ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2020м. ДніпроСправа № 904/5066/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі:

судді Колісника І.І.

за участю секретаря судового засідання Лєжньова О.Р.

та представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Айронлогістик", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення штрафу у сумі 68 465,00 грн

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Айронлогістик" штрафу у сумі 68 465,00 грн.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неправильно зазначеними відповідачем відомостями щодо маси вантажу, що перевозився у вагоні № 68050681 за залізничною накладною №44379808.

Правовою підставою позову позивач зазначає, серед іншого, статті 118, 122 Статуту залізниць України.

Ухвалою суду від 16.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

06.10.2020, 22.10.2020, 23.10.2020 на електронну адресу господарського суду адвокатом Морозовим В.Ю. подавалися заяви про ознайомлення з матеріалами справи для представництва інтересів відповідача (а.с. 33 57). Неналежне оформлення ним зазначених заяв (відсутність цифрового підпису та документів щодо його повноважень) стало наслідком повернення заяви адвоката від 23.10.2020 ухвалою суду від 09.11.2020 з підстав частини четвертої статті 170 Господарського процесуального кодексу України (а.с. 58). Також листом від 08.10.2020 заявнику повідомлялося, що подана ним 06.10.2020 заява не підтверджена відповідними представницькими документами відповідача у цій справі, а стосується представництва іншого, схожого за назвою підприємства (ТОВ «Айрон Логістик») з кодом ЄДРПОУ, відмінним від коду ЄДРПОУ відповідача.

Разом з тим, ухвалою суду від 11.11.2020, з метою реального забезпечення гарантій щодо справедливого й публічного розгляду справи, визначених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та забезпечення змагальності сторін, вирішено розгляд справи здійснювати в судовому засіданні 26.11.2020 з викликом сторін, після чого розгляд справи було відкладено до 17.12.2020 для забезпечення участі у справі представника відповідача.

18.11.2020 до суду через систему "Електронний суд" надійшла заява представника відповідача адвоката Морозова В.Ю. в якій він просить: повернути позивачу позовну заяву з підстав недотримання ним пункту 6 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України в частині надсилання відповідачу копії позову з додатками; надіслати копію позову з додатками на зазначену ним електронну пошту чи сповістити про інші можливі варіанти їх отримання.

Водночас, адвокатом подано також клопотання про його участь в судовому засіданні, призначеному на 26.11.2020, в режимі відеоконференції з Дніпровським апеляційним судом (м.Кривий Ріг) або за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку "EasyCon" (а.с. 62 72).

Ухвалою суду від 20.11.2020 заяву та клопотання від 18.11.2020 за підписом адвоката Морозова В.Ю. повернуто заявнику без розгляду з підстав частини четвертої статті 170 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують його повноваження представника відповідача у справі. При цьому заявнику було повідомлено про неможливість забезпечити проведення судового засідання 26.11.2020 в режимі відеоконференції за відсутності технічної можливості (а.с. 73).

25.11.2020 до суду через систему "Електронний суд" надійшло клопотання представника відповідача адвоката Морозова В.Ю. в якому він просить провести судове засідання, призначене на 26.11.2020, в режимі відеоконференції з Дніпровським апеляційним судом (м. Кривий Ріг) або за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку "EasyCon" (а.с. 75 82).

Ухвалою суду від 27.11.2020 зазначене клопотання повернуто заявнику без розгляду з підстав частини четвертої статті 170 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують його повноваження представника відповідача у справі (а.с. 93).

15.12.2020, 16.12.2020 до суду через систему "Електронний суд" надійшли належним чином оформлені заяви представника відповідача адвоката Морозова В.Ю. про ознайомлення з матеріалами справи в дистанційному режимі та клопотання, в якому він просить провести судове засідання, призначене на 17.12.2020, в режимі відеоконференції з Дніпровським апеляційним судом (м. Кривий Ріг) або за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку "EasyCon" (а.с. 94 128).

Листом від 16.12.2020 скановані матеріали справи були надіслані на електронну адресу відповідача (а.с. 145).

При цьому ухвалою суду від 16.12.2020 у задоволенні клопотання представника відповідача про його участь у судовому засіданні 17.12.2020 в режимі відеоконференції було відмовлено, оскільки у цей день у всіх залах судових засідань господарського суду, які забезпечені технічними можливостями для проведення відеоконференцій, у час, на який призначене судове засідання у цій справі, заплановані розгляди інших справ.

