ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2020 р. Справа№ 910/15593/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Іоннікової І.А.

при секретарі Пнюшкову В.Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 24.12.2020.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Міністерства оборони України

на рішення Господарського суду міста Києва

від 23.01.2020 (повний текст складено 03.03.2020)

у справі №910/15593/19 (суддя Джарти В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Феном Вест"

до Міністерства оборони України

про розірвання договору постачання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Феном Вест" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач, скаржник) про розірвання договору по постачання для державних потреб бензину А-80А-ДЗ від 22.06.2017 №286/1/17/23.

Позовні вимоги мотивовані істотною зміною з 26.09.2019 обставин, якими сторони керувалися під час укладення спірного договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 позов задоволено повністю.

Розірвано договір № 286/1/17/23 про постачання для державних потреб бензину А-80А-ДЗ від 22.06.2017, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Феном Вест") та Міністерством оборони України, з 26.09.2017.

Стягнуто з Міністерства оборони України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Феном Вест" судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню 00 копійок).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Міністерство оборони України звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 у справі № 910/15593/19 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що з моменту укладення договору постачання для державних потреб бензину А-80А-ДЗ від 22.06.2017 №286/1/17/23 та враховуючи строки, у позивача було достатньо можливостей для повного та своєчасного виконання своїх зобов`язань щодо постачання товару.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2020 апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 у справі №910/15593/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (судді-доповідача) Куксова В.В., судді Шаптали Є.Ю., Кравчука Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 у справі №910/15593/19. Призначено справу до розгляду на 29.07.2020.

17.07.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 у справі №910/15593/19 без змін.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2020 у зв`язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/15593/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2020 для розгляду справи № 910/15593/19 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов В.В., судді: Кравчук Г.А., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2020 апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 у справі №910/15593/19 прийнято до провадження у визначеному складі суддів: головуючого судді Куксова В.В., судді: Кравчука Г.А., Михальської Ю.Б. Призначено справу до розгляду на 09.09.2020.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 у зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/15593/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2020 для розгляду справи № 910/15593/19 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов В.В., судді: Яковлєв М.Л., Михальська Ю.Б.

Головуючий суддя Куксов В.В. перебував у відпустці з 11.09.2020 по 18.09.2020.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 у зв`язку з перебуванням судді Михальської Ю.Б. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/15593/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2020 для розгляду справи №910/15593/19 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов В.В., судді: Яковлєв М.Л., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 у справі №910/15593/19 прийнято до провадження у визначеному складі суддів: головуючого судді Куксова В.В., судді: Яковлєва М.Л., Шаптали Є.Ю. Призначено справу до розгляду на 04.11.2020.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді Куксова В.В. з 27.10.2020 по 12.11.2020 на лікарняному, розгляд апеляційної скарги Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 у справі №910/15593/19 не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2020 призначено розгляд апеляційної скарги Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 у справі №910/15593/19 на 16.12.2020.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 у зв`язку виходом судді Яковлєва М.Л. у відпустку з 14.12.2020, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/15593/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2020 для розгляду справи №910/15593/19 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов В.В., судді: Шаптала Є.Ю., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2020 апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 у справі №910/15593/19 прийнято до провадження у визначеному складі суддів: головуючого судді Куксова В.В., судді: Тарасенко К.В., Шаптали Є.Ю. Призначено справу до розгляду на 24.12.2020.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 у зв`язку із перебуванням судді Шаптали Є.Ю. на лікарняному з 17.12.2020, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/15593/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2020 для розгляду справи №910/15593/19 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов В.В., судді: Яковлєв М.Л., Тарасенко К.В.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 у зв`язку із перебуванням судді Яковлєва М.Л. у відпустці 24.12.2020, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/15593/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2020 для розгляду справи №910/15593/19 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов В.В., судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 у справі №910/15593/19 прийнято до провадження у визначеному складі суддів: головуючого судді Куксова В.В., судді: Іоннікової І.А., Тарасенко К.В.

