РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2020Справа № 910/4491/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Волковій Д. Р., розглянувши у порядку загального позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Діалог Плюс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс"

про стягнення 10 165 000, 00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Діалог Плюс" (далі - ТОВ "КУА "Діалог Плюс", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс" (далі - ТОВ "Буйфіш Холдінгс", відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 10 165 000,00 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов кредитного договору № 11/18 від 24.01.2018 р. в частині повного та своєчасного повернення наданих у кредит грошових коштів, а також відсотків за користування ними. Право на отримання вказаних коштів позивач набув на підставі договору відступлення права вимоги № 63/19 від 28.02.2019 р., укладеного із Акціонерним товариством "Банк Січ".

У позові ТОВ "КУА "Діалог Плюс" просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 10 165 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2019 р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2019 р., що набрала законної сили, вищевказаний позов був забезпечений шляхом накладення арешту на належне ТОВ "Буйфіш Холдінгс" на праві приватної власності рухоме та нерухоме майно в межах суми позову - 10 1650 00,00 грн. та шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження, передачі в оренду, найм, заставу, іпотеку, а також будь-які інші дії із об`єктами рухомого та нерухомого майна, що належить на праві приватної власності ТОВ "Буйфіш Холдінгс". Указані заходи забезпечення позову були скасовані ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 р. на підставі клопотань, поданих сторонами.

Відповідач, у встановлений законом строк надав суду відзив на позов, у якому проти заявлених вимог заперечив, вказав, що договір відступлення права вимоги № 63/19 від 28.02.2019 р., за яким ТОВ "КУА "Діалог Плюс" набуло право вимоги до відповідача, містить ознаки договору факторингу, фактором за яким може бути тільки банк або інша фінансова установа, що згідно із законом має право здійснювати факторингові операції, до яких ТОВ "КУА "Діалог Плюс" (позивач) не відноситься. Також зазначив, що договір відступлення вчинений представником ТОВ "КУА "Діалог Плюс" Поповою Т. М. із перевищенням наданих їй повноважень, оскільки вказаний договір вона підписала в інтересах іншого суб`єкта господарювання - Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "Фонд прямих інвестицій "Перспективна нерухомість". Окрім того зазначив, що кредитний договір забезпечено іпотекою, однак, замість звернення стягнення на предмет іпотеки, позивач звернувся до позичальника (відповідача) про стягнення кредитної заборгованості.

У підготовчому засіданні ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2019 р. за клопотанням відповідача провадження у даній справі було зупинене до набрання законної сили рішенням Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/5481/19. 14.11.2019 р. Проте, постановою Північного апеляційного господарського суду вищевказану ухвалу скасовано, а справу направлено на розгляд до суду першої інстанції.

Також у підготовчому засіданні від третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору - ОСОБА_1 надійшла позовна заява до ТОВ "Буйфіш Холдінгс" про розірвання договору відступлення права вимоги № 64/19 від 28.02.2018 р., укладеного між АТ "Банк Січ" та ТОВ "КУА "Діалог Плюс". Однак, вказана позовна заява була повернута заявнику без розгляду ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2020 р., оскільки поданий позов не відповідав вимогам ст. 180 ГПК України.

16.02.2020 р. ухвалою Господарського суду міста Києва, постановленою у формі протоколу судового засідання, підготовче провадження у справі було закрите, розгляд справи призначено по суті.

Після закриття підготовчого провадження, 12.03.2020 р., від представника відповідача - ТОВ "Буйфіш Холдінгс" надійшла заява про відвід судді Головіної К. І. від розгляду даної справи, яку заявник мотивував тим, що суддею не були направлені всі матеріали справи № 910/4491/19 до суду апеляційної інстанції за скаргою ОСОБА_1 , що, на думку заявника, викликає сумнів у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді справи.

За результатами розгляду вказаної заяви судом була постановлена ухвала від 13.03.2020 р., якою відвід судді Головіної К. І. визнано необґрунтованим та відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Буйфіш Холдінгс".

Крім того, під час розгляду справи по суті відповідач подав заяви та клопотання (від 13.07.2020 р., від 11.08.2020 р., від 17.08.2020 р.) про відвід головуючого у справі, про залучення третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ПрАТ "Енергополь-Україна", про витребування від позивача оригіналів письмових доказів та про зупинення провадження у даній справі. Вказані дії ТОВ "Буйфіш Холдінгс" суд визнав зловживанням відповідачем процесуальними правами, про що постановив ухвалу від 17.08.2020 р., а тому ці клопотання були залишені без розгляду.

