ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" грудня 2020 р. м. Київ Справа № 911/23/20

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Бондаренко О.М., розглянув матеріали

за позовом прокурора Київської області

01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 27/2,

в інтересах держави в особі

1. Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства

08114, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Стоянка, вул. Лісна, буд. 15,

2. Державного підприємства "Клавдієвське лісове господарство"

07850, Київська обл., Бородянський р-н, с. Клавдієво-Тарасове, вул. Вербна, буд. 4,

3. Державного підприємства "Київське лісове господарство"

08114, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Стоянка, вул. Лісна, буд. 15,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливсько-рибальський клуб "Ярик"

08022, Київська обл., Макарівський р-н, с. Наливайківка, вул. Жовтнева, буд. 1-Б,

про розірвання договорів про умови ведення мисливського господарства та про умови здійснення біотехнічних заходів

за участі представників сторін:

прокурора: Набок Ю.В., посвідчення № 044829 від 16.11.2016;

позивача-1: не з`явився;

позивача-2: не з`явився;

позивача-3: не з`явився;

відповідача: Фрідман О.О., посвідчення № 5570/10 від 11.02.2016.

встановив:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/23/20 за позовом прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства "Клавдієвське лісове господарство" та Державного підприємства "Київське лісове господарство" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливсько-рибальський клуб "Ярик" про розірвання договорів про умови ведення мисливського господарства та про умови здійснення біотехнічних заходів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.01.2020, суддею Чонговою С.І., відкрито провадження у справі № 911/23/20 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання суду на 06.02.2020.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.02.2020 судом зупинено провадження у справі №911/23/20.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.08.2020 судом поновлено провадження у справі №911/23/20 та призначено підготовче засідання суду на 14.09.2020.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.09.2020 судом закрито підготовче провадження у справі №911/23/20 та призначено розгляд спроави по суті на 01.10.2020.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.10.2020 судом відкладено розгляд справи на 02.11.2020.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Київської області № 95-АР від 28.10.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/23/20, у зв`язку із припиненням трудових відносин з суддею Чонговою С.І.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2020 справу № 911/23/20 передано для розгляду судді Саванчук С.О.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від Державного підприємства "Клавдієвське лісове господарство" надійшла заява про розгляд справи 02.11.2020 без участі його уповноваженого представника (вх. № 23589/20 від 29.10.2020).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.11.2020 судом прийнято до свого провадження справу № 911/23/20, постановлено повторно провести підготовче провадження у справі № 911/23/20 та проведення підготовчого засідання суду призначено на 01.12.2020.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи (вх.№ 26915/20 від 01.12.2020).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи (вх. № 26914/20 від 01.12.2020).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі (вх. № 26912/20 від 01.12.2020).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі (вх. № 26913/20 від 01.12.2020).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду (вх. № 26911/20 від 01.12.2020).

У судове засідання 01.12.2020 з`явились прокурор та представник відповідача, представники позивачів у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені.

У судовому засіданні 01.12.2020 оголошено перерву до 22.12.2020, відповідно до пункту 4 частини 5 статті 183 Господарського процесуального кодексу України, з метою надання можливості прокурору та позивачам надати свої доводи та докази щодо клопотань відповідача.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшли доповнення до клопотання про залишення позову без розгляду (вх. № 30918/20 від 14.12.2020).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надішло клопотання (вх. № 31071/20 від 16.12.2020) про долучення документів до матеріалів справи.

На електронну адресу Господарського суду Київської області від прокурора надійшли заперечення на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду (вх. № 31445/20 від 21.12.2020).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від прокурора надійшли письмові заперечення на клопотання відповідача (вх. № 31445/20 від 22.12.2020, вх. № 31640/20 від 22.12.2020, вх. № 31641/20 від 22.12.2020, вх. № 31642/20 від 22.12.2020, вх. № 31643/20 від 22.12.2020).

У судове засідання 22.12.2020 з`явились прокурор та представник відповідача, представники позивачів у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені.

За результатами розгляду у судовому засіданні 24.12.2020 клопотань відповідача, за участі присутніх прокурора та представника відповідача, суд дійшов таких висновків.

Предметом позову є розірвання:

- договору про умови ведення мисливського господарства від 05.12.2013, що укладений між Київським обласним та по м. Києву управлінням лісового та мисливського господарства та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик»;

- договору про умови здійснення біотехнічних заходів від 12.09.2017, що укладений між Державним підприємством "Клавдієвське лісове господарство" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик»;

- договору про умови здійснення біотехнічних заходів від 13.09.2017, що укладений між Державним підприємством "Київське лісове господарство" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик».

