ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2020 р. Справа №914/2270/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого - судді О.В. Зварич

суддів О.П. Дубник

О.І. Матущак,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби за №7.4-10/14/1491 від 30.10.2020 року (вх. № 01-05/3148/20 від 05.11.2020 року)

на ухвалу господарського суду Львівської області від 08.09.2020 року про повернення позовної заяви (суддя О.Ю. Бортник; повний текст ухвали складено 08.09.2020 року)

у справі № 914/2270/20

за позовом: Галицької митниці Держмитслужби

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Богдан" (надалі ТзОВ "Богдан")

про стягнення 271526,91 грн.,

за участю:

від позивача: Тістечко Ю.Я. - представник (витяг з ЄДРЮОФОПтаГО від 21.05.2020 року);

від відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і ухвали суду першої інстанції

03.09.2020 року Галицька митниця Держмитслужби звернулася до господарського суду Львівської області з позовом до ТзОВ "Богдан" про стягнення вартості втраченого майна, переданого за договорами про реалізацію майна № 50 від 12.02.2013 року, № 139 від 10.02.2014 року, № 95 від 11.02.2015 року, № 115 від 02.03.2016 року, № 106 від 22.02.2017 року, № 138 від 23.02.2018 року у загальній сумі 271526,91 грн.

В позовній заяві зазначено, що на підставі наказу Львівської митниці ДФС № 551 від 05.11.2018 року «Про проведення піврічної інвентаризації» (зі змінами) проведено інвентаризацію, до участі в якій залучено експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. Під час проведення піврічної інвентаризації комісією та судовим експертом виявлено нестачу майна (частини майна) та встановлено, що майно (товари), яке передане ТзОВ "Богдан" відповідно до вищенавелених договорів, зберігається у неналежних умовах та перебуває у стані, непридатному для подальшої експлуатації/використання за призначенням. Згідно даних бухгалтерського обліку вартість майна становить 258787,14 грн. На підставі договору № 180 від 29.03.2019 року експертом Львівської торгово-промислової палати вартість майна проінднесована і згідно висновку експерта № 19-09/138з від 06.12.2019 року становить 275836,91 грн. В період з 01.09.2019 року по 30.11.2019 року ТзОВ «Богдан» реалізувало частину майна, зазначеного у нестачі (4310,00 грн), відповідно сума позову становить 271526,91 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 08.09.2020 року у справі №914/2270/20 (суддя О.Ю. Бортник) повернуто Галицькій митниці Держмитслужби позовну заяву від 28.08.2020 року № 7.4-1/10/8.19/22322 (вх. № 2407 від 03.09.2020 року) з доданими до неї документами1 на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала мотивована тим, що розгляд судом в рамках однієї господарської справи декількох позовних вимог у різних спорах, що виникли між сторонами, відповідно до наведеного позивачем у позовній заяві переліку майна, яке рахується в нестачі, з 2011 року по 2017 рік, об`єктивно унеможливлює забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті. Суд у строк, встановлений для розгляду 1 справи, фактично спонукається позивачем до розгляду 12 різних позовних вимог по 6 різних договорах (вимоги про стягнення вартості втраченого майна по 6 договорах та вимоги про стягнення вартості майна, яке перебуває у непридатному для подальшої експлуатації/використання стані по 6 різних договорах).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, вважає її незаконною і необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Зокрема, зазначає, що даний спір виник в результаті проведення інвентаризації на підставі наказу Львівської митниці ДФС № 551 від 05.11.2018 року «Про проведення піврічної інвентаризації» (зі змінами), під час проведення якої виявлено нестачу майна (частини майна) та встановлено, що майно (товари), яке передане ТзОВ "Богдан" відповідно до договорів про реалізацію майна № 50 від 12.02.2013 року, № 139 від 10.02.2014 року, № 95 від 11.02.2015 року, № 115 від 02.03.2016 року, № 106 від 22.02.2017 року, № 138 від 23.02.2018 року, зберігається у неналежних умовах та перебуває у стані, непридатному для подальшої експлуатації/використання за призначенням. Тобто, актом інвентаризації (протокол інвентаризаційної комісії Львівської митниці ДФС від 14.03.2019 року) та висновками судового експерта №№ 3521, 5653/5654, 5655/5656 встановлено нестачу та пошкодження майна, а вищенаведені договори про реалізацію майна слугували підтвердженням правомірності перебування майна на зберіганні ТзОВ "Богдан". Просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 08.09.2020 року у справі №914/2270/20 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач не надавав письмового відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач не делегував свого представника в судове засідання. Про причини неявки не повідомив.

З`ясовуючи обставини про ознайомлення вказаного учасника справи з датою, часом та місцем судового засідання, суд встановив таке.

