ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2020 року м.Дніпро Справа № 908/1926/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Антоніка С.Г., Дарміна М.О.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від позивача: Губорєва Я.А. адвокат, довіреність № 1130 від 06.08.2019 р.;

від відповідача: Сахно О.О., представник, довіреність № 20-142 від 10.12.2019 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод "Запоріжсталь" на рішення Господарського суду Запорізької області від 14.01.2020 року, ухвалене суддею Корсун В.Л., повний текст якого складений 24.01.2020, у справі № 908/1926/19

за позовом акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця", м. Дніпро,

до публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя

про стягнення 714 750,24 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (надалі - Відповідач, ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь") 714 750,24 грн., а саме: 195 588,00 грн. плати за користування вагонами, 519 162,24 грн. збору за зберігання вантажу та збору за зберігання вантажів у двократному розмірі.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору № ПР/М-16-3/1 708-НЮ від 30.09.2016 "Про експлуатацію залізничної під`їзної колії, яка примикає до станції Запоріжжя-Ліве".

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 14.01.2020 у справі №908/1926/19 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" 195 588 грн. 00 коп. плати за користування вагонами, 519 162 грн. 24 коп. збору за зберігання вантажу та збору за зберігання вантажу у двократному розмірі та 10 721 грн. 25 коп. витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Запорізький завод "Запоріжсталь" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована наступним:

- в даному випадку затримка вагонів на станції Павлоград-1 сталась з вини Позивача (з причин, залежних від залізниці), а не Відповідача; Позивач сам, з власної ініціативи, прийняв таке рішення;

- затримки вагонів за актами загальної форми ГУ-23 від 11.02.2019 та 12.02.2019 (у кількості 10 штук) пов`язані з систематичним невиконання позивачем умов договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПАТ "Запорізький металургійний завод "Запоріжсталь", яка примикає до ст. Запоріжжя-Ліве регіональної філії "Придніпровська залізниця" №ПР/М-16-3/1-708/НЮдч від 30.09.2016, а саме: позивачем порушуються умови про інтервальний проміжок часу, що встановлений цим договором для повернення вагонів з під`їзної колії;

- судом не взято до уваги, що надані позивачем докази (акти загальної форми ГУ-23 - 10 шт. про затримку спірних вагонів) значно менше за обсяг доказів, наданих відповідачем - 110 актів, які свідчать про закінчення затримки вагонів 12.02.2019, 13.02.2019 та 14.02.2019, таким чином, відсутні підстави та обґрунтування затримання спірних вагонів у період з 14.02.2019 по 18.02.2019;

- довіреності, які видані на посадових осіб Декарчука О.М. та Борецького О.С. не передбачають повноважень стосовно видачі наказів про затримання поїздів на підходах до станції призначення та про збільшення розміру збору за зберігання вантажів; крім того, для всіх документів позивача діє правило двох підписів, відповідно, підписані від імені позивача документи одноосібно не мають для відповідача та третіх осіб юридичної сили, відтак, накази №862 від 12.02.2019 про затримку поїзду, №39/МО від 14.02.2019 про збільшення розміру збору за зберігання вантажу складені без дотримання правила двох підписів, тому підписані не уповноваженими особами, отже, не мають юридичної сили;

- вказане стосується і позовної заяви, яка підписана одноосібно адвокатом Губорєвою Я.А., внаслідок чого суд першої інстанції мав залишити позов без розгляду за приписами п.2 ч.1 ст.226 ГПК України;

- суд безпідставно застосував до спірних правовідносин приписи ст. 36 Статуту залізниць України, оскільки для підвищення розміру збору за зберігання вантажів необхідно щоб технологічні труднощі та ускладнення, що виникли на станції, знаходилися в причинному зв`язку з несвоєчасним вивантаженням вантажів, вивезенням їх вантажоодержувачем. В той же час, Позивачем не доведено належними доказами наявність ускладнень, що спричинені затримкою вагонів, перелічених в наказі про затримання вагонів № 862 від 12.02.2019;

- нарахування до сплати Позивачем сум ПДВ не підтверджується матеріалами справи - ані накопичувальними картками, ані відомостями плати за користування вагонами, ані будь-якими первинними документами, тому стягнення додатково 20 % від сум за накопичувальними картками, наказом та відомостями є безпідставним.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, як таке, що було винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що начальником залізниці відповідно до Статуту АТ "Українська залізниця" та Положення про філію законно були надані повноваження керівникам підрозділу, які у відповідності до Статуту залізниць України, Правил перевезення вантажів видали наказ про затримку поїзда, наказ про застосування ставки збору за зберігання вантажів у двократному розмірі, тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у підписантів наказів про затримку вагонів на підходах до станції призначення та про застосування ставки збору за зберігання вантажу в двократному розмірі повноважень на вчинення даних дій.

Відповідач не забезпечив вчасне забирання вагонів зі станції Запоріжжя - Ліве, що призвело до затримки поїздів на проміжних станціях, можливістю виїзду на станцію резервом Відповідач не скористався, несвоєчасне вивезення вагонів зі станції ним не заперечується. На станції призначення, окрім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів, в тому числі поїздів Відповідача, його контрагентів. Договором на експлуатацію залізничної під`їзної колії не передбачено, що перераховані колії використовуються виключно для потреб Відповідача і їх використання для інших підприємств заборонено. Зайнятість усіх 32 колій парків "А" та "Б" станції Запоріжжя - Ліве вагонами, які прибули на адресу Відповідача, не передбачено. Відповідачем не було доведено відсутності своєї вини у порушенні зобов`язання.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020 (колегія суддів у складі: головуючий Іванов О.Г. (доповідач), Березкіна О.В., Антонік С.Г.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на рішення Господарського суду Запорізької області від 14.01.2020 у справі № 908/1926/19; розгляд справи призначено у судовому засіданні на 11.03.2020.

В судовому засіданні 11.03.2020 оголошено перерву до 02.04.2020.

Через запровадження постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року N211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року №215, на всій території України карантину із забороною, зокрема, проведення всіх масових заходів, та встановленням на період дії карантинних заходів на території України тимчасово особливого режиму роботи Центрального апеляційного господарського суду, на виконання рішення зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду, оформленого протоколом зборів суддів № 1 від 17.03.2020 та рішення зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду, оформленого протоколом зборів суддів № 3 від 31.03.2020, слухання справи 02.04.2020 не відбулось, а учасників справи попереджено, що про дату та час судового засідання вони будуть повідомленні додатково.

Ухвалою суду від 04.05.2020 розгляд справи призначено на 03.06.2020.

01.06.2019 на адресу Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання Позивача про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано неможливістю явки представника в судове засідання через дію карантину, який продовжено до 22.06.2020, відмовою представнику Позивача ухвалою суду від 15.05.2020 в задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Аналогічне клопотання про відкладення розгляду справи отримано судом апеляційної інстанції 01.06.2020 від апелянта засобами електронного зв`язку.

З урахуванням вищезазначених клопотань ухвалою суду від 03.06.2020 розгляд апеляційної скарги відкладено на 08.07.2020.