1. Відносно клопотання (вх. № 26914/20 від 01.12.2020) про залучення третьої особи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Зважаючи на те, що позовні вимоги про визнання недійсними договорів безпосередньо впливають на права та обов`язки розпорядника мисливських угідь, а саме: Київської обласної ради, яка на підставі рішення від 07.02.2012 № 292-15-VI передала відповідачу в користування спірні мисливські угіддя, суд дійшов висновку про наявність підстав для залучення Київської обласної ради (01196, м. Київ, пл. Лесі Українки, 1, ) до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

При цьому, судом враховано, що як суб`єкт правовідносин з розпорядження та користування мисливськими угіддями, Київська обласна рада наділена, відповідно, як правами, так і обов`язками у вказаних правовідносинах, відтак, рішення суду щодо розірвання договорів, що укладені на підставі рішення ради про закріплення спірних мисливських угідь за відповідачем, може вплинути на її права та обов`язки щодо подальшого розпорядження спірними мисливськими угіддями, з чим стаття 50 Господарського процесуального кодексу України пов`язує підстави для залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

2. Відносно клопотань (вх. № 26912/20 від 01.12.2020, вх. № 26913/20 від 01.12.2020) про закриття провадження у справі, суд зазначає таке.

Клопотання заявлене відповідачем щодо позову прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливсько-рибальський клуб "Ярик" про розірвання договору про умови ведення мисливського господарства від 05.12.2013, що укладений між Київським обласним та по м. Києву управлінням лісового та мисливського господарства та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик», тобто, щодо першої позовної вимоги (пункт 2 прохальної частини позовної заяви).

Клопотання обґрунтовано тим, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.06.2020 у справі № 809/756/18 за позовом першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства до Товариства з обмеженою відповідальністю «Верховина - ДС», третя особа - Івано-Франківська обласна рада про припинення права користування мисливськими угіддями дійшла висновку, що позови уповноваженого органу про припинення права користування мисливськими угіддями повинні розглядатися адміністративними судами.

Суд, за результатами розгляду, дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 18 Лісового кодексу України довгострокове тимчасове користування лісами - засноване на договорі строкове платне використання лісових ділянок, які виділяються, зокрема, для культурно-оздоровчих та рекреаційних потреб. Довгострокове тимчасове користування лісами державної та комунальної власності здійснюється без вилучення земельних ділянок у постійних користувачів лісами на підставі рішення відповідних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з постійними користувачами лісами та органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Тимчасові лісокористувачі на умовах довгострокового користування мають право здійснювати господарську діяльність у лісах з дотриманням умов договору; за погодженням із власниками лісів, постійними лісокористувачами в установленому порядку зводити тимчасові будівлі і споруди, необхідні для ведення господарської діяльності. Тимчасові лісокористувачі на умовах довгострокового користування зобов`язані, зокрема, виконувати встановлені обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом та договором, а також дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель (стаття 20 Лісового кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором

Згідно з частиною другою цієї статті договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Отже, з огляду на предмет та підстави позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі, з огляду на те, що спір виник у зв`язку із здійсненням господарської діяльності юридичних осіб, а саме: істотного порушення умов господарського договору, що укладений між позивачем-1 та відповідачем, на підставі чого заявлено про його розірвання, а не про припинення користування мисливськими угіддями, що надані у користування відповідачу рішенням обласної ради, отже, обставини справи та висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 809/756/17 не можуть застосовуватись до спірних правовідносин сторін, зважаючи на різний предмет позову та обрані способи захисту справа, при цьому, доводи відповідача щодо ототожнення таких предметів позову як "припинення права користування" та "розірвання договору" не вбачаються суду правомочними, з огляду на їх різну правову природу.

Відтак, вищевказана позовна вимога підлягає розгляду в господарських судах, в порядку статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

3. Відносно клопотання (вх. № 26911/20 від 01.12.2020) про залишення позову без розгляду, суд зазначає таке.

