УХВАЛА

м. Київ

23.12.2020Справа № 910/13388/19
За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери»

на дії та бездіяльність начальника Рівненського міського відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Іщук Н.В.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНФЕТКО»

про стягнення 24 069,03 грн,

Суддя Карабань Я.А.

Секретар судового засідання Саницька Б.В.

представники учасників справи:

від заявника (стягувача) : Гапоненко Р.І, Чадюк Л.В.;

від боржника: не з`явився;

від ВДВС: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» задоволено частково, стягнуто з ТОВ «КОНФЕТКО» на користь ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» 242,95 грн 3% річних, 10 525,85 грн інфляційних втрат, 1 019,10 грн судового збору та 10 610,15 грн витрат на правову допомогу.

13.12.2019 на виконання вказаного рішення видано наказ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2020 у справі №910/13388/19 задоволено заяву ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» про звернення стягнення на грошові кошти, які належать ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», яке має заборгованість перед ТОВ «КОНФЕТКО» відповідно до рішення Господарського суду Рівненської області від 24.06.2014 у справі №918/416/14, звернуто стягнення на грошові кошти в розмірі 24 398,05 грн, що належать ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» в межах заборгованості останнього перед ТОВ «КОНФЕТКО» відповідно до рішення Господарського суду Рівненської області від 24.06.2014 у справі №918/416/14, на користь ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери».

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2020 ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.02.2020 у справі №910/13388/19 залишено без змін.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2020 у справі №910/13388/19 стягнуто з ДП «Рівненський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «ДАК "Автомобільні дороги України» на користь ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

17.08.2020 Господарським судом міста Києва на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 25.02.2020 та додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2020 видано накази.

22.10.2020 від ТОВ «МЮК "Гапоненко Роман і партнери» (надалі - стягувач, заявник) надійшла скарга на дії та бездіяльність начальника Рівненського міського відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Іщук Н.В., у якій стягувач просить суд:

- визнати неправомірними та незаконними дії та бездіяльність начальника Рівненського міського відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Іщук Н.В., що виявилось в ігноруванні свої професійних обов`язків під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні №62893476;

- накласти дисциплінарне стягнення на начальника Рівненського міського відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Іщук Н.В., відповідно до вимог діючого законодавства.

Скарга з посиланням на ст. 19, 55 Конституції України», ст.2, 3, 8, 11, 13, 14, 15, 18, 19, 26, 28, 47, 56, 74 Закону України «Про виконавче провадження» мотивована тим, що начальником відділу Іщук Н.В. було проігноровано та залишено поза увагою неправомірні дії державного виконавця Дворак О.В. щодо несвоєчасного відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій у ньому, також неправомірно винесено постанову про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 62893476 та повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2020 скаргу ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» на дії та бездіяльність начальника Рівненського МВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Іщук Н.В. залишено без руху.

04.11.2020 від представника стягувача адвоката Гапоненко Р.І. надійшло клопотання про усунення недоліків, яке, в зв`язку з перебуванням на навчанні отримане суддею Карабань Я.А. 09.11.2020. У зазначеному клопотанні останній уточнив вимоги скарги та просив суд:

- визнати неправомірними дії начальника Рівненського МВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Іщук Наталії Володимирівни, щодо скасування - постанови про відкриття виконавчого провадження № 62893476 та поверненні виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, також у відмові в наданні інформації на адвокатський запит вих. № 02-398 від 29.09.2020;

- визнати неправомірною бездіяльність начальника Рівненського МВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Іщук Наталії Володимирівни, що виявилась у ігноруванні своїх професійних обов`язків під час неповного та несвоєчасного здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 62893476 та не відкритті виконавчого провадження на підставі наказу від 17.08.2020 року в справі № 910/13388/19 про примусове виконання рішення (на виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2020).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 відмовлено у відкритті провадження з розгляду скарги в частині визнання неправомірними дій начальника Рівненського МВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Іщук Наталії Володимирівни, які полягають у відмові в наданні інформації на адвокатський запит вих. № 02-398 від 29.09.2020 на підставі п. 1 ч.1 ст. 175 ГПК України, в іншій частині призначено скаргу до розгляду в судовому засіданні за участю представників сторін на 18.11.2020.

У судове засідання 18.11.2020 з`явились представники заявника. Інші учасники в судове засідання не з`явились, про причину неявки суд не повідомили. Суд відклав розгляд скарги на 08.12.2020.

30.11.2020 від Рівненського МВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надійшло клопотання, в якому просить суд відкласти розгляд скарги, зобов`язати скаржника надіслати до відділу заяву про усунення недоліків, витребувати в заявника докази понесення ним витрат на правничу допомогу, надіслати договір про надання правової допомоги №03-15 від 17.08.2018.