В судовому засіданні 08.07.2020 оголошено перерву до 31.08.2020.

31.08.2020 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №908/1926/19 у зв`язку з відпусткою судді Березкіної О.В.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2020, справу №908/1926/19 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Антонік С.Г., Дармін М.О. та ухвалою від 31.08.2020 справу прийнято до провадження вказаною колегією суддів.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.08.2020 провадження у справі № 908/1926/19 зупинено до розгляду об`єднанню палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суд справи № 908/1795/19 та опублікування в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту постанови по справі.

Ухвалою суду від 20.10.2020 поновлено апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 23.11.2020.

02.11.2020 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання представника позивача - адвоката Губорєвої Яни Анатоліївни про її участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Оскільки у судах, визначених представником Позивача у клопотанні, відсутня технічна можливість для забезпечення проведення в режимі відеоконференції судового засідання у справі, розгляд якої призначено на 23.11.2020 на 11:00 год., ухвалою суду від 03.11.2020 в задоволенні вищезазначеного клопотання відмовлено.

Через неявку представника Позивача у судове засідання, призначене на 23.11.2020, у справі оголошено перерву до 14.12.2020.

В судовому засіданні 14.12.2020 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частину постанову у даній справі.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

19.02.2018 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (Перевізник), та Публічним акціонерним товариством "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (Замовник) укладено договір про надання послуг № 10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 (далі - договір про надання послуг), предметом якого згідно із п. 1.1. є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні цього Договору користування вагоном не є орендною майна, а плата за користування вагоном Перевізника не є орендною платою.

У пункті 1.2. даного договору визначено, що вагон замовника - вантажний вагон, яким замовник володіє на праві власності або іншій правовій підставі.

Пунктом 1.3. договору про надання послуг визначено, що надання послуг за цим Договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Згідно із п. 12.1. договору про надання послуг, договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання Замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ" або вчинення Замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 19.02.2018 до 31.12.2018. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього Договору.

30.09.2016 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (Залізниця) та Публічним акціонерним товариством "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (Власник колії) укладений договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь", яка примикає до станції Запоріжжя-Ліве регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" № ПР/М-16-3/1-708НЮ 20/2016/2889 (далі - договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії).

Вказаний договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії укладений з протоколом розбіжностей від 24.10.2016, протоколом узгодження розбіжностей від 03.11.2016, протоколом врегулювання розбіжностей від 21.11.2016, протоколом узгодження остаточної редакції розбіжностей від 16.12.2016.

До договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії між сторонами підписані наступні додаткові угоди, а саме: № 1 від 01.09.2017, № 2 від 16.03.2018, № 3 від 20.08.2018, № 4 від 14.12.2018.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №735 "Питання акціонерного товариства "Українська залізниця" затверджено Статут Акціонерного товариства "Українська залізниця", згідно з яким змінено тип Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на приватне акціонерне товариство, змінено найменування товариства на Акціонерне товариство "Українська залізниця", яке є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Додатковою угодою від 14.12.2018 № 4 до договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії сторони узгодили в назві, преамбулі та далі по тексту договору замінити слова "Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" на "Акціонерне товариство "Українська залізниця".

Відповідно до п. 1 договору про експлуатацію залізничної під`їздної колії (в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 03.11.2016), згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить Власнику колії, що примикає до станції Запоріжжя-Ліве стрілкою № 12 до парку "А" і стрілкою № 172 до парку "Б" і яка обслуговується локомотивом Власника колії. Межею під`їзної колії є сигнальні знаки "Межа під`їзної колії", які встановлені проти вхідного світлофора "ЧВ" парку "А" станції Запоріжжя-Ліве на відстані 71,7 метрів від вістря пера стрілки примикання № 12 та вхідного світлофора "НБ" парку "Б" станції Східна власника колії на відстані 341,5 метрів від вістря стрілки примикання № 172.

Згідно із п. 6 договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії (в редакції додаткової угоди № 2 від 16.03.2018), вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці:

- на приймально-відправні колії № № 2-11 парку "А" станції Запоріжжя-Ліве;

- на сортувально-відправні колії парку "Б" станції Запоріжжя-Ліве: на колії № № 11, 12, 15-28 - маршрутні поїзди; на колії № № 31-36 - збірні поїзди. Пред`явлені поїзди на коліях парку "Б" повинні бути розташовані до уповільнювачів гальмівних позицій. Здавання вагонів у технічному та комерційному відношенні провадиться на приймально-відправних коліях №№ 2-11 парку "А", на сортувально-відправних коліях №№ 11, 12, 15-28, 31-36 парку "Б" станції Запоріжжя-Ліве. Подальший рух вагонів виконується локомотивом Власника колії.

Пунктом 14 договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії (з урахуванням редакції додаткової угоди № 1 від 01.09.2017 та протоколу узгодження розбіжностей від 03.11.2016) сторони визначили, що Власник колії сплачує Залізниці плату:

- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами та іншими нормативними документами;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує Залізниця для Власника колії - згідно з діючими нормативними документами.

Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦ".

Умовами п. 20 договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії сторони дійшли згоди про те, що з усіх питань, що не передбачені цим договором, сторони керуються Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 21 договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії (в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 03.11.2016) визначено, що цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, і діє з 01.01.2017 до 31.12.2021 включно.

Доказів припинення, зміни, визнання недійсним або розірвання вказаних договорів сторонами суду не надано.

Відповідно до перевізних накладних № 26720010 та № 26720040 у лютому 2019 року залізницею було прийнято до перевезення 60 вагонів на адресу одержувача ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь", зі станції Флюсовая РЖД на станцію призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці (т. 1 а.с. 51-56).

На шляху прямування, відповідно до вимог п. п. 9, 10 Правил користування вагонами (затв. наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999 № 113 та за реєстровані в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458) 12.02.2019 о 15 год. 25 хв. наказом № 862 від 12.02.2019 були затримані вагони з вантажем, що перевозяться у поїзді № 2205, індекс поїзда 8058-073-4600, на станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці у зв`язку із неприйняттям вагонів вантажовласником ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" та неможливістю прийняття вагонів станцією призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці (т. 1 а.с. 57).

За даним фактом станцією затримки Павлоград-1 Придніпровської залізниці у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту, був складений акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 39 від 12.02.2019 (т. 1 а.с. 60).

Відповідно до повідомлення про затримку вагонів, що перевозяться в поїзді № 2205, індекс поїзда 8058-073-4600, станція призначення повідомила відповідача про затримку вагонів 12.02.2019 о 16 год. 22 хв. (т. 1 а.с. 58).

14.02.2019 позивачем надано наказ № 39/МО про застосування ставки збору за зберігання вантажів до двократного розміру на підставі ст. 36 Статуту залізниць України з причини виникнення ускладнень на станції, у зв`язку з несвоєчасним забиранням вагонів по станції Павлоград-1 по причині неприймання ПАТ "Запоріжсталь" (простоюють 60 завантажених вагони призначенням на станцію Запоріжжя-Ліве), про що повідомлено ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь". Дозволено збільшити розмір збору за збереження вантажу до двохкратного з 15.02.2019 (т. 1 а.с. 62).