В судовому засіданні 24.12.2020 представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 у справі № 910/15593/19 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В судовому засіданні 24.12.2020 представник позивача заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі з урахуванням пояснень на апеляційну скаргу поданих під час апеляційного провадження, та просив відмовити в її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 у справі №910/15593/19 залишити без змін.

В судовому засіданні 24.12.2020 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 22.06.2017 між Міністерством оборони України (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд", у подальшому перейменоване на Товариство з обмеженою відповідальністю "Феном Вест" (далі - постачальник) укладено договір № 286/1/17/23 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (бензин), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України), умовами якого передбачено, що постачальник зобов`язується поставити у 2017 році нафти і дистилятів (бензин) (лот 3 - бензин автомобільний А-80-Євро4-Е5 або еквівалент, а саме, еквівалент паливо моторне альтернативне А-80А-Д3) для потреб Міністерства оборони України згідно зі Специфікацією, а замовник забезпечити приймання продукції та її оплату в асортименті, кількості, у строки та за цінами відповідно до Специфікації: найменування продукції - Паливо моторне альтернативне А-80А-Д3 (61-013-2969), ТУ У 24.6-3:2012 зі зм. 1,2, строк постачання - до 30.10.2017 включно, загальна кількість - 3 500 т, загальна вартість продукції з ПДВ складає: 92 015 280,00 грн.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2017, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення (п. 10.1 договору).

Як зазначає позивач, з метою здійснення поставок палива моторного альтернативного А-80А-ДЗ, позивачем, як покупцем, 23.06.2017 було укладено договір № 2306 з постачальником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейд Комодіті", який є виробником палива відповідно до технічних умов ТУ У 24.6-3:2012 паливо моторне альтернативне А-80А для інжекторних та карбюраторних двигунів.

Згідно вищевказаних технічних умов, Товариству з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" для виробництва палива необхідно було використовувати сировину - газовий конденсат, який Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" у свою чергу, придбавав у постачальника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімпродторг ЛТД" за укладеним між вказаними підприємствами договором поставки №2706 від 27.06.2017.

В свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімпродторг ЛТД" закуповувало газовий конденсат для виробництва палива за зовнішньоекономічним контрактом № РЕG-КРТ-010817, укладеним 01.08.2017 року з компанією "Реtro Energy Group Limited" (м. Дубаї, Арабські Емірати).

Як вказує позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімпродторг ЛТД" за вказаним вище договором здійснило придбання та ввезення на територію України газового конденсату, але при поданні товару до митного оформлення за вантажною митною декларацією №UА504120/2017/105963, Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімпродторг ЛТД" отримало від митних органів відмову в оформленні вантажу для його ввезення в Україну, що підтверджується Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 14.08.2017 №UA504120/2017/00023.

У свою чергу, з метою забезпечення виконання зобов`язань щодо поставки продукції, Товариство з обмеженою відповідальність "Хімпродторг ЛТД" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Миколаївської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару № КТ UA-2017 від 14.08.2017, видане Миколаївською митницею ДФС, визнання протиправним та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA504120/2017/00023.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.08.2017 № 804/5227/17 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМПРОДТОРГ ЛТД" до Миколаївської митниці ДФС України про скасування рішення - задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення про визначення коду товару № КТ UA-2017 від 14.08.2017, видане Миколаївською митницею ДФС. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA504120/2017/00023.

З матеріалів справи вбачається, що позивач листом від 04.09.2017 №09/04 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті", в якому просив повідомити строки поставки бензину А-80А-ДЗ за договором поставки № 2306 від 23.06.2017 в кількості 10 330 тон, що призначено для поставки на користь Міністерства оборони України.

Листом № 12/09-17 від 12.09.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" надало відповідь на вищезазначений лист позивача, в якому повідомило, що у зв`язку із затримкою митного оформлення сировини для виготовлення бензину А-80А-ДЗ з ініціативи митних органів, виготовлення бензину розпочнеться пізніше ніж очікувалось. Із врахуванням завантаженості потужностей виробництва та обсягу сировини, а також враховуючи зміщення графіку виробництва, очікувана дата поставки виготовленого бензину до 25.12.2017.