Також відповідачем та позивачем були заявлені клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у даній справі до розгляду Господарським судом міста Києва справи № 910/11511/20 за позовом ТОВ "Буйфіш Холдінгс" до АТ "Банк Січ", ТОВ "КУА "Діалог плюс" про визнання недійсним договору відступлення права вимоги № 63/19 від 28.02.2019 р. Розглянувши вказані клопотання, суд відмовив у їх задоволенні, оскільки вважав, що наявність господарської справи № 910/11511/20 не перешкоджає розгляду даної господарської справи - № 910/4491/19, а наявні у матеріалах даної справи докази дозволяють суду під час її розгляду самостійно встановити та надати правову оцінку усім фактам та обставинам щодо виконання/невиконання відповідачем зобов`язання, право вимоги на яке набуто позивачем. Отже, суд визнав клопотання сторін про зупинення провадження у справі безпідставними, а тому відмовив у їх задоволенні.

У судове засідання, призначене на 17.12.2020 р., для розгляду справи по суті представники позивача та відповідача не з`явились, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань про відкладення або про розгляд справи у їх відсутність не надали. У минулих судових засіданнях представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та обґрунтував, просив їх задовольнити, а відповідач - просив відмовити у позові, з підстав, зазначених у відзиві.

Відповідно до ст. 202 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Отже, розглянувши заяви учасників справи по суті спору, заслухавши їх пояснення в судовому засіданні та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наступного.

Установлено, що 24.01.2018 р. між АТ "Банк Січ" (банк) та ТОВ "Буйфіш Холдінгс" (позичальник) був укладений кредитний договір № 11/18 про надання кредиту на умовах кредитної лінії (далі - кредитний договір). Відповідно до умов цього договору (п. 1.1) банк зобов`язується надати позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 10 000 000,00 грн. на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, інші грошові зобов`язання, встановлені договором.

Датою остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум є 23.01.2020 р., з урахуванням графіку зниження ліміту кредитної лінії (п. 1.2 кредитного договору).

Кредит надається банком позичальнику в межах суми, визначеної п. 1.1 цього договору, шляхом перерахування коштів згідно заяв позичальника (п. 2.1 кредитного договору). Проценти за користування кредитом сплачуються позичальником у розмірі встановленої банком фіксованої процентної ставки в розмірі 22 % річних в валюті, в якій наданий кредит (п. 2.2 кредитного договору). Нарахування банком процентів починається з дати першого перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку по день повного погашення кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом. При розрахунку процентів використовується метод "факт/факт", виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році (п. 2.3 кредитного договору).

У випадку порушення позичальником строку погашення одержаного кредиту позичальник надалі сплачує проценти за неправомірне користування кредитом, виходячи із фіксованої процентної ставки 20 % річних (п. 2.5 кредитного договору).

Згідно з п. 4.3.2 кредитного договору позичальник зобов`язується своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, а також інші платежі, на умовах та порядку, передбачених цим договором.

Договір набирає чинності з дати його укладання та діє до повного повернення позичальником кредиту, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та до повного виконання позичальником будь-яких інших грошових зобов`язань, прийнятих ним на себе (п. 8.1, 8.9).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами визначається договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання зобов`язань за кредитним договором банк відкрив позичальнику кредитну лінію на загальну суму 10 000 000,00 грн.

Проте, відповідач - ТОВ "Буйфіш Холдінгс" неналежним чином виконав покладені на нього кредитні зобов`язання, прострочив сплату кредиту та нарахованих на нього відсотків, внаслідок чого станом на 26.02.2019 р. у відповідача виникла заборгованість за кредитом у сумі 10 000 000,00 грн. та процентів за користування кредитом у сумі 158 888,89 грн. перед АТ "Банк Січ".

Як вбачається з умов договору, датою закінчення строку кредитної лінії, тобто датою, коли позичальник зобов`язаний повернути банку кошти у повному обсязі в порядку, передбаченим цим договором, є 23.01.2020 р.