Актом про затримку вагонів форми ГУ-23 № 41 від 18.02.2019 засвідчено закінчення затримки поїзду № 2205 (індекс поїзда 8058-073-4600) 18.02.2019 о 23 год. 30 хв., затриманого на підставі наказу № 862 від 12.02.2019. Затримані вагони відправлені згідно з наказом про відновлення руху № 1025 від 18.02.2019 (т. 1 а.с. 61).

Таким чином, наказ про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення Павлоград-1 № 862 від 12.02.2019 було надано через наявність на коліях станції призначення Запоріжжя-Ліве неприйнятих ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" вагонів, що надійшли на його адресу раніше.

Згідно з актами ГУ-23а № 39 від 12.02.2019 та ГУ-23 № 41 від 18.02.2019 час затримки вагонів, що прибули поїздом № 2205 (індекс поїзда 8058-073-4600) - з 15:25 год. 12.02.2019 по 23:30 год. 18.02.2019.

Також в матеріалах справи містяться складені станцією Павлоград - 1 акти загальної форми ГУ-23 про початок затримки - № 230 від 12.02.2019 (о 15 год. 25 хв.) та про закінчення затримки - № 239 від 18.02.2019 (о 23 год. 30 хв.), які підписані працівниками станції (т. 1 а.с. 64).

За доводами Позивача, факти наявності на коліях станції призначення Запоріжжя-Ліве неприйнятих з вини одержувача ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" вагонів зафіксовано складеними у порядку, передбаченому п.9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, актами загальної форми ГУ-23, ГУ-23а.

Так, про зайнятість приймально-відправних колій станції Запоріжжя-Ліве вантажем, що прибув на адресу Відповідача, свідчать складені станцією Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці акти загальної форми ГУ-23, ГУ-23а, а саме:

- акт № 1689 від 11.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють по 14 колії парку Б з причини не вивозу тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки вагонів 11.02.19 о 13:20) (53 вагони); відповідно до акту № 1704 від 12.02.2019 закінчення затримки вагонів за актом № 1689 відбулось - 12.02.2019 о 20:35;

- акт № 1690 від 11.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють по 4 колії парку 5 з причини не вивозу тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки вагонів 11.02.19 о 20:00) (57 вагонів); відповідно до акту № 1699 від 12.02.2019 закінчення затримки вагонів за актом № 1690 відбулось - 12.02.2019 о 16:55;

- акт № 1691 від 11.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють по 34 колії парку 3 з причини не вивозу тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки вагонів 11.02.19 о 21:40) (24 вагони); відповідно до акту № 1730 від 13.02.2019 закінчення затримки вагонів за актом № 1691 відбулось - 13.02.2019 о 11:35;

- акт № 1692 від 11.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють по 34 колії парку 3 з причини не вивозу тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки вагонів 11.02.19 о 21:40) (1 вагон); відповідно до акту № 1729 від 13.02.2019 закінчення затримки вагонів за актом № 1692 відбулось - 13.02.2019 о 11:35;

- акт № 1693 від 11.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють по 34 колії парку 3 з причини не вивозу тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки вагонів 11.02.19 о 21:40) (2 вагони); відповідно до акту № 1731 від 13.02.2019 закінчення затримки вагонів за актом № 1693 відбулось - 13.02.2019 о 11:35;

- акт № 1694 від 11.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють по 34 колії парку 3 з причини не вивозу тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки вагонів 11.02.19 о 21:40) (2 вагони); відповідно до акту № 1732 від 13.02.2019 закінчення затримки вагонів за актом № 1694 відбулось - 13.02.2019 о 11:35;

- акт № 1695 від 12.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють по 2 колії парку 5 з причини не вивозу тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки вагонів 12.02.19 о 02:40) (52 вагони); відповідно до акту № 1703 від 12.02.2019 закінчення затримки вагонів за актом № 1695 відбулось - 12.02.2019 о 19:35;

- акт № 1696 від 12.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють по 35 колії парку Б з причини не вивозу тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки вагонів 12.02.19 о 11:00) (41 вагон); відповідно до акту № 1775 від 14.02.2019 закінчення затримки вагонів за актом № 1696 відбулось - 14.02.19 о 10:30 (т. 2 а.с. 136);

- акт № 1700 від 12.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють по 2 колії парку 5 з причини не вивозу тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки вагонів 12.02.19 о 17:40) (34 вагони); відповідно до акту № 1718 від 13.02.2019 закінчення затримки вагонів за актом № 1700 відбулось - 13.02.19 о 03:30;

- акт № 1701 від 12.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють по 2 колії парку 5 з причини не вивозу тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки вагонів 12.02.19 о 17:40) (4 вагони); відповідно до акту № 1717 від 13.02.2019 закінчення затримки вагонів за актом № 1701 відбулось - 13.02.19 о 03:30 (т. 1 а.с. 172-176, т. 2 а.с. 132-136).

Зазначені вище Акти загальної форми ГУ-23 підписані відповідачем без заперечень.

Таким чином, вказаними актами підтверджується зайнятість іншими вагонами, неприйнятими з вини одержувача ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь", колії № 2 парку 5, колії № 4 парку 5, колії № 14 парку Б, колії № 34 парку 3, колії № 35 парку Б станції призначення Запоріжжя-Ліве, які охоплюють період з моменту прибуття спірних вагонів на станцію підходу Павлоград-1 Придніпровської залізниці (15:25 год. 12.02.2019) і до 10:30 14.02.19 (а.с. 42-54, т.2).

Згідно з абзацом першим статті 42 Статуту залізниць України залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ї години наступного дня.

Спір між сторонами щодо своєчасного повідомлення відповідача про готовність залізниці передати вагони на під`їзну колію відповідача, щодо яких складено вищевказані акти загальної форми на віднесення на відповідальність вантажовласника відсутній.

На підставі актів форми ГУ-23а та ГУ-23 Позивачем був здійснений розрахунок та складені відомості (№ 17039171, № 18039172, № 12039165, № 12039164, № 12039163, № 11039162, № 10039160, № 08039152, № 07039149, № 07039148, № 06039140, № 05039138, № 05039137, № 05039132, № 04039136, № 04039124, № 03039121, № 02039112, № 01039110, № 01039107, № 28029105, № 26029095, № 26029090, № 25020987, № 24029084, № 24029081, № 23029080, № 23029076, № 23029075, № 22029071 та № 21029057) плати за користування вагонами, згідно з якими плата за користування вагонами (вказаними у 31 наведених вище відомостях), з урахуванням 20 % ПДВ, складає 195 588,00 грн. Вказані відомості Відповідач підписав із запереченнями.