Клопотання заявлене відповідачем щодо позову прокурора Київської області в інтересах держави в особі Державного підприємства "Клавдієвське лісове господарство" та Державного підприємства "Київське лісове господарство" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливсько-рибальський клуб "Ярик" про розірвання: 1) договору про умови здійснення біотехнічних заходів від 12.09.2017, що укладений між Державним підприємством "Клавдієвське лісове господарство" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» та 2) договору про умови здійснення біотехнічних заходів від 13.09.2017, що укладений між Державним підприємством "Київське лісове господарство" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик», тобто, щодо другої та третьої позовних вимог (пункти 3, 4 прохальної частини позовної заяви).

Клопотання про залишення позову без розгляду обґрунтовано тим, що прокурором подано позов в інтересах держави в особі вищевказаних державних підприємств з посиланням на їх бездіяльність щодо захисту інтересів держави, які полягають у забезпеченні реалізації принципів регулювання земельних відносин, однак, звертаючись до суду в інтересах держави в особі державних підприємств, які не являються органами державної влади або іншими суб`єктами владних повноважень, до компетенції яких належить захист інтересів держави, зокрема, в галузі реалізації принципів регулювання земельних відносин або захисту природних ресурсів, прокурором порушені норми частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру", згідно з якою здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній не допускається.

Прокурором заперечене задоволення клопотання про залишення позову без розгляду, зокрема, з посиланням на практику Верховного Суду про те, що у судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах, тобто, з огляду на предмет і підстави позову, стороною у спорі є держава, навіть, якщо зазначено стороною у справі певний орган, крім того, уповноважені органи, до компетенції яких віднесені повноваження, не здійснюють захист інтересів держави, з огляду на відсутність коштів для сплати судового збору, що підтверджується долученими до матеріалів справи листами, направленими прокурором відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та наданими відповідями на них, крім того, у спірних правовідносинах порушені конституційні права громадян на свободу пересування, вільного доступу та перебування в лісах державної власності та права користування природними об`єктами права власності народу відповідно до закону, що наділяє прокурора правом на захист таких порушених прав, а також заперечено, що поняття "державна компанія" стосується державних підприємств, відповідно до наданих письмових пояснень.

За результатами розгляду клопотання, суд зазначає таке.

Пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону «Про прокуратуру». Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній (частина третя). Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої).

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. При цьому, представництво прокурором в суді інтересів держави в особі державних компаній не допускається.

Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Позов, у цій частині, прокурор подав в інтересах держави в особі Державного підприємства "Клавдієвське лісове господарство" та Державного підприємства "Київське лісове господарство" з посиланням на їх бездіяльність щодо захисту інтересів держави, які полягають у забезпеченні реалізації принципів регулювання земельних відносин.

Однак, звертаючись до суду в інтересах держави в особі Державного підприємства "Клавдієвське лісове господарство" та Державного підприємства "Київське лісове господарство", які не являються органами державної влади або іншими суб`єктами владних повноважень, до компетенції яких належить захист інтересів держави, зокрема, в галузі реалізації принципів регулювання земельних відносин або захисту природних ресурсів, прокурор порушив норми частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру", згідно з якою здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній не допускається.

При цьому, порушення прокурором встановленої Законом прямої заборони на звернення до суду в інтересах державної компанії виключає необхідність з`ясування питання невиконання або неналежного виконання таким позивачем дій, спрямованих на захист власних прав та інтересів або інтересів держави.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 906/853/17, від 15.09.2020 у справі № 911/551/19 щодо подібних правовідносин.

Доводи прокурора про те, що, зважаючи на те, що Господарським кодексом України не визначено поняття "державна компанія", а Державний класифікатор України ДК 002:2004 "Класифікація організаційно-правових форм господарювання" містить визначення поняття "державна акціонерна компанія (товариство)", яке є різною організаційно-правовою формою з державним підприємством, відтак, щодо державних підприємств заборона статті 23 Закону України "Про прокуратуру" про те, що здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній не допускається, не розповсюджується, не вбачаються суду обгрунтованими як такі, що надто грунтуються на аналогіях та тлумаченні норм, що регулюють різні правовідносини, і вказані доводи суперечать позиції Верховного Суду щодо застосування норми статті 23 Закону України "Про прокуратуру" у подібних правовідносинах, практика ж Верховного Суду про те, що державна акціонерна компанія та державне підприємство є різними організаційно-правовими формами господарювання, що надана прокурором на підтвердження своїх заперечень, стосується справ щодо інших спірних правовідносин.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, позов, у частині розірвання договору про умови здійснення біотехнічних заходів від 12.09.2017, що укладений між Державним підприємством "Клавдієвське лісове господарство" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» та договору про умови здійснення біотехнічних заходів від 13.09.2017, що укладений між Державним підприємством "Київське лісове господарство" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» підлягає залишенню без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

4. Відносно клопотання (вх. № 26915/20 від 01.12.2020) про призначення судової будівельно-технічної експертизи, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно з статтею 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно з пунктом 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012 № 4 судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто, у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до частин 3, 4, 5 статті 99 Господарського процесуального кодексу України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, розяснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобовязаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно з пунктом 23 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012 № 4 витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов`язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі, шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи.