При цьому відповідно до п. 3.2, 4.2.3, 4.2.4 кредитного договору у випадку невиконання позичальником вимог, зазначених у п. 3.1 цього договору, банк має право вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань по цьому договору, включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій та штрафних санкцій. А позичальник зобов`язаний на вимогу банку достроково повернути кредит, погасити нараховані проценти, сплатити інші платежі, передбачені договором (п. 4.3.9 кредитного договору).

Матеріали справи свідчать, що у зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, 26.02.2019 р. ПАТ "Банк Січ" звернулося до ТОВ "Буйфіш Холдінгс" (позичальника) про дострокове повернення кредиту та процентів, нарахованих відповідно до умов кредитного договору, у загальній сумі 10 158 888,89 грн., у строк, що не перевищує 30 днів з моменту отримання вимоги. Проте, вказана вимога була залишена ТОВ "Буйфіш Холдінгс" без відповіді та задоволення.

Також судом встановлено, що 28.02.2019 р. між АТ "Банк Січ" (кредитор) та ТОВ "КУА "Діалог плюс" (новий кредитор) був укладений договір відступлення права вимоги № 63/19 (далі - договір відступлення). Відповідно до умов цього договору кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором (всі права вимоги кредитора до боржника станом на дату відступлення, розрахунок заборгованості яких міститься в додатку № 1 до договору), а новий кредитор заміняє кредитора у кредитному договорі та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. Новий кредитор сплачує кредитору вартість прав вимоги, що відступаються в порядку та на умовах, передбачених договором (п. 1.1, 2.1).

У дату відступлення права вимоги (дата повного виконання новим кредитором обов`язку сплатити кредитору вартість прав вимоги в розмірі та порядку відповідно до умов цього договору) кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор таким, що набув право вимоги до боржника та набув всіх прав та обов`язків сторони - кредитора за кредитним договором. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі, безвідклично та без можливості зворотного відступлення (викупу). З дати відступлення права вимоги новий кредитор вправі самостійно розпоряджатись правом вимоги на власний розсуд без згоди кредитора (п. 2.2 договору відступлення права вимоги).

На дату укладення договору право вимоги, кредитний договір та договір забезпечення є дійсними. Новий кредитор приймає на себе всі ризики, пов`язані з визнанням права вимоги, кредитного договору та договору забезпечення недійсними, з будь-якими судовими рішеннями або діями боржника щодо заперечення (оспорювання) своїх обов`язків та/або умов кредитного договору та договору забезпечення після укладання цього договору (п. 2.3 договору відступлення права вимоги). Відступлення прав вимоги за договором не потребує згоди боржника за кредитним договором та поручителів за договором забезпечення і здійснюється без отримання такої згоди. Про дострокове повернення кредиту та нарахованих процентів боржнику направлено відповідну вимогу № 165/11 від 26.02.2019 р. (п. 2.4 договору відступлення права вимоги).

Не пізніше 5 робочих днів з дати відступлення права вимоги за кредитним договором, а також відступлення прав вимоги за договором забезпечення згідно умов договору, кредитор повідомляє боржника та поручителя про факт відступлення прав вимоги за кредитним договором і договором забезпечення шляхом направлення повідомлень рекомендованим листом та/або вручається іншим способом, який дозволяє достовірно довести дату відправлення/вручення повідомлення. Кредитор несе відповідальність за направлення зазначених повідомлень, але не несе відповідальність за отримання боржником та/або поручителем зазначеного повідомлення та ознайомлення із їх змістом (п. 2.5 договору відступлення права вимоги).

Загальна вартість прав вимоги за договором становить 10 165 000,00 грн., яку новий кредитор зобов`язується сплатити кредитору в день підписання цього договору шляхом переказу на рахунок банку (п. 3.1, 3.2 договору відступлення права вимоги).

У дату відступлення прав вимоги за кредитним договором кредитор передає, а новий кредитор зобов`язаний прийняти документацію, про що складається акт приймання-передачі (п. 5.1 договору відступлення права вимоги).

Договір набирає силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору (п. 7.1).

Додатком № 1 до договору (розрахунок заборгованості за кредитним договором) сторони погодили відступлені права вимоги, а також суму наявної заборгованості у ТОВ "Буйфіш Холдінгс" за кредитним договором № 11/18 від 24.01.2018 р., що станом на 28.02.2019 р. (дату відступлення) становить 10 165 000,00 грн. та складається з: 10 000 000,00 грн. - заборгованості за кредитом, 165 000,00 грн. - заборгованості за процентами.