25.11.2020 року ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 року про призначення розгляду справи № 914/2270/20 на 21.12.2020 року о 12 год 45 хв. надіслано відповідачу на його електронну адресу ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Також ухвала Західного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 року оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень України (№93035540), тобто є загальнодоступною.

Учасники справи зобов`язані з розумним інтервалом часу самі цікавитись провадженням у їх справі, добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників справи.

Враховуючи висновки Європейського Суду з прав людини у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії», строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, встановлений ч.2 ст.273 Господарського процесуального кодексу України, і те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів прийшла до висновку, що відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, справу може бути розглянуто при відсутності відповідача.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Предметом апеляційного перегляду є ухвала місцевого господарського суду про повернення позовної заяви на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з порушенням позивачем правил об`єднання позовних вимог.

Згідно з пунком 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

За змістом частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Таким чином, у зазначеній нормі процесуального права визначено право позивача об`єднати в одній позовній заяві декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. Водночас, об`єднанню підлягають вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. Водночас особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанцій дійшов висновку, що в рамках однієї господарської справи позивач заявив вимоги по різних спорах, що виникли між сторонами, відповідно до наведеного у позовній заяві переліку майна, яке рахується в нестачі, з 2011 року по 2017 рік, що об`єктивно унеможливлює забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті. Фактично позивач заявив 12 різних позовних вимог по 6 різних договорах (вимоги про стягнення вартості втраченого майна по 6 договорах та вимоги про стягнення вартості майна, яке перебуває у непридатному для подальшої експлуатації/використання стані по 6 різних договорах).

Однак колегія суддів вважає передчасними наведені висновки місцевого господарського, оскільки як вбачається з позовної заяви, підставою даного позову зазначено факти, встановлені в акті інвентаризації (протокол інвентаризаційної комісії Львівської митниці ДФС від 14.03.2019 року), складеному за наслідками проведення інвентаризації майна (товарів), яке передане ТзОВ "Богдан" відповідно до договорів про реалізацію майна № 50 від 12.02.2013 року, № 139 від 10.02.2014 року, № 95 від 11.02.2015 року, № 115 від 02.03.2016 року, № 106 від 22.02.2017 року, № 138 від 23.02.2018 року.

Тобто, у даній справі позивач зазначив про те, що ним об`єднано вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення та доказами, що підтверджують ці вимоги.

На стадії відкриття провадження у справі суд позбавлений процесуального права надавати оцінку доказам, поданим позивачем в обґрунтування позовних вимог. При цьому, на стадії відкриття провадження у справі, суд має надавати оцінку доказам, які додані позивачем до матеріалів позовної заяви виключно з мотивів наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі, тобто належності оформлення позовної заяви відповідно до вимог ГПК України, а не перевіряти докази, надані позивачем в обґрунтування позовних вимог по суті спору.

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.11.2020 року у справі №910/3748/20.

Між тим, на час постановлення оскаржуваної ухвали статтею 174 ГПК України (в редакції після 15.12.2017 року), на відміну від статті 63 ГПК України (в редакції до 15.12.2017 року), не передбачено повернення позовної заяви з таких мотивів, що об`єднання позовних вимог перешкоджає з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднює вирішення спору.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.11.2019 року у справі № 910/9302/19.

Слід також зазначити, що суд першої інстанції, вказуючи, що позивач порушив правила об`єднання позовних вимог, не врахував положення частини 6 статті 173 Господарського процесуального кодексу України, яка надає суду право з власної ініціативи до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Тобто, одним із основних принципів господарського судочинства - є саме своєчасність вирішення судом спору, способом дотримання якого і є можливість роз`єднання позовних вимог, якщо суд вбачає, що це надасть змогу здійснити більш якісний розгляд справи з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів сторін. Водночас, повертаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції фактично самоусунувся від виконання власних процесуальних обов`язків, адже вбачаючи наявність обставин які можуть значно утруднити розгляд справи та призвести до затягування такого розгляду, помилково повернув відповідну позовну заяву.

З огляду на зазначене,місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для повернення позовної заяви на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Відповідно до частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням вищевикладеного, ухвала господодарського суду Львівської області від 08.09.2020 року у справі №914/2270/20 підлягає скасуванню в порядку пункту 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України.

Судові витрати

З огляду на те, що в цьому випадку справа передається до місцевого господарського суду для розгляду, розподіл судових витрат апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись, ст. ст. 86, 173, 174, 255, 269, 270, 271, 275, 280, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби за №7.4-10/14/1491 від 30.10.2020 року (вх. № 01-05/3148/20 від 05.11.2020 року) задоволити.

Ухвалу господарського суду Львівської області від 08.09.2020 року у справі №914/2270/20 скасувати.

Справу передати на розгляд господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя О.П. Дубник

Суддя О.І. Матущак