ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

29.12.2020 Справа №905/2157/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.,

розглянувши матеріали №61.3.2-71573-61.2.1 від 11.12.2020

за заявою Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа», м.Маріуполь Донецької області

до боржника фізичної особи-підприємця Мартинішина Олександра Євстафійовича, м.Маріуполь Донецької області

про видачу судового наказу про стягнення 61182,20грн заборгованості за теплову енергію за період жовтень 2016 року листопад 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа», м.Маріуполь Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області із заявою №61.3.2-71573-61.2.1 від 11.12.2020 (вх.№24135/20 від 21.12.2020) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з фізичної особи-підприємця Мартинішина Олександра Євстафійовича, м.Маріуполь Донецької області, 61182,20грн заборгованості за теплову енергію за період жовтень 2016 року листопад 2020 року.

Як на підставу своїх вимог заявник посилається на Договір №74 від 01.10.2005 про відпуск теплової енергії та зазначає, що боржник у період жовтень 2016 року листопад 2020 року не сплачував за теплову енергію, поставлену в нежитлове приміщення, вбудоване в багатоквартирний будинок за адресою: м.Маріуполь, пр.Нахімова, 72.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Відповідно до п.1. ч.3 ст.150 Господарського процесуального кодексу (далі ГПК) України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

За приписом ч.1 ст.151 ГПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

На підтвердження сплати судового збору заявник надав платіжне доручення №1173 від 15.09.2020 на суму 210,20грн.

За приписами абз.1 ч.1 ст.6, ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, а також на забезпечення архітектурної доступності приміщень судів, доступності інформації, що розміщується в суді, для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення.

Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 16.02.2011 «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» в якості органів, що контролюють справляння надходжень бюджету за кодами бюджетної класифікації 22030000, 22030100 (судовий збір та надходження від звернення застави у дохід держави згідно з наказом №11 від 14.01.2011 Міністерства фінансів України «Про бюджетну класифікацію»), визначено суди загальної юрисдикції та Державну судову адміністрацію України.

Згідно з положеннями п.8.1 Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету (затв. наказом Міністерства фінансів України №43 від 29.01.2013) щодня у регламентований час за результатами обробки інформації органи Казначейства формують

виписки за надходженнями з відповідних рахунків, відкритих у Головних управліннях Казначейства, у вигляді електронного реєстру розрахункових документів та у разі потреби роздруковують їх. Зазначені виписки в електронному вигляді надаються відповідно до затверджених порядків взаємодії Казначейства України з органами, що контролюють справляння надходжень бюджету.

На виконання встановленого ст.9 Закону України «Про судовий збір» обов`язку господарський суд перевірив факт зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору, сплаченого платіжним дорученням №1173 від 15.09.2020.

За наслідками перевірки факт зарахування на казначейський рахунок 210,20грн судового збору за розгляд заяви №61.3.2-71573-61.2.1 від 11.12.2020 про видачу судового наказу у справі №905/2157/20 не підтвердився; платіжне доручення №1173 від 15.09.2020 внесене до бази даних «Діловодство спеціалізованого суду» як подане за розгляд справи №905/1722/20.

Імперативна норма ч.2 ст.151 ГПК України передбачає: у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається; у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Суд встановив, що ухвалою від 08.10.2020 у справі №905/1722/20 господарський суд Донецької області відмовив Комунальному комерційному підприємству Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» у видачі судового наказу. При цьому сплачений за подання заяви у справі №905/1722/20 судовий збір суд своєю ухвалою не повертав. Отже, перерахований платіжним дорученням №1173 від 15.09.2020 судовий збір правомірно обліковується як сплачений за розгляд заяви про видачу судового наказу у справі №905/1722/20 (незалежно від результату розгляду) і відповідно до припису ч.2 ст.151 ГПК України не може бути використаний під час подання і розгляду будь-яких інших заяв, окрім позовної заяви з такими самими вимогами, як у заяві про видачу судового наказу у справі №905/1722/20.

За таких обставин суд дійшов висновку, що платіжне доручення №1173 від 15.09.2020 не є належним доказом сплати Комунальним комерційним підприємством Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» судового збору за звернення до суду з метою отримання судового наказу у справі №905/2157/20 а отже, заявник порушив п.1. ч.3 ст.150 ГПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

Крім того, за період до 13.12.2017 включно вимога про стягнення заборгованості за теплову енергію заявлена стягувачем за межами строку позовної давності (згідно зі штемпелем на конверті заява №61.3.2-71573-61.2.1 від 11.12.2020 подана до пересилання 14.12.2020), що є самостійною підставою для відмови у видачі судового наказу відповідно до п.5 ч.1 ст.152 ГПК України.

Суд роз`яснює заявникові, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.152 ГПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків; відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.5 ч.1 ст.152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ст.153 ГПК України).

Керуючись ст.ст.147, 150, 152 (п.п.1, 5 ч.1, ч.2), 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному комерційному підприємству Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа», м.Маріуполь Донецької області, у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Мартинішина Олександра Євстафійовича 61182,20грн заборгованості за теплову енергію за період жовтень 2016 року листопад 2020 року на підставі договору №74 від 01.10.2005 про відпуск теплової енергії.

Ухвала набирає законної сили 29.12.2020 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Додатки на адресу заявника:

примірник заяви про видачу судового наказу з додатками для боржника всього на 39арк.

Суддя О.М. Шилова

надр.2 прим.: 1 у справу, 1 заявнику