Як встановлено судом, на виконання умов договору відступлення права вимоги, ТОВ "КУА "Діалог плюс" перерахувало на користь АТ "Банк Січ" грошові кошти за відступлені права вимоги у сумі 10 165 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1180 від 28.02.2019 р., а банк передав новому кредитору документацію, що стосується зобов`язань позичальника по кредитному договору № 11/18 від 24.01.2018 р., з урахуванням забезпечених його забов`язань (договір поруки та договір іпотеки), про що свідчить акт приймання-передачі від 28.02.2019 р.

Листом № 189/1 від 01.03.2019 р. АТ "Банк Січ" повідомило позичальника - ТОВ "Буйфіш Холдінгс" про укладення вищевказаного договору відступлення № 63/19 від 28.02.2019 р. та зміну кредитора у кредитному зобов`язанні за договором № 11/18 від 24.01.2018 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Отже, на підставі договору відступлення права вимоги № 63/19 від 28.02.2019 р. до позивача, як нового кредитора, перейшло право вимоги від боржника - ТОВ "Буйфіш Холдінгс" щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 11/18 від 24.01.2018 р. у сумі 10 165 000,00 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 10 000 000,00 грн. та процентів за користування кредитом у сумі 165 000,00 грн.

Судом також встановлено, що з метою стягнення заборгованості за кредитним договором, 22.03.2019 р. ТОВ "КУА "Діалог плюс" звернулось до ТОВ "Буйфіш Холдінгс" з вимогою № 600 сплатити вказану заборгованість за кредитним договором № 11/18 від 24.01.2018 р.

У відповідь на вказану вимогу ТОВ "Буйфіш Холдінгс" листом № 654 від 29.03.2019 р. повідомило позивача, що підстав для виконання ним зобов`язань перед новим кредитором немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки доказів повернення кредиту та сплати відсотків ТОВ "КУА "Діалог плюс" відповідач не надав, суд приходить до висновку, що заявлена заборгованість у сумі 10 165 000,00 грн., що складається з: 10 000 000,00 грн. за кредитом та 165 000,00 грн. - за процентами, підлягає стягненню з ТОВ "Буйфіш Холдінгс" на користь нового кредитора (позивача) у повному обсязі.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що договір відступлення містить ознаки договору факторингу, а тому ТОВ "КУА "Діалог плюс", яке не є фінансовою установою, не мало права укладати цей договір, враховуючи наступне.

Виходячи з положень ст. 1077-1079 ЦК України, характерними ознаками договору факторингу є те, що: - йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); - його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); - метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; - відступлення права вимоги за таким договором може відбуватися виключно за плату, а його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись: у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; - вимоги до форми такого договору визначені у ст. 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Правочин, який не відповідає зазначеним ознакам, не є договором факторингу, а є правочином з відступлення права вимоги (цесії). Вказаний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 04.09.2019 у справі № 906/1174/18.

Дослідивши зміст договору відступлення права вимоги № 63/19 від 28.02.2019 р., судом встановлено, що даний договір не містить ознак договору факторингу, визначених законом для таких договорів. Зокрема, предметом договору відступлення є передача банком права вимоги новому кредитору про сплату заборгованості 10 165 000,00 грн. за кредитним договором, за яке ТОВ "КУА "Діалог плюс" сплатило банку кошти у сумі 10 165 000,00 грн. Тобто, за передачу права вимоги новий кредитор зобов`язався здійснити банку оплату, яка не може розцінюватись, як винагорода за надання фінансової послуги, що притаманна договору факторингу. При цьому жодних додаткових платежів, визначення іншої винагороди чи умов щодо надання в розпорядження позивачу певної суми грошових коштів умови договору відступлення не містять.

Також слід зазначити, що за договором відступлення право вимоги відступалось не тільки за кредитними зобов`язаннями, а і за договорами, що забезпечували його виконання - договором поруки, договором іпотеки.

Отже, за висновком суду договір відступлення права вимоги не є договором факторингу, а тому у ТОВ "КУА "Діалог плюс" були відсутні обмеження на його укладення.