У судове засідання 08.12.2020 з`явились представники заявника. Інші учасники в судове засідання не з`явились, про причину неявки суд не повідомили. Суд, розглянувши клопотання Рівненського МВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), протокольно задовольнив його в частині відкладення судового засідання та надсилання стягувачем заяви про усунення недоліків на адресу Рівненського МВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). У задоволенні іншої частині клопотання судом протокольно відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2020 розгляд скарги відкладено на 23.12.2020.

08.12.2020 на електронну адресу суду та 10.12.2020 в оригіналі надійшли письмові пояснення начальника Рівненського МВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в яких остання заперечує проти задоволення скарги та, зокрема, зазначає, що скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 62893476 та повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання було зумовлене тим, що за результатами перевірки виконавчого провадження було встановлено, що при його відкритті державним виконавцем було порушено абзац 30 пункту 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5. При цьому просила звернути увагу, що повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання винесене не нею, а іншим державним виконавцем. Крім цього було подано клопотання про зменшення розміру судових витрат, посилаючись на їх завищеність та необґрунтованість. Також були надані копії матеріалів виконавчого провадження.

10.12.2020 від представника заявника надійшло клопотання про долучення доказів надсилання начальнику Рівненського міського відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) клопотання про усунення недоліків вих. №06-438 від 01.11.2020.

16.12.2020 від представника заявника надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів щодо розподілу судових витрат, а також просив при ухваленні рішення стягнути з Рівненського міського відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 16 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

У судовому засіданні 23.12.2020 представники стягувача (заявника) вимоги скарги підтримали та просили її задовольнити в повному обсязі. Представники боржника та державної виконавчої служби в судове засідання не з`явились, повідомлені були належним чином.

Розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» на дії та бездіяльність начальника Рівненського МВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Іщук Н.В., суд встановив наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Як вбачається з матеріалів скарги, 21.08.2020 стягувач звернувся до Рівненського міського відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою від 21.08.2020 вих.№463 про відкриття виконавчого провадження. До заяви було додано оригінал наказу від 17.08.2020 у справі №910/13388/19 на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 25.02.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2020 та оригінал наказу від 17.08.2020 у справі №910/13388/19 на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2020.

Вказана заява була отримання відділом виконавчої служби 26.08.2020 та зареєстрована за вх. №48261/19-121 про, що свідчить штамп відділу (т.3, а.с.81).

Цього ж дня Автоматизованою системою виконавчих проваджень (надалі АСВП) накази зареєстровані за №62893476 та передані до виконання державному виконавцю Дворак О.В.

28.09.2020 державним виконавцем Дворак О.В. відкрито виконавче провадження №62893476 на підставі наказу №910/13388/19 від 17.08.2020 Господарського суду міста Києва про звернення стягнення на грошові кошти в розмірі 24 398, 05 грн, що належать ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» в межах заборгованості останнього перед ТОВ «КОНФЕТКО» відповідно до рішення Господарського суду Рівненської області від 24.06.2014 у справі № 918/416/14, на користь ТОВ "МЮК "Гапоненко Роман і партнери".

08.10.2020 начальником Рівненського МВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Іщук Н.В. при здійсненні контролю під час виконання рішень, а також у зв`язку з надходження адвокатського запиту №02.398 від 29.09.2020, з власної ініціативи протягом 08.10.2020 здійснено перевірку виконавчого провадження №62893476 та за її результатами винесено постанову, якою:

- визнано дії державного виконавця Дворак О.В. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.09.2020 №62893476 такими, що вчиненні з порушенням вимог ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» та абзацу 30 пункту 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5;

- скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.09.2020 №62893476, а також постанову про стягнення з боржника витрати виконавчого провадження від 28.09.2020 №62893476, що винесена після постанови про відкриття виконавчого провадження, що скасовується;

- зобов`язано старшого державного виконавця Павлюк Ольгу Юріївну, якій передано виконавче провадження №62893476, у зв`язку з перебуванням державного виконавця Дворак О.В. у відпустці з тимчасовою непрацездатністю, вчинити дії у виконавчому провадженні №62893476 у відповідності вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

08.10.2020 постановами начальника Рівненського МВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Іщук Н.В. про скасування процесуального документу скасовано документ «Постанова про відкриття виконавчого провадження» від 28.09.2020, що видав Дворак О.В. при примусовому виконанні наказу №910/13388/19 виданого 17.08.2020 Господарським судом міста Києва та документ «Постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій» від 28.09.2020, що видав Дворак О.В. при примусовому виконанні наказу №910/13388/19 виданого 17.08.2020 Господарським судом міста Києва.

08.10.2020 старшим державним виконавцем Рівненського МВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Павлюк О.Ю. складено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки до заяви від 21.08.2020 вих.№463 про відкриття виконавчого провадження було додано два виконавчих документа, а саме: 1) оригінал наказу від 17.08.2020 у справі №910/13388/19 на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 25.02.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2020 та 2) оригінал наказу від 17.08.2020 у справі №910/13388/19 на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2020, що є порушенням абзацу 30 пункту 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України.