Позивач звернувся до Київської торгово-промислової палати із запитом щодо надання висновку про істотну зміну обставин за договором постачання від 22.06.2017 № 286/1/17/23.

25.09.2017 Київською торгово-промисловою палатою було надано висновок № 1703-4/469, в якому КТПП підтвердила настання істотної зміни обставин за договором про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (бензин), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 22.06.2017 № 286/1/17/23, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" (яке змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "Феном Вест") та Міністерством оборони України.

Разом з тим, листом від 08.12.2017 № 08-12/17 Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" повідомило позивача, що Національним антикорупційним бюро України проводиться розслідування кримінального правопорушення, у зв`язку з чим накладено арешт на банківські рахунки підприємства та фактично заблоковані всі господарські операції ТОВ "Трейд Коммодіті", тож постачання ТОВ "Трейд Коммодіті" товару за договором поставки № 2306 від 23.06.2017 на сьогоднішній день є неможливим.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що затримка постачання продукції за договором № 2306 від 23.06.2017 з боку ТОВ "Трейд Коммодіті" на користь позивача призвело до затримки постачання продукції за договором № 286/1/17/23 від 22.06.2017, укладеним між сторонами, у зв`язку з чим позивач просить суд розірвати договір про постачання для державних потреб бензину А-80А-ДЗ від 22.06.2017 № 286/1/17/23, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" (найменування якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Феном Вест") та Міністерством оборони України, у зв`язку з істотною зміною обставин з 26.09.2017.

Відповідач у своєму відзиві, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначає, що строк дії договору сплив та станом на день розгляду даного спору договір є припиненим. Крім того Міністерство зазначає про те, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявності тих обставин з якими законодавець передбачає можливість розірвати договір в судовому порядку. Також, відповідач посилається на приписи статті 217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), як підставу заперечень проти позову.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що невиконання позивачем зобов`язання з поставки продукції за договором № 286/1/17/23 від 22.06.2017 відбулося поза його волею, внаслідок істотної зміни обставин, а тому договір про постачання підлягає розірванню, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Феном Вест" про розірвання договору про постачання для державних потреб бензину А-80А-ДЗ від 22.06.2017 № 286/1/17/23, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" (найменувння якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Феном Вест") та Міністерством оборони України підлягають задоволенню.

Розглянувши апеляційну скаргу Міністерства оборони України, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно з ч. 1 ст. 615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України).

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Судова колегія звертає увагу, що Верховний Суд України у своїх висновках щодо застосування ст. 651 ЦК України, які мають враховуватись судами загальної юрисдикції при застосуванні вказаної статті, зазначив, що вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати (постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі N 6-75цс13).

Згідно з ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Зокрема, відповідно до вимог ч. 4 ст. 652 Цивільного кодексу України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, закон пов`язує можливість розірвання договору не з безпосередньою наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, що настають при такій істотній зміні обставин.

Зокрема, при вирішенні спорів про розірвання договорів з підстав, передбачених ст. 652 Цивільного кодексу України, необхідним є доведення позивачем того, яким чином змінились обставини, якими сторони керувалися при укладенні договору та чому зміна обставин є істотною і не може бути усунута.

Так, першою умовою при істотній зміні обставин, що визначена ч. 2 ст. 652 ЦК України, є умова про те, що в момент укладення договору сторони вважали, що така зміна обставин не настане. Відповідно - позивач повинен довести, що події, які викликали ускладнення у виконанні договору і які можна назвати "істотною зміною обставин", повинні мати місце або стати відомими заінтересованій стороні після укладення договору. Названа умова є відсутньою, якщо буде встановлено, що заінтересована у розірванні договору сторона, знала про ці події і могла прийняти їх до уваги в момент укладення договору, а не легковажно ігнорувати їх. Легковажно проігноровані події, які і створили ускладнення, або іншими словами "істотну зміну обставин", створюють неможливість для сторони, яка заінтересована розірвати договір, покладатися на ускладнення.

