ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2020 р. Справа№ 910/1423/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Майданевича А.Г.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Крейн Енерджі"

на рішення Господарського суду м. Києва від 16.06.2020 (повне рішення складено 25.06.2020)

у справі № 910/1423/20 (суддя Морозов С.М.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крейн Енерджі"

про стягнення 167 213,64 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крейн Енерджі" (відповідач) про стягнення 167 213,64 грн., посилаючись на те, що позивач не має змоги обміняти талони на паливо на АЗС, що є наслідком невиконання відповідачем умов Договору поставки №ПР/НХ-18169/НЮ від 06.04.2018 року в частині забезпечення можливості вільного обміну талонів на товар.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що право на отримання палива було реалізоване останнім частково у зв'язку з відсутністю відпуску газу по придбаним талонам на АЗС, які є партнерами відповідача. Так, не отовареними відповідачем є талони в кількості 13 100 літрів на суму 167 213,64 грн., зокрема, талони у кількості 30 штук номіналом 10 літрів (№№ 51-55, 66-73, 97, 99, 22, 98, 32, 95, 37, 91, 34, 93, 39, 36, 79, 77, 76, 80, 77) та талони у кількості 640 штук номіналом 20 літрів (№№ 31-00, 01-00, 01-00, 01-00, 01-00, 01-00, 01-70). При цьому матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту отримання (відпуску) позивачем оплаченого на підставі договору газу на загальну суму 167 213,64 грн. у кількості 13 100 літрів.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у справі № 910/1423/20 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Крейн Енерджі" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" суму коштів у розмірі 167 213,64 грн. та судовий збір у розмірі 2 508,20 копійок).

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що враховуючи те, що відповідачем не було виконано своїх зобов'язань за Договором поставки № ПР/НХ-18169/НЮ від 06.04.2018 стосовно передачі (відпуску) позивачеві оплаченого товару - газу вуглеводневого скрапленого СПБТ (суміш пропан-бутанова технічна) в повному обсязі, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 167 213,64 грн. визнаються судом законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятим рішенням місцевого господарського суду від 16.06.2020 у справі № 910/1423/20 Товариство з обмеженою відповідальністю "Крейн Енерджі" звернулось до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити відповідачу пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у справі № 910/1423/20 за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крейн Енерджі" про стягнення 167 213,61 грн. Ухвалити нове рішення, яким позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крейн Енерджі" про стягнення 167 213,61 грн. залишити без задоволення.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що 14.02.2020 з урахуванням недобросовісної поведінки позивача, відповідачем було подано до суду клопотання, в якому відповідач просив суд позовну заяву у господарській справі № 910/1423/20 про 167 213,61 грн., в якому зазначив, що в провадженні Господарського суду міста Києва вже перебуває справа № 910/1262/20 між тими ж сторонами з тим самим предметом та з тих самих підстав, тому відповідач просив суд застосувати в даних спірних правовідносинах ч. 3 ст. 226 ГПК України, однак, ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 в задоволенні клопотання відмовлено.

На думку скаржника, при прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції допустив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Так, відповідач виконав свої зобов'язання за договором, а щодо того, що позивач не зміг вчасно використати надані відповідачем талони на газ, не можна вважати виною відповідача. Відповідач є таким, що добросовісно виконав умови договору, тому підстави для задоволення позову в даних спірних правовідносинах відсутні. Позивачем не надано достатніх доказів як на підставу задоволення своїх позовних вимог, а саме, про нібито невиконання відповідачем своїх зобов'язань згідно із договором.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано відзив на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/7269/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Крейн Енерджі" відповідає вимогам статті 258 ГПК України, підстав для її повернення та відмови у відкритті апеляційного провадження не встановлено.

Одночасно скаржником в тексті апеляційної скарги заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у справі № 910/1423/20.

Як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Крейн Енерджі" із даною апеляційною скаргою звертається до апеляційного господарського суду вдруге.

Скаржник, встановлений процесуальним законодавством строк раніше звертався із даною апеляційною скаргою до суду, яку ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Крейн Енерджі" у справі № 910/1423/20 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано скаржникові строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків. Скаржник у встановлений ухвалою від 27.07.2020 строк не усунув недоліки апеляційної скарги, а відтак ухвалою від 15.09.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Крейн Енерджі" у справі № 910/1423/20 із доданими документами повернуто скаржнику.