За час затримки вагонів на станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці на підставі актів загальної форми був нарахований збір за зберігання вантажу та збір за зберігання вантажу в двократному розмірі на загальну суму 519 162,24 грн. (з ПДВ), що підтверджується накопичувальною карткою № 20029019 від 20.02.2019, яка підписана представником Відповідача з обмовкою, а саме: "Поїзд покинутий на підходах за ініціативою залізничної дороги. ПАТ "Запоріжсталь" не відмовлялось від приймання вантажу на під`їзну колію. Неприймання поїзду ст. Запоріжжя-Ліве викликано незадовільною роботою станції Запоріжжя-Ліве. Нарахування збору за зберігання вантажу за час простою поїзду на підходах здійснено необґрунтовано та оплаті не підлягає".

Оскільки Відповідач свої зобов`язання зі сплати нарахованої плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу не виконав, у зв`язку з чим за ним утворився борг в загальній сумі 714 750,24 грн., Позивач звернувся до суду із цим позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, господарський суд виходив з того, що на момент прибуття вагонів з вантажем у складі поїзду № 2205 на станцію Павлоград-1, на станції призначення Запоріжжя-Ліве прийомо-здавальні колії для прийняття вантажу Відповідачем були зайняті іншими поїздами, що унеможливило подальший рух поїзду № 2205 до станції призначення та своєчасне прийняття відповідачем вантажу. В результаті вказаних обставин вагони у складі поїзду № 2205 були затримані станцією Павлоград-1 та простоювали з 12.02.2019 по 18.02.2019.

Факт накопичення вагонів на станції призначення, зайнятість прийомо-здавальних колій підтверджена Позивачем складеними актами форми ГУ-23 про початок затримки вагонів, а саме: акт № 1689 від 11.02.19, акт № 1690 від 11.02.19, акт № 1691 від 11.02.19, акт № 1692 від 11.02.19, акт № 1693 від 11.02.19, акт № 1694 від 11.02.19, акт № 1695 від 12.02.19, акт № 1696 від 12.02.19, акт № 1700 від 12.02.19, акт № 1701 від 12.02.19, а також письмовими поясненнями вих. № 467 від 09.08.19 начальника станції Запоріжжя-Ліве Руденка А.В.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження повноти вжиття ним заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу.

Перший заступник регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" Декарчук О.М. був уповноважений видавати наказ від 14.02.19 № 39/МО про збільшення розміру збору за зберігання вантажу відповідача.

Колегія суддів лише частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Спірні правовідносини стосуються перевезення вантажів залізницею, а відтак, підпадають під правове регулювання Глави 64 Цивільного кодексу України, Глави 32 Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, та інших нормативних актів, прийнятих у відповідності до них та які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до положень частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями частини 2 статті 908 та статтею 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів) (стаття 71 Статуту залізниць України).

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту).

На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Судом встановлено, що накладні №№ 26720010 та № 26720040 містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниці України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Слід відзначити, що порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілісності та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов`язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов`язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.06.2018 у справі № 904/7360/17.

Згідно з ст.42 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 N457 залізниця зобов`язана повідомити одержувача про вантажі, які прибули на його адресу в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня.

Відповідно до ст.46 Статуту одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно п.п. 14.2.1 п. 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 31.08.2005 № 5076, приймання поїздів на станцію має проводитись на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції (ТРА станції).

Відповідно до п. 16.4-Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 № 411, черговий по станції зобов`язаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів.

Жодним нормативним актом чи будь-яким іншим документом не передбачено, що за умов проведення технологічних операцій по прибуттю та відправленню поїздів всі колії станції повинні бути вільними. Визначеної Договором домовленості між залізницею та ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" про незайнятість всіх або певних колій також не існує.

Отже, на станції призначення окрім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів, в т.ч. поїздів відповідача.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затриманих вагонів відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів. Даний висновок збігається з правовою позицією ВГСУ, викладеною в Листі ВГСУ від 12.06.2014 № 0701- 11/96/715/14, що кореспондується з постановами ВГСУ по справах №№ 904/5778/13, 904/5819/13, 904/6846/13, 904/3583/14.

Визначаючи правову позицію щодо зайнятості колій на станції призначення з причин, які залежать від вантажоодержувача, через які залізниця не мала можливості доставити вагони на станцію призначення та затримала їх на підходах, Вищий господарський суд України у вищезгаданому Листі зазначає, що у відповідних питаннях господарським судам слід керуватися п.8 Правил користування вагонами та контейнерами, за яким у разі затримки вагонів на станції призначення з причин, що залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми ГУ- 23, який підписується представниками станції і вантажовласника.

Відповідно до матеріалів справи Позивач не мав можливості у період 15:25 год. 12.02.2019 до 10:30 год. 14.02.2019 доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на його коліях вагонів, що прибули на адресу ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" раніше та своєчасно не забиралися Комбінатом на свою під`їзну колію.

Дані факти засвідчено в складених на станції призначення Запоріжжя-Ліве актах загальної форми ГУ-23:

- № 1689 від 11.02.2019; відповідно до акту № 1704 від 12.02.2019 закінчення затримки вагонів за актом № 1689 відбулось - 12.02.19 о 20:35;

- № 1690 від 11.02.2019; відповідно до акту № 1699 від 12.02.2019 закінчення затримки вагонів за актом № 1690 відбулось - 12.02.19 о 16:55;

- № 1691 від 11.02.2019; відповідно до акту № 1730 від 13.02.2019 закінчення затримки вагонів за актом № 1691 відбулось - 13.02.19 о 11:35;

- № 1692 від 11.02.2019; відповідно до акту № 1729 від 13.02.2019 закінчення затримки вагонів за актом № 1692 відбулось - 13.02.19 о 11:35;

- № 1693 від 11.02.2019; відповідно до акту № 1731 від 13.02.2019 закінчення затримки вагонів за актом № 1693 відбулось - 13.02.19 о 11:35;

- № 1694 від 11.02.2019; відповідно до акту № 1732 від 13.02.2019 закінчення затримки вагонів за актом № 1694 відбулось - 13.02.19 о 11:35;

- № 1695 від 12.02.2019; відповідно до акту № 1703 від 12.02.2019 закінчення затримки вагонів за актом № 1695 відбулось - 12.02.19 о 19:35;

- № 1696 від 12.02.2019; відповідно до акту № 1775 від 14.02.2019 закінчення затримки вагонів за актом № 1696 відбулось - 14.02.19 о 10:30 (т. 2 а.с. 136);

- № 1700 від 12.02.2019; відповідно до акту № 1718 від 13.02.2019 закінчення затримки вагонів за актом № 1700 відбулось - 13.02.19 о 03:30;

- № 1701 від 12.02.2019; відповідно до акту № 1717 від 13.02.2019 закінчення затримки вагонів за актом № 1701 відбулось - 13.02.19 о 03:30 (т. 1 а.с. 172-176, т. 2 а.с. 132-136).

Зазначені вище Акти загальної форми ГУ-23 підписані відповідачем без заперечень.