Також, 01.10.2020 за вих.№474 стягувач звернувся до начальника Рівненського МВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зі скаргою на неправомірні дії та бездіяльність державного виконавця Дворак О.В. в рамках виконавчого провадження №62893476, вказана скарга отримана відділом 06.10.2020 за результатами розгляду якої 19.10.2020 начальником відділу Іщук Н.В. винесено постанову про результати перевірки виконавчого провадження, в якій визнано дії державного виконавця Дворак О.В. щодо прийняття рішень про винесення повідомлення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за наказами по справі №910/13388/19 виданими 17.08.2020 Господарським судом міста Києва про стягнення з ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери», такими, що вчиненні з порушеннями статей 4, 11, 13, 26 Закону України «Про виконавче провадження» та абзацу 30 пункту 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень. Зобов`язано державного виконавця Дворак О.В. в подальшому не допускати порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Закон України "Про виконавче провадження" є спеціальним законом, який регулює порядок вчинення виконавчих дій, при цьому детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (у редакції 12.06.2020, станом на пред`явлення наказів до виконання), яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню.

Пункти 4 та 5 розділу ІІІ цієї Інструкції регламентують дії державного виконавця, які передують відкриттю виконавчого провадження:

- виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа;

- у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1, 5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом.

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Абзацом 30 пункту 3 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, визначено, що на кожен поданий на примусове виконання виконавчий документ стягувач подає окрему заяву про примусове виконання рішення.

Отже, суд приходить до висновку, що пред`явлення однією заявою кількох виконавчих документів законом заборонено.

Разом з тим, суд зауважує, що в державного виконавця відсутні повноваження щодо вибору одного з кількох виконавчих документів, які пред`явлені до виконання однією заявою та відкриття виконавчого провадження за одним з виконавчих документів.

Відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, начальник управління державної виконавчої служби може перевірити виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної служби, що йому підпорядкований. Начальник управління державної виконавчої служби може проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби, з власної ініціативи, а також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника).

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що начальник Рівненського МВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Іщук Н.В., при скасуванні постанови від 28.09.2020 про відкриття виконавчого провадження № 62893476 діяв у рамках повноважень наданих йому ч.4 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, суд звертає увагу заявника на те, що повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 08.10.2020 було винесено не начальником відділу Іщук Н.В., а старшим державним виконавцем Рівненського МВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Павлюк О.Ю., оскільки виконавчі документи були подані, з порушенням абзацу 30 пункту 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Крім цього, суд зазначає, що повернення виконавчого документа стягувачу не перешкоджає його повторному пред`явленню відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Що стосується вимоги заявника визнати неправомірною бездіяльність начальника Рівненського МВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Іщук Наталії Володимирівни, що виявилась у ігноруванні своїх професійних обов`язків під час неповного та несвоєчасного здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 62893476 та не відкритті виконавчого провадження на підставі наказу від 17.08.2020 в справі № 910/13388/19 про примусове виконання рішення на виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2020, суд зазначає таке.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» автоматизованою системою виконавчого провадження забезпечується об`єктивний та неупереджений розподіл виконавчих документів між державними виконавцями.

Як передбачено ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Тому саме державний виконавець, якому передано виконавчий документ для виконання зобов`язаний вчинити дії, визначені законом для забезпечення примусового виконання рішення.

Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень не передбачено ні прав, ні обов`язків начальника відділу вчиняти виконавчі дії у виконавчому провадженні, яке перебуває на виконанні в підлеглого державного виконавця.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Згідно з ч.2 ст.5 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" забороняється втручання державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, політичних партій, громадських об`єднань, інших осіб у діяльність державного виконавця, приватного виконавця з примусового виконання рішень.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що саме на державного виконавця покладений обов`язок щодо повного та своєчасного здійснення виконавчих дій, зокрема відкриття виконавчого провадження, одночасно, начальник відділу позбавлений можливості вручатися у виконавчі дії державного виконавця та вчиняти їх разом з ним.

Разом з тим суд наголошує, що начальником відділу Іщук Н.В. в рамках наданих їй повноважень здійснювався контроль під час виконання рішень протягом 08.10.2020 шляхом здійснення перевірки виконавчого провадження №62893476 та за її результатами винесено постанову про результати перевірки виконавчого провадження.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, скаржником не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування неправомірності дій та наявності бездіяльності в діях начальника Рівненського МВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Іщук Н.В.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів скаржника та відсутності підстав для задоволення скарги ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» на дії та бездіяльність начальника Рівненського МВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Іщук Н.В.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні скарги ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» на дії та бездіяльність начальника Рівненського МВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Іщук Н.В.

Згідно ст. 344 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника.

Керуючись ст. 234, 341, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» на дії та бездіяльність начальника Рівненського міського відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Іщук Н.В. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст складено та підписано 28.12.2020.

Суддя Я.А.Карабань