Стосовно доводів відповідача про те, що договір відступлення з боку ТОВ "КУА "Діалог плюс", яке діяло в інтересах Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "Фонд прямих інвестицій "Перспективна нерухомість", був підписаний особою, яка не мала повноважень на його підписання, а саме: представником - Поповою Т. М., яка діяла на підставі довіреностей, виданих генеральним директором Жаданом О. В., суд зазначає таке.

Частиною другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно з ч. 3 ст. 237 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє (ст. 239 ЦК України).

Згідно зі ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватись на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Стаття 246 ЦК України визначає, що довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Так, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на час видачі Поповій Т. М. довіреностей від 12.03.2018 р. та від 22.02.2019 р. та на час укладення договору відступлення - 28.02.2019 р. керівником та підписантом ТОВ "КУА "Діалог плюс" значиться Жадан О. В., із обмеженням щодо укладення правочинів на суму більше, ніж 150 000,00 грн.

Разом з тим, у матеріалах справи міститься протокол загальних зборів учасників ТОВ "КУА "Діалог плюс" № 13/02 від 25.02.2019 р., за яким загальними зборами вирішено укласти договір відступлення права вимоги за кредитним договором № 11/18 від 24.01.2018 р. (п. 1), а також надати згоду Поповій Т. М., яка діє на підставі довіреності, посвідченої 22.02.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенком М. І. за реєстровим номером № 223, на укладання указаного договору відступлення права вимоги (п. 2). Цим же рішенням також уповноважено Попову Т. М. здійснити всі необхідні дії для укладення договору відступлення права вимоги, надано право на підписання цього договору та інших документів, необхідних для його укладання та оформлення.

Виходячи з викладеного, доводи відповідача про те, що договір відступлення укладений неуповноваженою на те особою, є необгрунтованими.

Крім того, якщо правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, то такий правочин створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою (ст. 241 ЦК України). Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Проте, як вже встановлено судом, на виконання умов договору відступлення сторони вчинили ряд юридично значимих дій, зокрема, з боку ТОВ "КУА "Діалог плюс" була перерахована оплата за відступлене право вимоги, що підтверджується платіжним дорученням № 1180 від 28.02.2019 р., а АТ "Банк Січ" передано новому кредитору документацію, що стосувалась відступленого права вимоги, про що свідчить акт приймання-передачі від 28.02.2019 р. За таких обставин договір відступлення є схваленим і повноваження представника сторони на його підписання у даному випадку не мають значення для правильного розгляду справи.

Отже, за висновком суду договір відступлення права вимоги № 63/19 від 28.02.2019 р. був укладений сторонами з дотриманням чинного законодавства. При цьому доводи відповідача про те, що ТОВ "КУА "Діалог плюс" під час укладення такого договору діяло в інтересах Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "Фонд прямих інвестицій "Перспективна нерухомість" не спростовують висновків суду про правомірність укладеного договору відступлення права вимоги.

Також суд відхиляє твердження відповідача про необхідність першочергового звернення кредитора на предмет іпотеки, який забезпечував виконання зобов`язань за кредитним договором, оскільки такі дії є правом кредитора, а не його обов`язком.

Отже, позов ТОВ "КУА "Діалог плюс" підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України у разі задоволення позовних вимог витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, зокрема, зі сплати позивачем судового збору за подачу позову, за заяву про забезпечення позову, апеляційних скарг ТОВ "КУА "Діалог плюс" від 01.08.2019 р. та ТОВ "Буйфіш Холдінгс" від 11.05.2019 р., а також касаційних скарг ТОВ "Буйфіш Холдінгс" від 03.07.2019 р. та від 09.12.2019.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Діалог Плюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс" про стягнення заборгованості у сумі 10 165 000, 00 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 17, ідентифікаційний код 34762558) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Діалог Плюс" (04202, м. Київ, вул. Кондратюка, 1, ідентифікаційний код 35829159) заборгованість у сумі 10 165 000 (десять мільйонів сто шістдесят п`ять тисяч) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору за подачу позову в сумі 152 475 (сто п`ятдесят дві тисячі чотириста сімдесят п`ять) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору за заяву про забезпечення позову у сумі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 грн., витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги у сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні у присутності учасників справи 17 грудня 2020 року.

Повний текст рішення складений 29 грудня 2020 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.