Таким чином, вказаними актами підтверджується зайнятість іншими вагонами, неприйнятими з вини одержувача ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь", колії № 2 парку 5, колії № 4 парку 5, колії № 14 парку Б, колії № 34 парку 3, колії № 35 парку Б станції призначення Запоріжжя-Ліве, які охоплюють період з моменту прибуття спірних вагонів на станцію підходу Павлоград-1 Придніпровської залізниці (15:25 год. 12.02.2019) і до 10:30 14.02.2019 (а.с. 42-54, т.2).

Вищезазначені акти загальної форми ГУ-23 доводять вину саме вантажовласника в затримці спірних вагонів у період з 15:25 год. 12.02.2019 і до 10:30 год. 14.02.2019.

Вищенаведеним спростовуються доводи заявника апеляційної скарги про те, що в даному випадку затримка вагонів на станції Павлоград-1 сталась з вини Позивача (з причин, залежних від залізниці), а не Відповідача; Позивач сам, з власної ініціативи, прийняв таке рішення.

Колегія суддів констатує, що окрім вищенаведених, Позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції не надано інших Актів загальної форми ГУ-23, ГУ-23а, які б підтверджували зайнятість колій станції призначення Запоріжжя-Ліве іншими вагонами, неприйнятими з вини одержувача ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь", які охоплюють період з моменту прибуття спірних вагонів на станцію підходу і до закінчення їх затримки (23:30 год. 18.02.2019).

Тобто, після забирання відповідних поїздів (о 10:30 год. 14.02.2019), Позивачем не надано жодних доказів зайнятості колій станції призначення Запоріжжя-Ліве іншими вагонами, неприйнятими з вини вантажоодержувача.

В той же час, спірні вагони, за які нарахована плата і збір, затримувались AT "Укрзалізниця" на значно довший час - до 23:30 год. 18.02.2019 (наказ № 1025 від 18.02.2019).

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з доводами заявника апеляційної скарги про відсутність вини Відповідача у затримці відповідних вагонів за період з 10:31 год. 14.02.2019 до і до закінчення їх затримки - 23:30 год. 18.02.2019.

Вказане виключає правові підстави для стягнення з ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" заявлених залізницею відповідних сум плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажів за період з 10:31 год. 14.02.2019 до - 23:30 год. 18.02.2019.

07.08.2020 на адресу апеляційного суду з метою спростування доводів заявника апеляційної скарги про те, що колії станції призначення Запоріжжя-Ліве були вільними в період з 14.02.2019 по 18.02.2019, задля справедливого розгляду справи та дослідження всіх доказів, Позивач надав письмові пояснення, які містили клопотання про долучення до матеріалів справи наступних актів загальної форми ГУ-23: № ГУ-23№1705 від 12.02.2019-№1748 від 13.02.2019, № 1706 від 12.02.2019; №1747 від 13.02.2019; №1707 від 12.02.2019-№1745 від 13.02.2019 ; №1709 від 12.02.2019- №1725 від 13.02.2019; №1710 від 12.02.2019-№1726 від 13.02.2019; №1723 від 13.02.2019-№1776 від 14.02.2019; №1724 від 13.02.2019-№1735 від 14.02.2019; №1738 від 13.02.2019-№1758 від 14.02.2019; №1739 від 13.02.2019-№ 1759 від 14.02.2019; №1740 від 13.02.2019-№1760 від 14.02.2019; №1741 від 13.02.2019; №1761від 14.02.2019; №1749 від 13.02.2019-№1798 від 15.02.2019; №1755 від 13.02.2019 - №1937 від 18.02.2019; №1774 від 14.02.2019-№1784 від 14.02.2019; №1783 від 14.02.2019-№1947 від 19.02.2019; №1789 від 14.02.2019-№1790 від 14.02.2019; №1791 від 14.02.2019-№1807 від 15.02.2019; №1792 від 14.02.2019-№1808 від 15.02.2019; №1794 від 14.02.2019-№1815 від 15.02.2019; №1795 від 14.02.2019; №1818 від 15.02.2019; №1796 від 14.02.2019-№1819 від 15.02.2019; №1797 від 14.02.2019- №1817 від 15.02.2019; №1799 від 15.02.2019-№1803 від 15.02.2019; №1805 від 15.02.2019-№1809 від 15.02.2019; №1806 від 15.02.2019-№1834 від 16.02.2019; №1811 від 15.02.2019-№1850 від 16.02.2019; №1814 від 15.02.2019-№1836 від 16.02.2019; №1816 від 15.02.2019-№1884 від 17.02.2019; №1820 від 15.02.2019; №1882від 17.02.2019; №1821 від 15.02.2019-№1883 від 17.02.2019; №1824 від 15.02.2019- №1865 від 15.02.2019;№1825 від 15.02.2019-№1870 від 17.02.2019; №1826 від 15.02.2019-№1864 від 16.02.2019; №1838 від 16.02.2019-№1853 від 16.02.2019; №1839 від 16.02.2019-№1852 від 16.02.2019; №1840 від 16.02.2019-№1855 від 16.02.2019; №1841 від 16.02.2019-№1854 від 16.02.2019; №1848 від 16.02.2019; №1856 від 16.02.2019; №1879 від 17.02.2019 №1890 від 17.02.2019; №1880 від 17.02.2019- №1899 від 18.02.2019; №1885 від 17.02.2019-№1987 від 20.02.2019; №1886 від 17.02.2019- №1986 від 20.02.2019; №1887 від 17.02.2019-№1988 від 20.02.2019; №1888 від 17.02.2019-№2003 від 20.02.2019; №1894 від 17.02.2019- №1919 від 18.02.2019; №1895 від 17.02.2019-№1918 від 18.02.2019; №1900 від 18,02.2019; №1955від 19.02.2019; №1901 від 18.02.2019-№1956 від 19.02.2019; №1902 від 18.02.2019- №1957 від 19.02.2019; №1903 від 18.02.2019-№1958 від 19.02.2019; №1904 від 18.02.2019- №1954 від 19.02.2019; №1910 від 18.02.2019-№1913 від 18.02.2019; №1914 від 18.02.2019-№2004 від 20.02.2019; №1915 від 18.02.2019-№2005 від 20.02.2019; №1916 від 18.02.2019-№2006 від 20.02.2019; №1917 від 18.02.2019; №2007 від 20.02.2019; №1936 від 18.02.2019-№1963 від 19.02.2019; №1942 від 18.02.2019- №1944 від в18.02.2019; №1943 від 18.02.2019-№1945 від 18.02.2019.

Щодо даного клопотання колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 2 ст. 164 ГПК України).

В підготовчому засіданні господарським судом було з`ясовано, чи було надано сторонами по справі всі наявні докази, однак клопотання Позивача щодо надання додаткових доказів заявлено не було.

Згідно з приписами частини третьої статті 269 ГПК докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Обґрунтовуючи неможливість подання зазначених вище актів загальної форми до суду першої інстанції, Позивач зазначив, що саме акти ГУ-23, складені на початок затримки №1689, 1690, 1691, 1692, 1693, 1695, 1701, 1694, 1696, 1700 й засвідчують ускладнення на станції призначення Запоріжжя Ліве, як підставу для затримки потягу на шляху до станції призначення по станції Павлоград 1. При цьому не має значення, коли затримка вагонів, відображених в актах ГУ-23 № 1689,1690,1691,1692,1693,1695,1701,1694,1696, 1700, закінчиться.

