ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2020 року м.Дніпро Справа № 904/1433/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В.,

судді: Кузнецова І.Л., Кощеєв І.М.,

секретар судового засідання: Григоренко А.А.

Представники сторін:

від позивача: Снітько Е.В, довіреність №870 від 22.07.2019 р., адвокат;

від відповідача: Просяник Н. П., посвідчення №0366 від 20.06.2011 р., адвокат;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакорт плюс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2020, суддя Петренко І.В., повне рішення складено 25.09.2020, у справі №904/1433/20

за позовом Фізичної особи-підприємця Бондаренко Наталії Іванівни, м. Кам`янське, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакорт плюс", м. Дніпро

про зобов`язання повернути по акту прийому-передачі в належному стані майно, що було передано по договору оренди нежитлових приміщень (будівель) №50Р-122015 від 01.12.2015,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

Фізична особа-підприємець Бондаренко Наталія Іванівна (далі - позивач) звернулася до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакорт плюс" (далі - відповідач) в якій просить суд зобов`язати відповідача повернути по акту прийому-передачі позивачу в належному стані майно, що передано відповідачу по договору оренди нежитлових приміщень (будівель) №50Р-122015 від 01.12.2015, а саме: нежитлове приміщення по вулиці Медичній, 47 у місті Кам`янському, загальною площею 127,3м2 , вітрини "Arneg" (1 шт.), "Byfuch" (1 шт.), "Cold" (1 шт.), холодильники "Чернігов" (1 шт.), "Оболонь" (1 шт.), "Сармат" (1 шт.), холодильні камери "Геркулес" (1 шт.), "Білосвіт" (1 шт.). Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.12.2015 між сторонами укладено договір оренди нежитлових приміщень (будівель) №50Р-122015 (далі - договір). На виконання умов договору позивач передав відповідачеві в строкове платне користування нежитлове приміщення по вулиці Медичній, 47 у місті Кам`янському, загальною площею 127,3м2. Разом з приміщенням відповідачеві передано устаткування: вітрина "Arneg" (1 шт.), вітрина "Byfuch" (1 шт.), вітрина Cold (2 шт.), холодильник "Чернігов" (1 шт.), холодильник "Оболонь" (1 шт.), холодильник "Сармат" (1 шт.), холодильна камера "Геркулес" (1 шт.), холодильна камера "Білосвіт" (1 шт.). Факт передачі майна підтверджується актом прийому-передачі №1 від 01.12.2015 підписаним обома сторонами договору. Відповідач листом від 03.06.2019 за вих.№582 повідомив про розірвання договору з 01.07.2019, про ані приміщення, ані майно, яке перебувало у користування останнього не повернув.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2020 у справі №904/1433/20 позовні вимоги задоволено у повному обсязі:

- зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Дакорт плюс" повернути по акту прийому-передачі Фізичній особі-підприємцю Бондаренко Наталії Іванівні в належному стані майно, що передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Дакорт плюс" по договору оренди нежитлових приміщень (будівель) №50Р-122015 від 01.12.2015, а саме: нежитлове приміщення по вулиці Медичній, 47 у місті Кам`янському, загальною площею 127,3м2, вітрину "Arneg" (1 шт.), вітрину "Byfuch" (1 шт.), вітрину Cold (2 шт.), холодильник "Чернігов" (1 шт.), холодильник "Оболонь" (1 шт.), холодильник "Сармат" (1 шт.), холодильну камеру "Геркулес" (1 шт.), холодильну камеру "Білосвіт" (1 шт.);

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакорт плюс" на користь Фізичної особи-підприємця Бондаренко Наталії Іванівни 2 102,00 грн. судового збору.

Рішення мотивовано тим, що матеріалами справи доведено факт розірвання договору проте, матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем позивачу ані нежитлового приміщення-магазину, ані устаткування, яке відповідач отримав від позивача за Актом №1 від 01.12.2015 прийому-передачі нежитлового приміщення-магазину складеного згідно договору оренди нежитлового приміщення, що знаходиться у власності орендодавця №5/ОР-122015 від 01.12.2015.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дакорт плюс" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2020 у справі №904/1433/20, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 01.12.2015 між сторонами укладено договір оренди нежитлових приміщень (будівель) №50Р-122015 (далі - договір).