Відповідно до пункту 5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 та пункту 5.1.1. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, однією з основних видів (підвидів) експертизи, зокрема, є будівельно-технічна експертиза. Основними завданнями експертизи є визначення відповідності виконаних будівельних робіт та побудованих об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо) проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва.

Клопотання відповідача про призначення судової експертизи обґрунтовано тим, що підставами позову є, у тому числі, невідповідність біотехнічної споруди (вольєру) розділу 5 проекту вольеру для напіввільного утримання та технології штучного розведення оленя європейського, оленя плямистого, лані європейської, козулі європейської та муфлона європейського, розробленого Товариством з обмеженою відповідальністю «НВП «Укрмисливпроект», що підтверджується актом обстеження від 18.12.2019, що, за позицією відповідача, не відповідає дійсності, оскільки присутні особи під час обстеження не мали відповідних професійних знань, в частині визначення відповідності спірного вольєру вимогами погодженого сторонами проекту, крім того, відповідач заперечує дійсність доказів перевірки, що надана до матеріалів справи і того, що вони стосуються саме об`єкту відповідача.

Судом відхиляються заперечення прокурора про те, що відсутня змагальність доказів і тих матеріалів перевірки, що надані прокурором, достатньо, щоб встановити невідповідність вольєра проекту і того, що вказане є не єдиною підставою позову, відтак, інших підстав достатньо для його задоволення - з огляду на встановлений пунктом 4 частини 3 статті 2, статтею 13 Господарського процесуального кодексу України принцип змагальності сторін господарського судочинства, того, що згідно з частиною 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи та обов`язку суду навести у рішенні суду мотивовану оцінку кожного аргументу, наведеного учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, відповідно до пункту 5 частини 4 статті 238 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, з метою всебічного, повного та об`єктивного вирішення спору у даній справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про призначення експертизи, з огляду на те, що виключно експертом можуть бути встановлені обставини відповідності виконаних на об`єкті робіт вимогами погодженої сторонами технічної документації, а вказане входить до обставин, що підлягає встановленню у даній справі, оскільки віднесене прокурором до підстав позову.

У порядку частини 5 статті 100 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до статті 384 Кримінального кодексу України завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках, - караються виправними роботами на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років. Ті самі дії, поєднані з обвинуваченням у тяжкому чи особливо тяжкому злочині, або зі штучним створенням доказів обвинувачення чи захисту, а також вчинені з корисливих мотивів, - караються виправними роботами на строк до двох років або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.

Згідно з статтею 385 Кримінального кодексу України відмова свідка від давання показань або відмова експерта чи перекладача без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків у суді, Вищій раді правосуддя, Конституційному Суді України або під час провадження досудового розслідування, здійснення виконавчого провадження, розслідування тимчасовою слідчою комісією чи спеціальною тимчасовою слідчою комісією Верховної Ради України - караються штрафом від п`ятдесяти до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців. Не підлягає кримінальній відповідальності особа за відмову давати показання під час провадження досудового розслідування або в суді щодо себе, а також членів її сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України призначення господарським судом судової експертизи є підставою для зупинення провадження у справі.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі на час проведення експертизи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 50, 74, 77, 90, 100, 102, 226, 228, 254, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливсько-рибальський клуб "Ярик" (вх. № 26914/20 від 01.12.2020) про залучення третьої особи задовольнити.

1.1. Залучити Київську обласну раду (01196, м. Київ, пл. Лесі Українки, буд. 1, ) до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

1.2. Зобов`язати прокурора направити на адресу третьої особи - Київської обласної ради копію позовної заяви разом з долученими до неї документами у строк до 24.12.2020.

1.3. Встановити Київській обласній раді строк для подання пояснень третьої особи - до 15.01.2021.