Виходячи з цих позицій, до суду першої інстанції не надавалися акти загальної форми ГУ-23, які засвідчують ускладнення на станції призначення Запоріжжя Ліве після 14.02.2019.

Господарський процесуальний кодекс допускає випадки подачі на стадії апеляційного розгляду нових доказів для підтвердження обставин, на які посилається сторона. Однак неприйнятно, коли суд першої інстанції прийняв рішення по справі, а заявник апеляційної скарги чи інша сторона на спростування доводів апеляційної скарги просить долучити до матеріалів справи документи, без належного обґрунтування неможливості їх подання у встановлений законом або судом строк з причин, що не залежали від нього.

Виходячи з принципу змагальності сторін, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції в суді першої інстанції.

Під час розгляду справи судом першої інстанції Позивач не повідомляв суд про неможливість надання будь-яких доказів та не заявляв клопотань про необхідність в їх отримані та долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Не надання Позивачем під час розгляду справи судом першої інстанції вищезазначених актів загальної форми ГУ-23, які засвідчують ускладнення на станції призначення Запоріжжя Ліве після 14.02.2019, з мотивів достатності доказів; не принциповості закінчення затримки вагонів, відображених в актах ГУ-23 № 1689,1690,1691,1692,1693,1695,1701,1694,1696, 1700, є виключно формою волевиявлення Позивача при використанні своїх процесуальних прав під час підготовчого провадження. Тому можливість подачі Позивачем цих актів загальної форми ГУ-23 залежала виключно від останнього, який повинен нести ризик настання наслідків, пов`язаних з невчиненням ним процесуальних дій.

Таким чином, Позивачем не доведено винятковості випадку неможливості надання суду першої інстанції копій документів, які просить долучити до справи на стадії апеляційного розгляду згідно з клопотаннями від 07.08.2020, як не надано і доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від Позивача.

Відповідно до частини восьмої статті 80 Господарського процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Отже, у задоволені клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" від 07.08.2020 про долучення додаткових доказів слід відмовити; копії документів, що долучені до клопотання, колегією суддів до розгляду не приймаються.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 904/3582/18 та від 04.04.2019 у справі № 918/329/18.

Пунктом 5 Договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії зазначено, що порожні вагони здаються на під`їзну колію по інтервалам 1 година 40 хвилин. Повідомлення про прибуття власних вагонів на адресу ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" зареєстровані у Книзі повідомлень ф.ГУ-2. Тож, не пізніше 1 година 40 хвилин після отримання повідомлення про прибуття на його адресу власних вагонів, ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" повинен був їх забрати на свою під`їзну колію з передавальних колій, які є приймально-відправними.

Позивач у відповідності до п. 5 Договору своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати на під`їзну колію відповідача вагони. Відповідні записи-повідомлення відображено в Книгах повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження ф. ГУ-2.

У зв`язку з тим, що ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" у період з 15:25 год. 12.02.2019 і до 10:30 год. 14.02.2019 несвоєчасно вивільняв колії станції призначення Запоріжжя-Ліве від вантажу, який прибув на його адресу раніше, це спричинило ситуацію, з якої залізниця не мала можливості виконати свої зобов`язання за договором на перевезення по накладним та довести спірні вагони на станцію призначення його одержувачу - ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь". При цьому, через затримку вагонів, на станції призначення і на підході до неї, з вини ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" була знижена пропускна спроможність для перевезення інших поїздів.

Згідно ч. 1 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до Листа ВГСУ від 12.06.2014 № 0701-11/96/715/14 вантажоодержувач повинен надавати суду документально підтверджені відомості про те, з яких причин готові до передаванні на під`їзну колію і оброблені порожні власні вагони на його адресу простоювали на ставці призначення більше нормативного часу і не забиралися на під`їзну колію.

Відповідач не надав жодного документального доказу в обґрунтування відсутності його вини у затримці вагонів у період з 15:25 год. 12.02.2019 і до 10:30 год. 14.02.2019 та викладеного у відомостях ф. ГУ-46 і накопичувальній картці заперечення, яке не підпадає під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених п.16 Правил користування вагонами та контейнерами.

Письмові заперечення представників Комбінату, викладені ними при підписанні відомостей плати та накопичувальної картки, не свідчать, самі по собі, без підтвердження належними та допустимими доказами викладених в цих запереченнях обставин, про недоведеність позивачем позовних вимог.

Навіть за умов наявності вільних під`їзних колій на станції Запоріжжя-Ліве, за обставин відсутності з боку Відповідача доказів на підтвердження прийняття ним передбачених договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу раніше, не можна погодитися з відсутністю його вини у їх скупченні, а навпаки - це є свідченням саме його вини у такому скупченні внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення за наявності вільних під`їзних колій.

Такі вимоги підтверджені п.16.4 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 № 411 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.02.1997 за № 50/1854, де чітко вказано, що черговий по станції зобов`язаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів. До того ж, в п. 14.2.1 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи не залізницях України ЦЦ-0058, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 31.08.2005 № 507 зазначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись на вільні колії.

А ні в договорі, а ні в іншому жодному правовому чи нормативному акті не зазначено зобов`язання залізниці займати всі колії станції призначення, а також період часу, протягом якого з моменту вивільнення раніш зайнятих колій залізниця зобов`язана здійснити відправлення поїзда, затриманого на підході до станції призначення.

Вищевикладене спростовує доводи Відповідача про неправомірність затримки спірних вагонів на підходах до станції призначення Запоріжжя-Ліве у період з 15:25 год. 12.02.2019 і до 10:30 год. 14.02.2019.

Більш того, якщо хоча б одна колія на станції призначення зайнята з вини Відповідача, що засвідчено актами загальної форми ГУ-23 та визнано самим Відповідачем у відзиві на позовну заяву, то вже це вказує на порушення з його боку зобов`язань, передбачених ст. 46 Статуту залізниць України та п. 5 вищезазначеного Договору і дає підставу для затримання позивачем вагонів на станціях підходу.

Викладеним спростовуються доводи апеляційної скарги про готовність Відповідача прийняти спірні вагони на свою під`їзну колію та відсутність його вини у їх затримці, оскільки під час дії вищезазначеного наказу № 862 у період з 15:25 год. 12.02.2019 і до 10:30 год. 14.02.2019 на станції Запоріжжя-Ліве з вини Відповідача не було забрано всі вагони з вантажем (через несвоєчасне вивільнення колій від вантажу колії № 2 парку 5, колії № 4 парку 5, колії № 14 парку Б, колії № 34 парку 3, колії № 35 парку Б були зайняті).