За правилами п. 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено, що з 01.01.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 102,00 грн.

Отже, малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує 210 200,00 грн. (2 102,00 грн.*100 = 210 200,00 грн.).

Враховуючи те, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення 167 213,64 грн. вказана справа, відповідно до приписів ГПК України, відноситься до малозначних справ.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2020 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Крейн Енерджі" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у справі № 910/1423/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Крейн Енерджі" у справі № 910/1423/20. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у справі № 910/1423/20 на час апеляційного провадження. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Крейн Енерджі" у справі № 910/1423/20 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

06.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Техойл Нафтохімія" (найменування якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Крейн Енерджі") (надалі - постачальник, відповідач) та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (найменування якого змінено на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця") (надалі - покупець, позивач) був укладений Договір поставки №ПР/НХ-18169/НЮ (надалі- Договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцю газ вуглеводневий скраплений СПБТ (суміш пропан-бутанова технічна) (талони), далі Паливо, в обсягах, згідно зі специфікацією №1 (додаток №1), а покупець зобов'язується прийняти і оплатити його на умовах даного договору.

У відповідності з пунктом 1.2. Договору талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, одноразового використання, що посвідчує право покупця та/або уповноваженого ним користувача на одержання певної кількості та певної марки-Палива на АЗС постачальника. Талон має певний ступінь захисту та обов'язкові реквізити:- марка та кількість пального.

Відповідно до п. 1.3. Договору талони повинні бути номіналом 10, 20, 40 літрів, мати термін дії не менше одного року з моменту їх отримання та який (термін дії) зазначений на талоні.

Відпуск палива покупцю здійснюється по талонах, що є підставою для відвантаження палива з всіх АЗС постачальника. Заправка автотранспорту здійснюється відповідно до потреб покупця (п. 1.4. Договору).

Пунктом 1.5. Договору встановлено, що під терміном "АЗС постачальника" у цьому договорі сторони розуміють автозаправні станції (автозаправні комплекси), на яких покупець та/або уповноважений ним користувач має можливість безумовно одержати паливо за найменуванням та у кількості, вказаних у талоні, незалежно від наявності в постачальника права власності або іншого речового права на такі автозаправні станції (автозаправні комплекси).

Відповідно до п. 1.6. Договору під терміном "Користувач" у цьому договорі сторони розуміють будь-яку особу, що фактично отримує на АЗС постачальника фіксовану кількість палива певного найменування і марки, що позначені в талоні, який було передано постачальником покупцю в порядку та на умовах, визначених цим договором.

07 червня 2018 року між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 та специфікації №2 та №3 до зазначеного Договору.

Так, у відповідності до п. 12.2. Договору сторони дійшли згоди змінити ціну за одиницю товару, яка зазначена в специфікації №1 (додаток №1), та внести зміни у п. п. 1.1, 4.1, 6.1, 6.5 Договору від 06.04.2018 №ПР/НХ-18169/НЮ і викласти їх в наступній редакції:

"1.1. У відповідності з цим договором постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцю газ вуглеводневий скраплений СПБТ (суміш пропан-бутанова технічна) (талони), далі Паливо, в обсягах, згідно зі специфікаціями №№ 2,3 (додатки Ms 2,3), а покупець зобов'язується прийняти і оплатити його на умовах даного договору."

"4.1. Кількість Палива, що постачається за договором, на момент укладання Додаткової угоди № 1 до договору, складає 184 480 літрів, згідно зі специфікаціями №№2,3 (додатки №№ 2,3)."

" 6.1. Ціна на Паливо на момент укладання Додаткової угоди № 1 до договору складає 12,7644 грн., за один літр ( в т. ч. ПДВ)."

" 6.5. Загальна сума по договору формується із загальної вартості палива, яке отримав покупець від постачальника, відповідно Додатків оформлених до цього договору протягом строку дії договору та на момент укладання Додаткової угоди №1 до договору становить 2 319 964,51 (два мільйона триста дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот шістдесят чотири грн.51 коп.) грн., з урахуванням ПДВ 20% 386 660,75 грн. (триста вісімдесят шість тисяч шістсот шістдесят грн. 75 коп.)".

До зазначеної Додаткової угоди додані Специфікації №№ 2,3 (додатки№№ 2,3), які є невід'ємною частиною Договору від 06.04.2018 № ПР/НХ-18169/НЮ.