1.4. Встановити учасника справи строк подання відповідей на пояснення третьої особи - до 29.01.2021.

2. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливсько-рибальський клуб "Ярик" (вх. № 26912/20 від 01.12.2020, вх. № 26913/20 від 01.12.2020) про закриття провадження у справі відмовити повністю.

3. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливсько-рибальський клуб "Ярик" (вх. № 26911/20 від 01.12.2020) про залишення позову без розгляду задовольнити.

3.1. Позов прокурора Київської області в інтересах держави в особі Державного підприємства "Клавдієвське лісове господарство" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливсько-рибальський клуб "Ярик" залишити без розгляду.

3.2. Позов прокурора Київської області в інтересах держави в особі Державного підприємства "Київське лісове господарство" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливсько-рибальський клуб "Ярик" залишити без розгляду.

4. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливсько-рибальський клуб "Ярик" (вх. № 26915/20 від 01.12.2020) про призначення судової будівельно-технічної експертизи задовольнити.

4.1. Призначити судову експертизу у справі № 911/23/20.

4.2. Проведення судової експертизи доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська, буд. 6).

4.3. На вирішення судової експертизи у справі № 911/23/20 поставити такі питання:

Чи відповідає біотехнічна споруда (вольєр), що розташований в кварталах 4 (вид.1-14), 5 (вид. 1-14, 20-22, 29, 31), 6 (вид. 1-21, 24-26, 34), кв. 7 (1-12, частково вид 13 площею 3,8 га, 14-17, частково вид.18 площею 1,3 га, 19-33) 8 Плахтянського лісництва ДП «Київське лісове господарство» та кварталах 52 (вид. 19,22), 53 (частково вид 9 площею 1 га, частково вид.9 площею 0,7 га, 11, 12, частково вид. 13 площею 1,1 га, 14-32), 54 (4,6,8-34),55 (вид 7-30), 56 (вид. 1, 4-27), 57 Дібровського лісництва ДП «Клавдієвське лісове господарство» проектній документації, а саме: проекту вольєру для напіввільного утримання та технологія штучного розведення для оленя європейського, оленя плямистого, лані європейської, козулі європейської та муфлона європейського ТОВ «Мисливського рибальського клубу «Ярик», розробленого ТОВ «НВП «Укрмисливпроект»?

Об`єкти дослідження:

- біотехнічна споруда (вольєр), що розташований в кварталах 4 (вид.1-14), 5 (вид. 1-14, 20-22, 29, 31), 6 (вид. 1-21, 24-26, 34), кв. 7 (1-12, частково вид 13 площею 3,8 га, 14-17, частково вид.18 площею 1,3 га, 19-33) 8 Плахтянського лісництва ДП «Київське лісове господарство» та кварталах 52 (вид. 19,22), 53 (частково вид 9 площею 1 га, частково вид.9 площею 0,7 га, 11, 12, частково вид. 13 площею 1,1 га, 14-32), 54 (4,6,8-34),55 (вид 7-30), 56 (вид. 1, 4-27), 57 Дібровського лісництва ДП «Клавдієвське лісове господарство»;

- Проект вольєру для напіввільного утримання та технологія штучного розведення для оленя європейського, оленя плямистого, лані європейської, козулі європейської та муфлона європейського Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливського рибальського клубу «Ярик», розробленого ТОВ «НВП «Укрмисливпроект» (Том 1, аркуші справи 43 64).

4.4. Для проведення експертизи надати Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України матеріали справи № 911/23/20.

4.5. Витрати з проведення експертизи покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Мисливсько-рибальський клуб "Ярик" (08022, Київська обл., Макарівський р-н, с. Наливайківка, вул. Жовтнева, буд. 1-Б, ).

4.6. Попередити експертів про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.

4.7. Роз`яснити експертам, що у разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення суду, експерт має невідкладно подати суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими запитаннями.

4.8. Після закінчення експертизи матеріали справи № 911/23/20 повернути до Господарського суду Київської області.

4.9. За результатами експертизи експертній установі надати Господарському суду Київської області висновок експерта (експертів) та відомості щодо витрат, пов`язаних з проведенням експертизи та докази їх фактичної сплати.

5. Зупинити провадження у справі № 911/23/20 на час проведення експертизи.

6. Копію ухвали надіслати учасникам судового процесу та Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська, буд. 6).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду протягом десяти днів.

Суддя С.О. Саванчук