Доводи заявника апеляційної скарги про систематичне невиконання Позивачем умов Договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПАТ "Запорізький металургійний завод 2Запоріжсталь", яка примикає до ст. Запоріжжя-Ліве регіональної філії "Придніпровська залізниця" №ПР/М-16-3/1-708/НЮдч від 30.09.2016, а саме: Залізницею порушуються умови про інтервальний проміжок часу, що встановлений цим договором для повернення вагонів з під`їзної колії, не входять до предмету доказування в рамках даної справи.

З цих підстав ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" не позбавлений можливості звернутися до Залізниці із самостійним позовом.

За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів , що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин , що залежать від вантажоодержувача, власника під`їзної колії. За час затримки на коліях залізниць вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з п.8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644, відповідно до якого збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до п.2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 N644 усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи, які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами, включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Згідно з п.3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 25.02.1999 N113 облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів ф.ГУ-45, Актів про затримку вагонів ф.ГУ-23а, Актів загальної ф.ГУ-23.

Пунктом 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відповідно до п.6 розділу ІІІ названих Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

За приписами п.8 розділу ІІІ Правил у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно з п.9 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією затримки. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Пунктом 10 розділу ІІІ Правил встановлено, що акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Відповідно до п.12 розділу ІІІ Правил загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника; час до 30хв. не враховується, час 30 хв. і більше враховується як повна година.

Пунктом 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334 передбачено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача.

Колегія суддів відповідно до вищенаведених норм Правил користування вагонами та контейнерами, Правил зберігання вантажу, на підставі п.п.2.1 п. 2 Розділу III Тарифного керівництва № 1, ставок плати за користування, наведеними в Розділі V Тарифного керівництва № 1, керуючись правилами пунктів 5.2, 5.4 Розділу II Тарифного керівництва № 1 при округленні сум платежів, з урахуванням коригуючого коефіцієнту згідно Наказу Мінінфраструктури № 13 від 26.01.2015 наступним чином розрахувала плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу залізницею за період з 15:25 год. 12.02.2019 і до 10:30 год. 14.02.2019.

Розрахунок плати за користування вагонами:

- 408,30 грн. - плата за користування 1 власним вагоном, розрахована самим Відповідачем за час простою з 15:25 год. 12.02.2019 і до 10:30 год. 14.02.2019 з урахуванням коригуючого коефіцієнту (2,647);

- 60 - кількість вагонів

408,30 грн. х 60 = 24 498,00 грн. (без ПДВ), 29 397,60 грн. з ПДВ.

Розрахунок збору за зберігання вантажу:

- час простою з 15:25 год. 12.02.2019 і до 10:30 год. 14.02.2019 - 43:05 год.;

- безоплатне зберігання 24,00 год.;

- платне зберігання 19:05 год.;

- кількість діб - 1 доба;

- кількість тон - 4 150 тони.

4 150 т. х 4грн/т. х 1 доба х коеф. 2,647 = 43 940,20 грн. (без ПДВ), 52 728,24 грн. з ПДВ.

Нарахування ПДВ здійснюється відповідно до Податкового кодексу України.

Правилами розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Мінтрансу №644 визначено:

- пункт 2.3. Розрахунки за перевезення вантажу та вантажобагажу між залізницею і платником (відправником, одержувачем, експедитором) здійснюються на підставі договору, згідно з яким залізниця відкриває особовий рахунок кожному платнику (відправнику, одержувачу, експедитору) з присвоєнням коду платника;

- пункт 2.5. Платник згідно з договором у порядку передоплати перераховує на рахунок розрахункового підрозділу кошти для оплати перевезень і додаткових послуг.

- пункт 2.6. Розрахунковий підрозділ веде облік надходження коштів на особовий рахунок платника і використання їх платником для оплати перевезень та наданих залізницею послуг. Облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису).

У випадках, визначених чинним законодавством, на суми платежів і зборів, що підлягають сплаті, залізниця нараховує податок на додану вартість, сума якого відображається в особовому рахунку платника.

Умови та порядок нарахування, відшкодування, складання податкової накладної, реєстрація податкових накладних регулюються договором про надання послуг №10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 від 19.02.2018, укладеним між залізницею та відповідачем.

З огляду на викладене, доводи заявника апеляційної скарги про безпідставне стягнення 20% ПДВ є таким, що не відповідає ані визначеним законодавством порядку, ані умовам укладеного між сторонами договору.

Доводи заявника апеляційної скарги про відсутність повноважень у посадових осіб AT "Українська залізниця" на вчинення дій в частині підписання наказів, є безпідставними, виходячи з наступного.

Щодо повноважень начальника структурного підрозділу "Дніпровська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" AT "Укрзалізниця" Борецького А.С. на підписання наказів від 12.02.2019 №862, №1025 від 18.02.2019, на затримання поїзду та про закінчення затримки та повноважень першого заступника директора регіональної філії "Придніпровська залізниця" AT "Укрзалізниця" Декарчука О.М. на підписання наказу №39/МО від 14.02.2019 про застосування ставки збору за зберігання вантажів до двократного розміру, колегія суддів зазначає.

Повноваження вищезазначених посадових осіб визначені нотаріально посвідченою довіреністю від 29 жовтня 2018 № 2122 та довіреністю від 26.10.2018 №4524.

Довіреність від 29 жовтня 2018 № 2122 видана в порядку передоручення повноважень - директором регіональної філії "Придніпровська залізниця" AT "Українська залізниця" Кужавським М.С. та першим заступником директора регіональної філії "Придніпровська залізниця" AT "Українська залізниця" Декарчуком О.М., які діють за довіреністю від 26.10.2018, зареєстрованою за №4524, на підставі Статуту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №735 (зі змінами та доповненнями), зареєстрованого реєстраційною службою Головного управління юстиції міста Києва 21.10.2015, розпорядження Кабінету Міністрів України від 09.08.2017 №512-р, постанови Кабінету Міністрів України від 07.10.2015 №815 (зі змінами та доповненнями) та Положення про регіональну філію "Придніпровська залізниця" AT "Українська залізниця", затвердженого наказом AT "Українська залізниця". Довіреність від 26.10.2018 №4524 видана головою правління AT "Українська залізниця" та членом правління AT "Українська залізниця", які діють на підставі Статуту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №735 (зі змінами), розпорядження Кабінету Міністрів України від 09.08.2017 №512-р та постанови Кабінету Міністрів України від 07.10.2015 №815 (зі змінами та доповненнями).

У відповідності до Положення про структурний підрозділ "Дніпровська дирекція залізничних перевезень", затвердженого наказом регіональної філії від 28.10.2016 № 627/Н (зі змінами та доповненнями), та вище згаданої нотаріальної довіреності, виданої в порядку передоручення від 29 жовтня 2018 № 2122, начальник структурного підрозділу "Дніпровська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" AT "Укрзалізниця" Борецький А.С. уповноважений здійснювати дії, що витікають із поточного управління діяльністю структурного підрозділу, вирішувати питання організації роботи підрозділу, здійснювати повноваження в межах компетенції, визначеної статутом AT "Українська залізниця", Положенням про філію "Придніпровська залізниця", мають право підписувати, подавати та отримувати всі необхідні документи, згідно вимогами чинного законодавства України, у тому числі Статуту залізниць України, Закону України "Про залізничний транспорт", Правила перевезень вантажів. Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язав з ними послуги.