На виконання умов договору позивач передав відповідачеві в строкове платне користування нежитлове приміщення по вулиці Медичній, 47 у місті Кам`янському, загальною площею 127,3м2.

Разом з приміщенням відповідачеві передано устаткування: вітрина "Arneg" (1 шт.), вітрина "Byfuch" (1 шт.), вітрина Cold (2 шт.), холодильник "Чернігов" (1 шт.), холодильник "Оболонь" (1 шт.), холодильник "Сармат" (1 шт.), холодильна камера "Геркулес" (1 шт.), холодильна камера "Білосвіт" (1 шт.).

З весни 2019 року в зв`язку з економічною необхідністю ТОВ «Дакорт Плюс» (відповідач) закрив своє представництво в м. Кам`янське та став закривати мережу своїх магазинів.

Відповідач листом від 03.06.2019 за вих.№582 повідомив позивача про розірвання договору з 01.07.2019.

ФОП Бондаренко Н.І. усно не погодилась щодо розірвання Договору. Проте, до магазину для зустрічі з представниками відповідача (скаржника) не з`являлась, належним чином оформити передачу об`єкту оренди не знайшла часу.

18 липня 2019 року, під час вивезення своїм транспортом власного устаткування, позивач викликала поліцію, приїхав наряд поліції і припинив вивезення майна відповідача, що унеможливило вивезення всього майна, а також унеможливило в подальшому доступ до об`єкту оренду.

Скаржник наполягає, що ТОВ «Дакорт Плюс» жодного дня не використовували устаткування в своїй діяльності, та навіть не перевіряли в якому стані воно знаходилось (в робочому чи ні). Даний факт підтверджується поданим позивачем Висновком за матеріалами ЖЄО № 10310 від 19.07.2019 року, в якому зазначено, що заявниця Бондаренко Н.І. пояснила представникам поліції що представники ТОВ «Дакорт Плюс» вказаним майном у додатку № 1 (акт № 1 прийому передачі) до договору оренди № 5/ОР- 122015 від 01.12.2015 року не користувались.

Тож на думку скаржника, з 18 липня 2019 року позивач повністю вступила в управління об`єктом оренди.

Апелянт вважає, що ТОВ «Дакорт Плюс» не несе жодної відповідальності за стан об`єкту оренди після 18 липня 2019 року.

Так як устаткування відповідно до Додатку № 1 ТО|3 «Дакорт Плюс» не використовували та воно постійно знаходилось у підсобному приміщенні магазину по вулиці Медичній, 47 у місті Кам`янському отже, відсутня будь-яка фізична можливість повернути ФОП Бондаренко Н.І. зазнечене устаткування, що також унеможливлює виконання судового рішення щодо повернення майна.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Так позивач зазначає, що відповідач не вчиняв жодних дій по правомірному припиненню договірних відносин та поверненню майна.

19.07.2019 поліцією зафіксовано, що відповідачем було повернуто не все майно, яке передавалось у користування, а те майно, що повернуто знаходилось в неробочому вкрай зруйнованому стані.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.11.2020р. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Дакорт плюс" строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакорт плюс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2020 у справі №904/1433/20 та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 17.12.2020.

У судовому засіданні 17.12.2020 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

01.12.2015 між сторонами укладено договір оренди нежитлових приміщень (будівель) №50Р-122015 (далі - договір).

За цим договором орендодавець зобов`язується передати орендареві в строкове платне користування нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м.Дніпродзержинськ, вулиця Медична, будинок 47, загальною площею 127,3кв.м., а орендар зобов`язується прийняти це майно, своєчасно сплачувати орендну плату та після припинення договору повернути орендоване майно орендодавцеві в належному стані (пункт 1.1 договору).

За користування майном орендар сплачує щомісячно орендодавцеві орендну плату у розмірі 4000,00грн. (частина 2.1 договору), а з урахуванням змін внесених додатковою угодою №1 від 01.03.2016 орендна плата складає 2000,00грн.