З моменту підписання зазначеної Додаткової угоди, специфікація №1 (додаток №1) втратила свою чинність. Інші умови вищевказаного договору, не оговорені зазначеною додатковою угодою, залишені без змін і сторони підтвердили по них свої зобов'язання.

Відповідно до п. 5.2.3. Договору постачальник зобов'язується здійснити передачу уповноваженому представнику покупця талонів на кількість Палива, зазначену в письмовій Заявці. Представник покупця під час прийняття Палива зобов'язаний звірити його відповідність кількості та асортименту Палива, вказаним у рахунку-фактурі і/або накладній, перевірити наявність і відповідність документів, що підтверджують якість Палива згідно з умовами договору, розписатися за отримання талонів та видати представнику постачальника доручення на отримання талонів.

Згідно з п. 7.1., 7.2. Договору розрахунок за поставлене Паливо здійснюється таким чином: 100% перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Покупець здійснює оплату поставленого Палива протягом 10 банківських днів з дня отримання Палива, але не раніше реєстрації податкової накладної.

На виконання умов договору відповідачем згідно видаткових накладних №ХНТ 000365 від 02.05.2018 та №ХНТ 000984 від 19.06.2018 було поставлено газ вуглеводневий скраплений СПБТ (суміш пропан-бутанова технічна) (талони) в кількості 30 000,00 літрів на суму 348 120,00 грн. з ПДВ та в кількості 154 480,00 літрів на суму 1 971 844,51 грн. з ПДВ відповідно.

Факт передачі талонів на вищевказану суму підтверджується підписаними між сторонами Актами прийому-передачі талонів (бланк дозволу на отримання пального) від 02.05.2018 та від 19.06.2018.

Платіжним дорученням №977436 від 11.06.2018 позивачем було сплачено відповідачу суму 348 120,00 грн по рахунку-фактурі №ХН-0000028 від 02.05.2018 року за поставлений товар.

Платіжними дорученнями №1065766 від 20.07.2018 та №1128382 від 15.08.2018 була також здійснена позивачем оплата рахунку-фактури № ХН-0000053 від 19.06.2018 року на загальну суму 1 971 844,51 грн.

Як стверджує позивач, починаючи з лютого 2019 року відповідач припинив виконання зобов'язання по вищезазначеному договору, а саме АЗС постачальника припинили відпуск палива покупцю по талонах, які є підставою для відвантаження палива з всіх АЗС постачальника.

20 березня 2019 року позивач звернувся до відповідача з претензією №НХ-3/1432, у якій повідомив останнього про відмову співробітниками АЗС у заправлені талонів структурних підрозділів регіональної філії та просив забезпечити отоварення талонів на газ у кількості 200 000 літрів на суму 331 874,40 грн.

У відповідь на вищевказану претензію відповідач листом №04К-2 від 04.04.2019 зобов'язався виконати свої зобов'язання перед структурним підрозділом "Служба матеріально-технічного забезпечення" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" згідно договору №ПР/НХ-18169/НЮ від 06.04.2018 та гарантував відновити відпуск газу на АЗС по талонам, які знаходяться у позивача.

За доводами позивача, станом на момент пред'явлення даної позовної заяви, відповідачем залишились неотоварені талони в кількості 13 100 літрів на загальну суму 167 213,64 грн., а саме:

- 30 талонів номіналом 10 літрів: 51-55, 66-73, 97, 99, 22, 98, 32, 95, 37, 91, 34, 93, 39, 36, 79, 77, 76, 80, 77;

- 640 талонів номіналом 20 літрів: 31-00, 01-00, 01-00, 01-00, 01-00, 01-00, 01-70.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із договором, укладеним між позивачем та відповідачем, товаром є газ вуглеводневий скраплений СПБТ; право власності на талони, поставлені постачальником покупцю в порядку та на умовах, визначених цим договором, переходить до покупця в день фактичної передачі талонів постачальником. Постачальник гарантує одержання покупцем та/або уповноваженим ним Користувачем Палива за номіналом талона на АЗС постачальника без будь-яких обмежень. З моменту переходу права власності на Паливо та до моменту його фактичного отримання на АЗС, Паливо перебуває на зберігання у постачальника. Вартість зберігання включено в ціну Палива (п. 5.3. Договору).

