УХВАЛА

15 грудня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/15883/14

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Ткаченко Н.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві з доданими до неї матеріалами

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020

у справі № 910/15883/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Дельта Груп"

до: 1. Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві, 2. Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві,

3. Державної казначейської служби України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів:

1. Державне підприємство "Підприємство "Черкаський державний завод хімічних реактивів", 2. Білозерський районний відділ УМВС України в Херсонській області,

3. Міністерство внутрішніх справ, 4. Національна поліція України

про стягнення 523 826 176,00 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Шевченківське РУ ГУ МВС України в м. Києві звернулось безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 у справі № 910/15883/14.

Перевіривши касаційну скаргу Шевченківського районного управління ГУ МВС України в м. Києві та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до ч.3 ст. 290 ГПК України касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає такого підтвердження

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Водночас, 29.12.2019 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення" від 18.12.2019 №390-IX.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 ГПК України (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 18.12.2019 №390-IX) юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з ч. 4 ст.56 ГПК України (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 18.12.2019 №390-IX) держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 60 ГПК України встановлено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

В порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до ч. 3 ст. 56 ГПК України.

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичною особою, як в порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи за довіреністю.

Касаційна скарга Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві, яка надійшла до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, підписана представником Кухаревською Н.О. за довіреністю № 9ЛК/125/56-2020 від 05.08.2020, виданою головою ліквідаційної комісії Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві Нечитайлом В.О. та не містить даних, що Кухаревська Н.О. представляє інтереси скаржника, як адвокат.

Разом із тим, копія довіреності №9ЛК/125/56-2020 від 05.08.2020, видана Кухаревській Н.О. головою ліквідаційної комісії Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві Нечитайлом В.О., яка додана до касаційної скарги, посвідчена адвокатом Кухаревською Н.О., про що свідчить відтиск штампу: «Згідно з оригіналом. Копія посвідчена відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" Адвокат Кухаревська Надія Осипівна».

При цьому касаційна скарга Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві та додані до неї матеріали, не містить доказів, які б підтверджували повноваження Кухаревської Н.О. представляти Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи) у відповідності до вимог ст. 56 ГПК України , а також не містять доказів, що Кухаревська Н.О. представляє Шевченківський РУ ГУ МВС України в м. Києві в якості адвоката у відповідності до вимог ч. 3 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Касаційна скарга Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві надійшла безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, а матеріали справи № 910/15883/14 на час вирішення питання про відкриття касаційного провадження у суді відсутні, а відтак суд позбавлений можливості перевірити наявність вищезазначених доказів щодо повноважень представника Кухаревської Н.О. у матеріалах справи.

Оскільки до матеріалів касаційної скарги не додано доказів на підтвердження того, що Кухаревська Н.О. уповноважена діяти від імені Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві в порядку самопредставництва у відповідності до вимог ст. 56 ГПК України або у якості представника (адвоката) у відповідності до вимог ч. 3 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", то відсутні підстави вважати, що касаційну скаргу підписано особою, яка має право її підписувати, що є підставою для залишення касаційної скарги без руху.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 апеляційні скарги Національної поліції України, Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві, ГУ МВД України в м. Києві задоволено частково. Рішення Господарського суду м. Києва від 26.09.2018 у справі № 910/15883/14 в частині стягнення прямих збитків скасовано. Позовні вимоги про стягнення прямих збитків задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Агро-Дельта Груп» (03039, м. Київ, проспект Валерія Лобановського, 119, кімната 523, ідентифікаційний код 34714684) прямі збитки в сумі 5 368 449 (п`яти мільйонів триста шістдесят вісім тисяч чотириста сорок дев`ять) грн. 45 коп. У задоволенні решти позовних вимог про стягнення прямих збитків відмовлено.

Як вбачається із поданої касаційної скарги господарського суду від 12.10.2020 апеляційні скарги Національної поліції України, Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві, предметом касаційного оскарження є постанова Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 у справі № 910/15883/14.

Правові засади справляння судового збору, розміри ставок судового збору та порядок його сплати визначені Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становила 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до підпункту 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Звертаючись у листопаді 2020 до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 у справі № 910/15883/14, скаржнику, як відповідачу у справі, належало сплатити судовий збір в розмірі 146 160,00 грн (73 080,00 грн х 200%) враховуючи, що 2% від оскаржуваної суми перевищує максимальний розмір судового збору за подання позовів майнового характеру, передбачений пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Проте, до матеріалів касаційної скарги Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві, скаржником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" відповідно до якої судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду та посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №761/24881/16-ц,

Проте таке посилання є помилковим, оскільки тільки позивачі, які згідно із ст. 3 Закону України "Про судовий збір" звільняються від сплати судового збору за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі, зокрема, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, підлягають такому звільненню також і у разі подання ними апеляційних та касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами і постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №761/24881/16-ц стосується питання сплати судового збору саме позивачем у справі. При цьому вимоги законодавства щодо звільнення від сплати судового збору за подання апеляційних та касаційних скарг у справах за вказаними позовами не поширюються на інших учасників процесу і така правова позиція також викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі об`єднаної палати від 05.11.2019 у справі № 906/770/17.

Оскільки Шевченківське РУ ГУ МВС України в м. Києві є відповідачем у справі №910/15883/14, то на скаржника не поширюються вимоги ст. 3 Закону України "Про судовий збір" щодо звільнення від сплати судового збору за подання касаційних скарг у справах за позовами про відшкодування шкоди, заподіяної особі, зокрема, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів досудового розслідування.

Таким чином, подана Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві касаційна скарга на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 у справі № 910/15883/14 не відповідає вимогам ст. 290 ГПК України.

Частиною 2 ст. 292 ГПК України встановлено, що у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до ч.2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відтак, касаційна скарга Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 у справі № 910/15883/14 підлягає залишенню без руху, з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху на підставі ст. 174 ГПК України, а саме, надати суду належні докази які б підтверджували, що Кухаревська Н.О. уповноважена представляти інтереси Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві в порядку самопредставництва у відповідності до вимог ст. 56 ГПК України або у якості представника (адвоката) у відповідності до вимог ч. 3 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та докази, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 146 160,00 грн за реквізитами:

Отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007

Код банку отримувача (МФО): 899998

Код класифікації доходів бюджету: 22030102

Найменування податку, збору, платежу: Судовий збір (Верховний Суд, 055)

Символ звітності банку: 207.

Усунувши недоліки, заявнику касаційної скарги необхідно подати суду докази про дату вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для визначення судом дотримання заявником, встановленого ч. 2 ст.174 ГПК України, строку на усунення недоліків касаційної скарги.

Згідно з ч. 4 ст. 174 та ч. 2 ст.292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 174, 234, 290, 292 ГПК України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 у справі № 910/15883/14 - залишити без руху.

2. Надати Шевченківському РУ ГУ МВС України в м. Києві строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали, а саме, надати суду належні докази які підтверджують, що Кухаревська Н.О. уповноважена представляти інтереси Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві в порядку самопредставництва у відповідності до вимог ст. 56 ГПК України або у якості представника (адвоката) у відповідності до вимог ч. 3 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та докази, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 146 160,00 грн.

3.У разі невиконання у встановлений строк вимог даної ухвали, касаційна скарга Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Касаційного господарського суду

у складі Верховного Суду Ткаченко Н.Г.