Судова колегія, здійснивши аналіз фактичних обставин та оцінку наявних у матеріалах справи доказів, прийшла до переконання, що в момент укладення договору, ані позивач, ані відповідач, не могли передбачити виникнення затримки з розмитнення продукції через незаконні дії митних органів, (зазначене підтверджується постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.08.2017 у справі №804/5227/17, якою рішення Миколаївської митниці ДФС щодо відмови в митному оформленні вантажу скасоване).

Також ні позивач ні відповідач під час укладення договору не могли передбачити факту порушення кримінального провадження та можливість проведення правоохоронними органами слідчих дій щодо конкретної юридичної особи, а саме - постачальника палива позивачу (ТОВ "Трейд Коммодіті") та накладення на його рахунки арештів.

Щодо другої необхідної умови про те, що істотна зміна обставин має бути зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися, судова колегія зазначає, що позивач жодним чином не міг впливати на зазначені обставини, оскільки не будучи суб`єктом розмитнення Товару, відповідно не мін оскаржити незаконні дії митних органів та вплинути на строки розмитнення Товару.

Водночас, судова колегія звертає увагу, що відкриття кримінального провадження Національним антикорупційним бюро України та проведення у ньому досудового розслідування не могло бути усунуто ані позивачем, ані відповідачем, ні будь-якою третьою особою після настання цих подій, при виявленні всієї турботливості та обачності, які від них вимагаються, оскільки досудове розслідування у будь-якому кримінальному провадженні здійснюється компетентними органами за умови обов`язкового, повного та безперечного дотримання вимог кримінально-процесуального законодавства, у тому числі вимог щодо таємниці слідства.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, зокрема, із довідки Акціонерного банку "Банк Південний" № 168-550001БТ від 19.10.2017 вбачається, що арешт на грошові кошти накладено згідно ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 13.10.2017 по кримінальній справі № 760/21535/17, тобто до кінця терміну поставки, визначеного спірним договором - 30.10.2017 Отже, за такий короткий час позивач був позбавлений можливості знайти іншого постачальника на весь визначений сторонами обсяг, за договором, до реалізації якої пред`являються спеціальні вимоги.

Щодо третьої необхідної умови про те, що виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору, судова колегія зазначає, що з огляду на істотні умови договору без внесення до них змін, їх виконання на час спірних відносин порушує співвідношення майнових інтересів сторін та позбавляє ТОВ "Газтрейд" того, на що воно розраховувало під час укладення договору, зокрема, позивач не міг передбачити за який час він може забезпечити належне, повне та своєчасне постачання товару за договором відповідачу, враховуючи той факт, що діяльність постачальника позивача була заблокована фактично за декілька днів до виконання зобов`язань з поставки товару.

З приводу четвертої необхідної умови при істотній зміні обставин, а саме - із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона, суд апеляційної інстанції зазначає, що ані договором, ані звичаями ділового обороту не передбачено, що ризик раптових слідчих дій, вчинених у кримінальному провадженні щодо будь-якої третьої юридичної особи, чи то ризик невчасного розмитнення товару, у зв`язку із незаконними діями митних органів несе сторона постачальника за договором.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що на час настання істотної зміни обставин, якими керувались сторони при укладені договору, наявні усі чотири умови, визначені частини 2 статті 652 Цивільного кодексу України, що свідчать про обґрунтованість доводів позивача. Скаржником вищевикладеного у своїй апеляційній скарзі не спростовано.

Крім того, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що пунктом 8.4 договору сторони передбачили можливість розірвання договору у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. При цьому за умовами п. 8.3 договору сторони визначили, що доказом істотної зміни обставин, які впливають на можливість виконання своїх обов`язків за договором є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України.

З матеріалів справи вбачається, що з метою підтвердження факту настання істотної зміни обставин за договором № 286/1/17/23 від 22.06.2017, ТОВ "Газтрейд" звернулося до Київської торгово-промислової палати із запитом № 09/15/2 від 15.09.2017.

Розглянувши звернення позивача, Київська торгово-промислова палата (далі - Київська ТПП) надала висновок № 1703-4/469 від 25.09.2017, в якому встановила факт настання істотної зміни обставин, передбаченої ст. 652 ЦК України під час виконання договору № 286/1/17/23 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (бензин), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 22.06.2017, та дійшла висновку про можливість його перегляду.

Зокрема, ТПП визначено, що затримка, яка була спричинена зупиненням господарської діяльності виробника палива - ТОВ "Трейд Коммодіті", мала наслідком невиконання ТОВ "Газтрейд" зобов`язань з поставки продукції за договором № 286/1/17/23 від 22.06.2017, укладеним з Міністерством оборони України. При цьому, вищевказана затримка у виконанні поставки не залежить від волевиявлення та дій ТОВ "Газтрейд", а обставини, що перешкоджають виконанню поставки продукції, мають суттєвий вплив на своєчасність виконання ТОВ "Газтрейд" своїх зобов`язань, як постачальника за договором № 286/1/17/23 від 22.06.2017.

Відповідно до Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" завданнями торгово-промислових палат є, зокрема, подання практичної допомоги підприємцям у проведенні торговельно-економічних операцій на внутрішньому та зовнішньому ринках.

Так, Торгово-промислова палата України засвідчує обставини форс-мажору відповідно до умов зовнішньоторговельних угод і міжнародних договорів України, а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні; засвідчує форс-мажорні обставини відповідно до умов договорів за зверненнями суб`єктів господарської діяльності, що здійснюють будівництво житла. Торгово-промислова палата (далі - ТПП) засвідчує форс-мажорні обставини відповідно до умов договорів (контрактів) на підставі чинного законодавства України, Методики про порядок засвідчення Торгово-промисловою палатою України форс-мажорних обставин. Сертифікат (висновок) видається заявнику на бланку ТПП. У сертифікаті (висновку) вказуються сторони контракту (договору), дата його укладення, місце, час, період (якщо це можливо вказати на дату звернення), протягом якого мали місце надзвичайні та невідворотні події.

Отже, за висновками Київської торгово-промислової палати, порушення строків поставки продукції за вказаним вище договором має місце за відсутності вини з боку ТОВ "Газтрейд" і відбувається внаслідок істотної зміни обставин і суттєво впливає на можливість своєчасного виконання постачальником (ТОВ "Газтрейд") своїх зобов`язань за договором про постачання. При цьому зазначені обставини порушують баланс майнових інтересів сторін за договором, і якби ці обставини можливо було передбачити раніше, то договір про постачання був би укладений на інших умовах.

Згідно зі ст. 11 Закону України "Про торгово-промислові палати в України" торгово-промислові палати мають право: проводити за дорученням державних органів незалежну експертизу проектів нормативно-правових актів з питань економіки, зовнішньоекономічних зв`язків, а також з інших питань, що стосуються прав та інтересів підприємців. Методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

Доказів оскарження висновку Київської торгово-промислової палати №1703-4/469 від 25.09.2017 суду не надано.

За таких обставин вказаний вище висновок Київської торгово-промислової палати судовою колегією приймаються в якості належних, допустимих та достатніх доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, як такі, що узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими у справі, та іншими доказами у їх сукупності.

Твердження скаржника, що з моменту укладення договору постачання для державних потреб бензину А-80А-ДЗ від 22.06.2017 №286/1/17/23 та враховуючи строки, у позивача було достатньо можливостей для повного та своєчасного виконання своїх зобов`язань щодо постачання товару, на переконання судової колегії спростовуються вищевикладеним.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, а також виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Феном Вест" про розірвання договору про постачання для державних потреб бензину А-80А-ДЗ від 22.06.2017 № 286/1/17/23, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" (найменувння якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Феном Вест") та Міністерством оборони України підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 у справі №910/15593/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи. Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 у справі №910/15593/19 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 у справі №910/15593/19 - залишити без змін.

Матеріали справи №910/15593/19 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України

Повний текст постанови складено 29.12.2020.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді К.В. Тарасенко

І.А. Іоннікова