За умовами Договору відповідач також зобов'язався здійснювати своєчасну поставку палива та в повному обсязі у відповідності до умов договору.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач передав позивачу талони за Актами приймання-передачі талонів (бланків дозволу на отримання пального) 02.05.2018 та від 19.06.2018 на загальну суму 2 319 964,51 грн., які були повністю оплачені позивачем згідно із платіжними дорученнями № 977436 від 11.06.2018, № 1065766 від 20.07.2018 та № 1128382 від 15.08.2018.

В той же час, за твердженнями позивача, право на отримання палива було реалізоване останнім частково у зв'язку з відсутністю відпуску газу по придбаним талонам на АЗС, які є партнерами відповідача. Так, не отовареними відповідачем є талони в кількості 13 100 літрів на суму 167 213,64 грн., зокрема, талони у кількості 30 штук номіналом 10 літрів (№№ 51-55, 66-73, 97, 99, 22, 98, 32, 95, 37, 91, 34, 93, 39, 36, 79, 77, 76, 80, 77) та талони у кількості 640 штук номіналом 20 літрів (№№ 31-00, 01-00, 01-00, 01-00, 01-00, 01-00, 01-70).

Також відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту отримання (відпуску) позивачем оплаченого на підставі договору газу на загальну суму 167 213,64 грн. у кількості 13 100 літрів.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

За змістом ст. 667 Цивільного кодексу України якщо право власності переходить до покупця раніше від передання товару, продавець зобов'язаний до передання зберігати товар, не допускаючи його погіршення. Необхідні для цього витрати покупець зобов'язаний відшкодувати продавцеві, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся на адресу відповідача з претензію №НХ-3/1432 від 20.03.2019 про забезпечення отоварення талонів на газ, які були придбані позивачем згідно із договором № ПР/НХ-18169/НЮ від 06.04.2018.

У відповідь на зазначену претензію, листом №04К-2 від 04.04.2019 відповідач зобов'язався виконати свої зобов'язання перед структурним підрозділом "Служба матеріально-технічного забезпечення" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" згідно договору та гарантував відновити відпуск газу на АЗС по талонам, які знаходяться у позивача.

Тобто, вищевказаний лист відповідача, спростовує твердження останнього, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо належного виконання зобов'язання за договором № ПР/НХ-18169/НЮ від 06.04.2018.

Однак, матеріалами справи підтверджено факт не виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки № ПР/НХ-18169/НЮ від 06.04.2018 стосовно передачі (відпуску) позивачеві оплаченого товару - газу вуглеводневого скрапленого СПБТ (суміш пропан-бутанова технічна) в повному обсязі.

З огляду на вказане вище, колегія суддів погоджується із висновком господарського суду першої інстанції, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 167 213,64 грн. є такою, що підтверджена матеріалами справи та відповідає чинному законодавству.

Колегія суддів вважає рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у справі № 910/1423/20 про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 167 213,64 грн. законним та таким, що підлягає залишенню без змін.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Твердження скаржника про те, що в провадженні Господарського суду міста Києва вже перебуває справа № 910/1262/20 між тими ж сторонами з тим самим предметом та з тих самих підстав, є безпідставним, оскільки у справі № 910/1262/20 предметом спору є не отоварені відповідачем талони в кількості 13 100 літрів на суму 167 213,64 грн., а саме: талони у кількості 30 штук номіналом 10 літрів (№21-№50) та талони у кількості 640 штук номіналом 20 літрів (№51-№30), натомість у справі № 910/1423/20 предметом спору є не отоварені відповідачем талони в кількості 13 100 літрів на суму 167 213,64 грн., а саме: талони у кількості 30 штук номіналом 10 літрів (№№ 51-55, 66-73, 97, 99, 22, 98, 32, 95, 37, 91, 34, 93, 39, 36, 79, 77, 76, 80, 77) та талони у кількості 640 штук номіналом 20 літрів (№№ 31-00, 01-00, 01-00, 01-00, 01-00, 01-00, 01-70).

Скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято відповідно до вимог матеріального та процесуального права, підстав його зміни або скасування не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Крейн Енерджі" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у справі № 910/1423/20 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у справі № 910/1423/20 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника, в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Крейн Енерджі" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у справі № 910/1423/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Крейн Енерджі".

4. Справу № 910/1423/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

А.Г. Майданевич