Повноваження першого заступника директора регіональної філії "Придніпровська залізниця" AT "Українська залізниця" визначені довіреністю від 26.10.2018 №4524, відповідно до якої він здійснює повноваження в межах компетенції, визначеної Статутом AT, Положенням про Філію, іншими документами AT, для чого йому надається право підписувати, подавати та отримувати всі необхідні документи, а також виконувати всі інші дії у межах та в обсязі, передбачених законодавством України.

Колегія суддів констатує, що ці довіреності з боку довірителів підписані за правилом двох підписів.

При цьому, Відповідач невірно розуміє підстави застосування цієї норми. Так, п. 124 Статуту Позивача містить чітку норму застосування правила двох підписів, а саме, - при виданні довіреностей, укладенні правочинів та інших вихідних документів.

В той же час, надані до суду на підтвердження повноважень підписантів довіреності - нотаріально посвідченні та їх видача, як зазначено вище, здійснена з дотриманням вимог щодо двох підписів.

Довіреність від 29 жовтня 2018 № 2122 підписана - директором регіональної філії "Придніпровська залізниця" AT "Українська залізниця" Кужавським М.С. та першим заступником директора регіональної філії "Придніпровська залізниця" AT "Українська залізниця" Декарчуком О.М.

Довіреність від 26.10.2018 №4524 підписана - головою правління AT "Українська залізниця" Кравцовим Є.П. та членом правління AT "Українська залізниця" Бужор О.Я .

Укладенні правочини, які надані до суду Позивачем та містяться в матеріалах справи а саме: договір про надання послуг №10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 від 19.02.2018; договір №ПР/М-16-3/1 708 НЮ/20/2016/2889 від 30.09.2016 "Про експлуатацію залізничної під`їзної колії, яка примикає до станції Запоріжжя Ліве", також укладені з дотриманням вимог щодо двох підписів.

Інші вихідні документи: наказ №862 від 12.02.2019 на затримку поїзда, наказ №1025 від 18.02.2019 на відновлення руху, наказ №39/МО від 14.02.2019 про застосування ст. 36 Статут залізниць України - не відносяться до категорії інші вихідні документи, оскільки вони видані та адресовані для виконання безпосередньо - начальнику дирекції залізничних перевезень, начальнику станції, іншим працівників залізниці, які забезпечують перевізний процес.

Отже, ці накази є внутрішніми документами, на які правило двох підписів не розповсюджується.

Право на підписання позовної заяви визначено договором про надання правничої допомоги від 22.07.2019, укладеного між AT "Українська залізниця" та адвокатом Губорєвою Я.А. на реалізацію процесуальної форми повноважень з представництва щодо підписання позовної заяви до ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" про стягнення плати за користування вагонами, збору за зберігання вантажу та збору за зберігання вантажу згідно статті 36 Статуту залізниць України; також укладеного договору про надання правничої допомоги від 07.08.2019 між AT "Українська залізниця" та адвокатом Губорєвою Я.А. щодо представництва інтересів у Господарському суді Запорізької області у справі №903/1926/19 із правом підпису всіх процесуальних документів, передбачених ГПК України та з правом вчинення всіх процесуальних дій, наданих стороні у справі згідно ГПК України. Тому адвокат в інтересах Позивача мав діяти самостійно.

Ці договори з боку AT "Українська залізниця" підписані двома уповноваженими посадовими особами, отже з дотриманням правила двох підписів.

До того ж, повноваження на підписання позовної заяви визначені довіреністю №2 від 04.01.2019, яка додана до позовної заяви та належним чином засвідчена.

Також матеріали справи містять копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, тобто повноваження підписанта позовної заяви визначені та досліджені судом.

На підставі викладеного доводи апеляційної скарги про залишення позовної заяви без розгляду за приписами п. 2 ч.1 ст. 226 ГПК України, є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність видачі Позивачем наказу № 39/МО від 14.02.2019 про застосування ставки збору за зберігання вантажів у двократному розміру відповідно до ст. 36 Статуту залізниць України колегією суддів не перевіряються через те, що жодним чином не впливають на розмір нарахованих Відповідачу плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, оскільки колегія суддів прийшла до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" заявлених залізницею відповідних сум плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажів, в тому числі й у двократному розмірі, за період з 10:31 год. 14.02.2019 до 23:30 год. 18.02.2019, в той час як наказом Позивача № 39/МО від 14.02.2019 дозволено збільшити розмір збору за збереження вантажу до двократного з 15.02.2019.

Отже, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: своєчасного повідомлення відповідача про готовність залізниці подати вагони, які прибули на його адресу, неприйняття цих вагонів відповідачем, що призвело до їх затримки на підходах до станції призначення, за період з 15:25 год. 12.02.2019 і до 10:30 год. 14.02.2019 стягненню з відповідача на користь Залізниці підлягає плата за користування вагонами в сумі 29 397,60 грн. та збір за зберігання вантажу в сумі 52 728,24 грн.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4 до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є не з`ясування обставин, що мають значення справи, невідповідність висновків, що викладені у рішенні, фактичним обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За наведених вище обставин, які були встановлені у ході апеляційного провадження у даній справі, колегія суддів апеляційного господарського суду, проаналізувавши застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, доходить висновку про невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи (в частині наявності вини Відповідача у затримці відповідних вагонів за період з 10:31 год. 14.02.2019 до і до закінчення їх затримки - 23:30 год. 18.02.2019).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення господарського суду підлягає скасуванню. Слід прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково; стягнути з Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" 29 397,60 грн. плати за користування вагонами та 52 728,24 грн. збору за зберігання вантажу; 1 232,94 грн. витрат зі сплати судового збору; в решті позовних вимог - відмовити.

Зважаючи на часткове задоволення апеляційної скарги та позовної заяви, судові витрати, понесені у зв`язку із подачею позову та апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам у наступній пропорції: 11,5 % - на Відповідача; 88,5 % - на Позивача.

У зв`язку з чим з Позивача на користь Відповідача необхідно стягнути 14 232,46 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282, 283 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 14.01.2020 у справі №908/1926/19 - задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 14.01.2020 у справі №908/1926/19 - скасувати.

Прийняти нове рішення у справі, яким позовні вимоги акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця", м. Дніпро, до публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя про стягнення 714 750,24 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (69008, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 72, ) на користь акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ) - 29 397 (двадцять дев"ять тисяч п`ятсот триста дев"яносто сім) грн. 60 коп. плати за користування вагонами, 52 728 (п`ятдесят дві тисячі сімсот двадцять вісім) грн. 24 коп. збору за зберігання вантажу та 1232 (одна тисяча двісті тридцять дві) грн. 94 коп. витрат зі сплати судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця", м. Дніпро на користь публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя 14 232,46 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу відповідних наказів, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 24.12.2020.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін

Суддя С.Г. Антонік