Сторони в підпункті 4.1.10 пункту 4.1 визначили обов`язки орендаря і зокрема обов`язок після припинення договору повернути орендоване майно орендодавцеві в належному стані.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (у разі наявності) (пункт 6.1 договору). Договір вступає в силу з дня підписання і діє по 01.01.2017 (пункт 6.2 договору). Якщо за 60 (шістдесят) календарних днів до спливу строку оренди жодна з сторін письмово не заявила про небажання продовжувати договір, договір вважається продовженим на тих самих умовах і на той самий строк (пункт 6.10 договору).

Сторони узгодили, що договір може бути достроково розірваний за ініціативою орендаря у випадках, зумовлених економічною неефективністю використання приміщення (пункт 6.6 договору). При цьому, відповідно до пункту 6.7 договору, про розірвання договору інша сторонами письмово попереджається за 60 (шістдесят) календарних днів.

На виконання умов договору позивач передав відповідачеві в строкове платне користування нежитлове приміщення по вулиці Медичній, 47 у місті Кам`янському, загальною площею 127,3м2.

Разом з приміщенням відповідачеві передано устаткування: вітрина "Arneg" (1 шт.), вітрина "Byfuch" (1 шт.), вітрина Cold (2 шт.), холодильник "Чернігов" (1 шт.), холодильник "Оболонь" (1 шт.), холодильник "Сармат" (1 шт.), холодильна камера "Геркулес" (1 шт.), холодильна камера "Білосвіт" (1 шт.).

Факт передачі майна підтверджується актом прийому-передачі №1 від 01.12.2015 підписаним обома сторонами договору.

Відповідач листом від 03.06.2019 за вих.№582 повідомив про розірвання договору з 01.07.2019, але ані приміщення, ані майно, яке перебувало у користування останнього не повернув, що і стало причиною виникнення спору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень статей 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору оренди, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно до частини 1 статті 283 Господарського кодексу України, яка кореспондується з частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (частина 1 статті 763 Цивільного кодексу України).

Правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору найму врегульовано статтею 764 Цивільного кодексу України, а саме якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно з частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Факт передачі нежитлового приміщення-магазину, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпродзержинськ, вулиця Медична, будинок 47 та устаткування, а саме: вітрина "Arneg" (1 шт.), вітрина "Byfuch" (1 шт.), вітрина Cold (2 шт.), холодильник "Чернігов" (1 шт.), холодильник "Оболонь" (1 шт.), холодильник "Сармат" (1 шт.), холодильна камера "Геркулес" (1 шт.), холодильна камера "Білосвіт" (1 шт.) підтверджується Актом №1 від 01.12.2015 прийому-передачі нежитлового приміщення-магазину складеного згідно договору оренди нежитлового приміщення, що знаходиться у власності орендодавця №5/ОР-122015 від 01.12.2015.

Листом від 03.06.2019 за вих.№582 відповідач звернувся до позивача яким інформував про припинення договору оренди нежитлових приміщень (будівель) №5/ОР-122015 від 01.12.2015 та просив розглянути додаткову угоду про розірвання договору оренди нежитлових приміщень (будівель) з 01.07.2019.

Відповідно до матеріалів справи, сторони дійшли згоди в частині розірвання договору. Відтак, судом першої інстанції правомірно встановлено факт розірвання договору.

Відповідно до приписів статті 785 Цивільного кодексу України, наймач, а в даному випадку відповідач, зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві, а в даному випадку позивачу, річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

В підпункті 4.1.10 пункту 4.1 сторони визначили обов`язки орендаря і зокрема обов`язок після припинення договору повернути орендоване майно орендодавцеві в належному стані.

Оцінивши фактичні обставини справи комплексно колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем позивачу ані нежитлового приміщення-магазину, ані устаткування, яке відповідач отримав від позивача за Актом №1 від 01.12.2015 прийому-передачі нежитлового приміщення-магазину складеного згідно договору оренди нежитлового приміщення, що знаходиться у власності орендодавця №5/ОР-122015 від 01.12.2015.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, оскільки матеріалами справи встановлено, що відповідач не вчиняв дій по правомірному припиненню договірних відносин та поверненню майна.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, ухвалене рішення відповідно до норм чинного законодавства та з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах, а відтак передбачених законом підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів статтею 277 Господарського процесуального кодексу України відсутні.

Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакорт плюс" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2020 у справі № 904/1433/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28.12.2020.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв