ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

23.12.2020 м.Дніпро

Справа № 904/5998/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Кузнецова В.О., Чередка А.Є.,

розглянувши заяву про забезпечення позову Акціонерного товариства "Дніпроазот" у справі № 904/5998/20

за позовом Акціонерного товариства "Дніпроазот"

до Акціонерного товариства "Оператор Газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"

про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Провадження у справі № 904/5998/20 в частині вжиття заходів забезпечення позову на даний час перебуває у Центральному апеляційному господарському суді.

Акціонерне товариство "Дніпроазот" подало заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову, а саме: заборонити Акціонерному товариству "Оператор Газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", його структурним та відокремленим підрозділам вчиняти будь-які дії з припинення (обмеження) розподілу природного газу (газопостачання) та/або припиняти (обмежувати) розподіл природного газу (газопостачання) Акціонерному товариству "Дніпроазот".

Подана заява обґрунтована тим, що припинення (обмеження) газопостачання призведе до неможливості виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області щодо спонукання відповідача до виконання зобов`язань за Договором, у випадку його задоволення. Це обумовлюється тим, що у випадку задоволення позовних вимог, виконання цього рішення можливе лише на майбутнє, натомість неправомірне припинення (обмеження) газопостачання за минулі періоди (до моменту набуття сили судовим рішення про задоволення позовних вимог) не може бути захищене у межах цієї справи та не зможе призвести до належного захисту порушених прав і інтересів позивача.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не обмежує сторін у праві щодо повторного звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства "Дніпроазот", апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Акціонерне товариство "Дніпроазот" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Акціонерного товариства "Оператор Газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", в якому просить суд зобов`язати відповідача надавати позивачу послуги з розподілу природного газу відповідно до умов договору розподілу природного газу від 01.01.2016 № 094205L5H8AP016 та згідно тарифу, встановленого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.03.2016 № 425.

Разом із позовом позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд заборонити Акціонерному товариству "Оператор Газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ", його структурним та відокремленим підрозділам вчиняти будь-які дії з припинення (обмеження) розподілу природного газу (газопостачання) та/або припиняти (обмежувати) розподіл природного газу (газопостачання) Акціонерному товариству "Дніпроазот".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2020 заяву Акціонерного товариства "Дніпроазот" про забезпечення позову задоволено повністю; заборонено Акціонерному товариству "Оператор Газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ", його структурним та відокремленим підрозділам вчиняти будь-які дії з припинення (обмеження) розподілу природного газу (газопостачання) та/або припиняти (обмежувати) розподіл природного газу (газопостачання) Акціонерному товариству "Дніпроазот".

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Оператор Газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що оскаржуване судове рішення прийнято з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, з порушення процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та у забезпеченні позову відмовити.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 21.12.2020 Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор Газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2020 про забезпечення позову у справі № 904/5998/20 задоволено; ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2020 про забезпечення позову у справі № 904/5998/20 скасовано; прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Дніпроазот" про забезпечення позову.

Із поданої заяви вбачається, що зазначені у поданій заяві обставини для вжиття заходів забезпечення позову не є аналогічними обставинам, зазначеним в первісно поданій заяві про забезпечення позову, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути подану заяву по суті.

Так, на відміну від попередньо поданої заяви, заявником у поданій заяві було додатково зазначено наступне.

АТ "Дніпроазот" є містоутворюючим підприємством, одним з найбільших виробників у хімічній галузі України та провідним постачальником мінеральних добрив (аміак, карбамід і аміачна вода), продуктів базової хімії (їдкого натрію і синтетичної соляної кислоти), гіпохлорита натрію, товарів народного споживання.

Технологічна схема та організація постачання природного газу для потреб виробничих потужностей з виробництва аміаку передбачає споживання газу за допомогою двох окремих газотранспортних гілок. При цьому виробництво аміаку та виробництво теплової енергії безпосередньо пов`язане між собою для забезпечення надійного та безпечного функціонування хімічного комплексу АТ "Дніпроазот" у сукупності, оскільки змонтована технологічна схема проектувалася ще за радянські часи і не передбачає автономного їх функціонування, а через значні обсяги навантаження потужностей й небезпечність хімічних продуктів, що виробляються в АТ "Дніпроазот", порушення налагодженого виробничого циклу може створити високий ризик настання збитків й інших негативних наслідків як для всього хімічного комплексу, розташованого за місцезнаходженням підприємства, так і для громадян та навколишнього природного середовища.

Крім того, позивач зазначає, що на балансі АТ "Дніпроазот" у нерозривному зв`язку із виробничими потужностями з виробництва аміаку знаходяться ізотермічні сховища аміаку, які оснащені постійно працюючими факельними установками для спалення аміаку, у т.ч. в разі виникнення нештатних чи аварійних ситуацій. Зазначені факельні установки за технологічною схемою працюють з використанням газу, що також надходить за гілкою ГРС-2 - 1-Б, і у випадку їх непрацездатності внаслідок відсутності газу та у разі викиду аміаку в атмосферу це призведе до заподіяння значної шкоди здоров`ю та життю громадян і навколишньому природному середовищу.

На думку заявника, припинення/обмеження постачання природного газу може призвести до аварійних ситуацій, наслідком якого може бути не лише понаднормовані викиди забруднюючих речовин у атмосферне повітря, але й вибухонебезпечна ситуація.

Також, внаслідок припинення або зменшення обсягів транспортування (розподілу) природного газу, АТ "Дніпроазот" буде змушене зупинити виробництво рідкого хлору, соляної кислоти, натру їдкого технічного, гіпохлориту натрію.

Таким чином, в результаті припинення постачання природного газу внаслідок дій відповідача відбудеться зупинення виробничих потужностей з виробництва аміаку, а також буде здійснено зупинення напрацювання карбонізованого розчину, необхідного для виробництва соди каустичної, а також інших виробництв АТ "Дніпроазот", включаючи ТЕЦ. Зупинення хлорної групи цехів АТ "Дніпроазот" може бути причиною виникнення нештатних чи аварійних ситуацій. Відсутність реагентів виробництва АТ "Дніпроазот" на ринку України відчують всі водоканали великих та малих міст України, а реагентів інших виробників для знезараження питної води та стічних вод в Україні не існує. Припинення виробництва та постачання хлору та хлорних сполук призведе до виникнення епідеміологічної загрози в країні.

Крім того, заявник вказує, що існуючі погодні умови та зниження температури навколишнього природного середовища, внаслідок припинення транспортування природного газу та зупинення виробництв, виробництво всього хімічного комплексу буде заморожене та призведе до виходу з ладу комунікацій та обладнання виробничого комплексу АТ "Дніпроазот" та інших підприємств, що призведе до багатомільйонних збитків для АТ "Дніпроазот" й інших суб`єктів господарювання.

Позивач вважає, що припинення (обмеження) газопостачання, що заявлено Відповідачем, є грубим порушенням умов Договору, вимог законодавства України, прав і законних інтересів Позивача, а також може створити небезпечні та непередбачувані негативні наслідки як для Позивача, так і для третіх осіб.

З огляду на те, що дії відповідача по обмеженню транспортування природного газу можуть призвести до необґрунтованого фактичного зупинення виробництв АТ "Дніпроазот", що у свою чергу може призвести до вкрай негативних наслідків як для позивача, так і для третіх осіб, виходячи з необґрунтованості підстав для припинення (обмеження) постачання природного газу позивачу, останній наполягає на оперативному вжиттю заходів щодо припинення (зупинення) дій відповідача по обмеженню (зупиненню) газопостачання для всіх під`єднаних об`єктів позивача до остаточного вирішення спору та прийняття судового рішення за цим позовом.

Також заявник звертає увагу суду, що припинення (обмеження) газопостачання призведе до неможливості виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області щодо спонукання Відповідача до виконання зобов`язань за Договором, у випадку його задоволення. Це обумовлюється тим, що у випадку задоволення позовних вимог, виконання цього рішення можливе лише на майбутнє, натомість неправомірне припинення (обмеження) газопостачання за минулі періоди (до моменту набуття сили судовим рішення про задоволення позовних вимог) не може бути захищене у межах цієї справи та не зможе призвести до належного захисту порушених прав і інтересів позивача.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Частиною 1 ст. 140 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, аналіз положень статей 136, 137 ГПК України вказує на те, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Забезпечення позову - це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Апеляційний суд зауважує, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, у зв`язку з подання відповідної заяви на будь-якій стадії розгляду справи, обґрунтованість позову не досліджується. Так як питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Водночас згідно з частиною одинадцятою статті 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, вирішуючи питання щодо забезпечення позову, в цих випадках суд насамперед повинен з`ясувати зміст позовних вимог, а також правові підстави позову, оскільки суд, який не вирішує спір по суті, у будь-якому випадку не може застосувати такий захід забезпечення позову, який за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог.

Близька за змістом правова позиція викладена Верховним Судом у справах № 906/824/17 (ухвала від 07.08.2018) та № 902/483/18 (постанова від 21.01.2019).

Оскільки у цій справі позивач звернувся із позовною вимогою немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно до частини першої статті 139 ГПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Апеляційний суд зазначає, що забезпечення позову є тимчасовим заходом, необхідним для попередження подальших неправомірних дій, про усунення яких позивач просить в позові, і такий захід забезпечення позову не вирішує наявності будь-якого права. Крім того, вказаний спосіб забезпечення позову покликаний на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки та можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в разі задоволення позову з огляду на предмет спору, правову природу спірних правовідносин.

Так, апеляційний суд наголошує на тому, що права та інтереси осіб, які звертаються до суду мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним.

Предметом судового розгляду у цій справі є вимога позивача до відповідача про зобов`язання відповідача надавати позивачу послуги з розподілу природного газу відповідно до умов договору розподілу природного газу від 01.01.2016 № 094205L5H8AP016 та згідно тарифу, встановленого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.03.2016 № 425. А отже, позов спрямований на захист права отримувати природний газ і послугу розподілу природного газу.

Із матеріалів справи вбачається, що 30.10.2020 відповідач надіслав позивачу повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання, у якому зокрема запропонував позивачу самостійно відключити від газових мереж газоспоживання і підготувати газоспоживне обладнання до опломбування. Також відповідач вказав, що у разі невиконання цієї вимоги транспортування газу установам позивача буде припинено у примусовому порядку.

Також із матеріалів справи вбачається, що 06.11.2020 АТ "Дніпропетровськгаз" листом №49020-Кл-13727-1120 відкликало повідомлення про припинення/обмеження газопостачання від 30.10.2020 №49020-Кл-13485-1020.

Разом з тим, Порядком пооб`єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення, затвердженого постановою КМУ від 08.12.2006 № 1687, який, зокрема, визначає процедуру припинення (обмеження) газопостачання підприємствам - споживачам природного газу (далі - споживач) у разі порушення ними строку розрахунків за спожитий природний газ або за надані послуги з його транспортування, не передбачено відкликання повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання та правових наслідків таких дій, що вказує на чинність повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання від 30.10.2020 №4902.0-Кл-13485-1020.

При цьому, зі змісту зазначеного листа вбачається, що відповідач повідомив про невжиття саме 05.11.2020 в примусовому порядку заходів, направлених на припинення (обмеження) газопостачання АТ "Дніпроазот", тобто надіслання листа про відкликання повідомлення не свідчить про те, що відповідач в подальшому не буде вчиняти дій, які можуть призвести до припинення газопостачання, зважаючи на те, що між АТ "Дніпроазот" та АТ "Дніпропетровськгаз" є спір щодо тарифу (ціни), за яким повинна надаватись послуга з розподілу природного газу.

Враховуючи зазначене, а також предмет спору у цій справі, існує реальна загроза відключення позивача від газопостачання, що може призвести до припинення (зупинення) АТ "Дніпроазот", яке є містоутворюючим підприємством, одним з найбільших виробників у хімічній галузі України та провідним постачальником мінеральних добрив (аміак, карбамід і аміачна вода), продуктів базової хімії (їдкого натрію і синтетичної соляної кислоти), гіпохлорита натрію, товарів народного споживання.

Зупинення хлорної групи цехів АТ "ДНІПРОАЗОТ" може бути причиною виникнення нештатних чи аварійних ситуацій. Відсутність реагентів виробництва АТ "ДНІПРОАЗОТ" на ринку України може вплинути на всі водоканали великих та малих міст України.

Отже, загроза припинення газопостачання цілком реальна і наслідки для позивача та інших осіб у зв`язку з цим будуть тяжкими. Тоді як апеляційний суд не вбачає ризиків та наслідків для відповідача, у зв`язку із застосуванням заявлених заходів забезпечення позову. Адже вжиття заходів забезпечення не завдає шкоди майновому стану Акціонерного товариства "Оператор Газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" і не створює ризиків завдання збитків відповідачеві.

При цьому, заявлений захід забезпечення позову (заборона Акціонерному товариству "Оператор Газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", його структурним та відокремленим підрозділам вчиняти будь-які дії з припинення (обмеження) розподілу природного газу (газопостачання) та/або припиняти (обмежувати) розподіл природного газу (газопостачання) Акціонерному товариству "Дніпроазот") виходячи зі змісту заявлених вимог не є тотожним самим заявленим позовним вимогам.

З урахуванням наведеного вище, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, дослідивши питання забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу апеляційний суд дійшов висновку, що існування загрози незаконного, одностороннього припинення (обмеження) розподілу природного газу (газопостачання) Акціонерному товариству "Дніпроазот" порушує права заявника і призведе до непередбачуваних наслідків та збитків для відповідача.

Також апеляційний суд зазначає про те, що у разі задоволення позову сам по собі судовий захист втратить ефективність та цінність з точки зору захисту порушеного права та інтересу.

Решта доводів поданої заяви стосуються з`ясування обставин обґрунтованості заявлених позовних вимог та зводяться до оцінки обставин справи, які мають бути досліджені під час розгляду справи по суті, тому не враховуються апеляційним судом при розгляді поданої заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235, 281 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову Акціонерного товариства "Дніпроазот" у справі № 904/5998/20 задовольнити.

Заборонити Акціонерному товариству "Оператор Газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2; ідентифікаційний код 03340920), його структурним та відокремленим підрозділам вчиняти будь-які дії з припинення (обмеження) розподілу природного газу (газопостачання) та/або припиняти (обмежувати) розподіл природного газу (газопостачання) Акціонерному товариству "Дніпроазот" (51909, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. С.Х. Горобця, 1; ідентифікаційний код 05761620) до вирішення по суті спору у справі № 904/5998/20.

Сторонами у виконавчому провадженні за цією ухвалою про забезпечення позову є:

Стягувач: Акціонерне товариство "Дніпроазот" (51909, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. С.Х. Горобця, 1; ідентифікаційний код 05761620).

Боржник: Акціонерне товариство "Оператор Газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2; ідентифікаційний код 03340920).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Строк пред`явлення ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі № 904/5998/20 про забезпечення позову до виконання становить три роки - до 24.12.2023.

Ухвала суду може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя А.Є. Чередко