. - 2102,00грн.)

Керуючись статтями 2-5, 7-15, 18, 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 91, 123, 129, 194-196, 200-201, 204-205, 218-220, 222, 232-233, 236-242, 253-254, 256-259, пунктом 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ.

Первісні позовні вимоги фізичної особи-підприємця СІГАЛО ОЛЬГИ МИКОЛАЇВНИ (Місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення 183698,80грн., з яких 165299,00грн. заборгованості зі сплати орендних платежів; 13851,64грн. пені; 2657,66грн. трьох процентів річних; 1890,50грн. інфляційних втрат (договір №01/07 від 22.07.2019 оренди нежитлового приміщення) та про зобов`язання повернути з оренди приміщення задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи-підприємця СІГАЛО ОЛЬГИ МИКОЛАЇВНИ (Місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 165299,00грн. (сто шістдесят п`ять тисяч двісті дев`яносто дев`ять грн. 00 коп.) заборгованості зі сплати орендних платежів; 13784,69грн. (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири грн. 69 коп.) пені; 2636,29грн. (дві тисячі шістсот тридцять шість грн. 29 коп.) трьох процентів річних; 1385,73грн. (одна тисяча триста вісімдесят п`ять грн. 73 коп.) інфляційних втрат; 644,66грн. (шістсот сорок чотири грн. 66 коп.) судового збору.

В частині стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи-підприємця СІГАЛО ОЛЬГИ МИКОЛАЇВНИ (Місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 66,95грн. пені; 21,37грн. трьох процентів річних; 504,77грн. інфляційних втрат відмовити.

Зобов`язати фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) повернути з оренди приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 по акту прийому-передачі фізичній особі-підприємцю СІГАЛО ОЛЬЗІ МИКОЛАЇВНІ (Місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зустрічні позовні вимоги фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до фізичної особи-підприємця СІГАЛО ОЛЬГИ МИКОЛАЇВНИ (Місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання зобов`язання по договору №01/07 від 22.07.2019 оренди нежитлового приміщення припиненим та про зобов`язання прийняти з оренди майно шляхом підписання акту прийняття-передачі задовольнити частково.

В частині визнання припиненими зобов`язань по Договору оренди нежитлового приміщення №01/07 від 22.07.2019 між фізичною особою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) та фізичною особою-підприємцем СІГАЛО ОЛЬГОЮ МИКОЛАЇВНОЮ (Місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з 11.12.2019, тобто з часу ліквідації суб`єкта господарювання відмовити.

Зобов`язати фізичну особу-підприємця СІГАЛО ОЛЬГУ МИКОЛАЇВНУ (Місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) прийняти від фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) нежитлове приміщення розташоване на першому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 80,5кв.м. та підписати Акт прийняття-передачі №2 до Договору №01/07 від 22.07.2019 про прийняття-передачу орендованого приміщення.

Видати накази.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Складання повного рішення відкладено на строк не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Дата підписання та складення повного судового рішення - 23.12.2020.

Суддя І.В. Петренко