РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.12.2020Справа № 910/15846/20

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»

до Комунального підприємства «КИЇВПАСТРАНС»

про стягнення 109 257, 14 грн,

Суддя Я.А.Карабань

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Комунального підприємства «КИЇВПАСТРАНС» (далі - відповідач) про стягнення 109 257, 14 грн шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем в силу положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2020 відкрито провадження в справі №910/15846/20, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Станом на дату розгляду справи по суті до суду надійшло рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення №236, відповідно до якого ухвала Господарського суду міста Києва від 23.10.2020 була вручена останньому 28.10.2020.

Крім цього, представник відповідача 04.11.2020 ознайомився з матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 ГПК України та ухвалою суду від 23.10.2020 не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними в ній документами відповідно до ч.5 ст.252 ГПК України.

Відповідно до ч.4 ст.240 ГПК України в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

08.04.2019 між позивачем (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №99593а9к (далі - договір), відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону та пов`язані з володінням, користуванням або розпорядженням наземним транспортним засобом «Peugeut 301», державний номер НОМЕР_1 (п.4. договору).

Розмір франшизи визначено в п. 10.2. договору, який складає 0, 00 % від страхової суми, встановленої на відповідний період дії договору.

Пунктом 11 договору визначено, що страхова сума складає 454 860, 00 грн.

Відповідно до п. 19.1., 19.2. договору строк його дії встановлено з 16.04.2019 по 15.04.2020.

08.01.2020 о 07:15 год. в місті Києві по вулиці Ю. Іллєнка 51-Б, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Peugeut 301», державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , транспортного засобу МТЗ, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , транспортного засобу «БОГДАН», державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Hyundai», державний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4 .

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 24.01.2020 у справі № 761/1011/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено, зокрема, автомобіль марки «Peugeut 301», державний номер НОМЕР_1 .

08.01.2020 водій транспортного засобу «Peugeut 301», державний номер НОМЕР_1 , звернувся до позивача з заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.

Відповідно до звіту № 1062 від 20.02.2020 та ремонтної калькуляції №1.003.20.0 від 20.02.2020 вартість відновлювального ремонту «Peugeut 301», державний номер НОМЕР_1 становить 109 992, 61 грн.

Згідно з нарядом-замовленням № зн-П102445 від 10.01.2020, складеного Сервісним центром «Пежо», вартість ремонту транспортного засобу «Peugeut 301», державний номер НОМЕР_1 склала 109 257, 14 грн.

03.02.2020 позивачем на підставі страхового акту № ARX2538616 від 31.01.2020 було виплачено страхове відшкодування на рахунок Сервісного центру «Пежо», в розмірі 109 257, 14 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № 638393 від 03.02.2020.

Відповідно до положень статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат й у межах загального строку позовної давності, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.

Згідно ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Положеннями ст. 512, 514 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким чином, враховуючи норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто в таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Відповідно до частини 1статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Для покладення на юридичну або фізичну особу відповідальності необхідною є наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправної поведінки працівника, завданої шкоди, причинного зв`язку та вини), так і певних спеціальних умов, лише за наявності яких може бути застосована зазначена стаття:

а) перебування завдавача шкоди в трудових (службових) відносинах з юридичною або фізичною особою - роботодавцем, незалежно від характеру таких відносин: постійні, тимчасові, сезонні тощо (п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"),

б) завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків. Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків треба розуміти виконання роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами, протягом усього робочого часу

Матеріалами справи, а саме схемою місця ДТП, яка складена Управлінням патрульної поліції в місті Києві, підтверджується та не заперечується відповідачем, що тролейбус, яким нанесено шкоду належить Комунальному підприємству "Київпастранс".

З огляду на викладене вище, та оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, виходячи із доказів, які наявні в матеріалах справи, судом встановлено, що до позивача перейшло право вимоги до винної особи (відповідача) в розмірі суми страхового відшкодування - 109 257, 14 грн, яку відповідно було виплачено позивачем згідно платіжного доручення № 638393 від 03.02.2020 на рахунок Сервісного центру «Пежо» за договором страхування наземного транспорту №99593а9к від 08.04.2019.

Таким чином, оскільки винною в скоєнні вищезазначеної ДТП особою було завдано матеріальної шкоди страхувальнику позивача, останній, виплативши страхове відшкодування своєму страхувальнику (потерпілому) за договором страхування, правомірно звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача шкоди, завданої його працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

На підставі вищевикладеного, визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 109 257, 14 грн.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищенаведені норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 109 257, 14 грн виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 129, 232-234, 240, 250-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «КИЇВПАСТРАНС» (04070, місто Київ, вулиця Набережне шосе, будинок 2, ідентифікаційний код 31725604) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04070, місто Київ, вулиця Іллінська, будинок 8, ідентифікаційний код 20474912) 109 257 (сто дев`ять тисяч двісті п`ятдесят сім) грн 14 коп. збитків та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя Я.А.Карабань