25.11.2020 та 17.12.2020 до суду від позивача надійшли клопотання про розгляд справи без участі його повноважного представника.

У судові засідання представник відповідача жодного разу не з`явився.

Можливість реалізації процесуальних прав щодо участі у розгляді справи в порядку самопредставництва чи через представника, коло яких не є обмеженим, відповідачу була надана.

За змістом частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Передбачені частиною третьою статті 2 Господарського процесуального кодексу України принципи рівності учасників судового процесу перед законом і судом, а також верховенство права, яким суд керується при розгляді справи, потребує врахування судом інтересів обох сторін судового процесу, в тому числі й позивача, який з огляду на статтю 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод також має право розраховувати на вирішення спору протягом розумного строку.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що відповідно до статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладено на сторони, справа підлягає розгляду за наявними матеріалами.

За наслідком судового засідання 17.12.2020 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

17.12.2020, після судового засідання, представником відповідача через систему «Електронний суд» було подано клопотання про відкладення розгляду справи, а 21.12.2020 відзив на позов, які за таких обставин судом до розгляду не приймаються.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

19.06.2020 за залізничною накладною № 44379808 зі станції Венеславовка Південної залізниці до станції призначення Правда Дніпропетровської залізниці Товариством з обмеженою відповідальністю "Айронлогістик" на адресу одержувача ПАТ «Дніпровський меткомбінат» здійснено відправлення брухту чорних металів у вагоні №68050681 із визначенням провізної плати у сумі 13 693,00 грн (а.с. 10).

22.06.2020, під час проходження вантажу через станцію Знам`янка Одеської залізниці, за підозрою у зміщенні центру маси вантажу більше допустимих норм, було здійснено комісійне зважування вагона № 68050681 зі складанням акта загальної форми ГУ-23 № 75714 від 22.06.2020, на підставі якого складено також комерційний акт №410006/67/39 від 23.06.2020 (а.с. 11, 12).

Відповідно до комерційного акта 410006/67/39 від 23.06.2020 за результатом переважування вагона № 68050681 (з розчепленням на 150-тонних тензометричних статичних вагонних вагах СВ-150000В2 станції Знам`янка, державна повірка 04.09.2019) комісією у складі: начальник станції Самойленко О.В, заступник начальника станції Горєлкін О.О., працівник станції Жеребіло Ю.Л., за участю представника одержувача, було встановлено таке.

У документі зазначено: брутто відсутнє, тара вагона 21400 кг, маса нетто 52280 кг. Виявилося: брутто 72200 кг, тара з документа 21400 кг, нетто 50800 кг, що менше документу на 1480 кг. За документом: брухт чорних металів, вид 510, вантаж вкритий листами, маркування вапном по всій довжині вагона. Фактично навантаження нижче бортів на 100-200 см. Поверхня вантажу вкрита листами, маркування вапном не пошкоджене. Доступу до вантажу немає. У вагоні глухі торцеві стінки, безлюковий (а.с. 13).

27.06.2020, після прибуття вагона № 68050681 на станцію призначення Правда Придніпровської залізниці та перевірки вантажу у спірному вагоні, різниці проти акта не виявлено, про що відповідальними працівниками станції призначення у розділі «Є» зазначеного комерційного акта зроблена відповідна відмітка, засвідчена їх підписами.

Причиною виникнення спору є неправильно зазначена в залізничній накладній №44379808 маса вантажу у вагоні № 68050681.

Предметом доказування є обставини, що стосуються достовірності маси вантажу у вагоні №68050681, зазначеній у залізничній накладній № 44379808.

Відносини, пов`язані з діяльністю транспорту, у тому числі залізничного, регулюються Законом України "Про транспорт", Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами законодавства України.

Статтею 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі статтею 908 Цивільного кодексу України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Стаття 3 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлює, що нормативні документи, які визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту та комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 (із змінами та доповненнями) (далі Статут, Статут залізниць України), визначає обов`язки, права та відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до частини першої статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини перша - третя статті 909 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

За договором залізничного перевезення вантажу, згідно з частиною першою статті 22 Статуту залізниць України, залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. У разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій (частини перша - третя статті 23 Статуту залізниць України).

Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній (частини перша, друга статті 24 Статуту залізниць України).

Разом з тим згідно з абзацом четвертим пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто (частина четверта статті 52 Статуту залізниць України).

Залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами (стаття 105 Статуту залізниць України).

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За статтею 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

За змістом пункту 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 № 334, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

Комерційні акти складаються для засвідчення, серед іншого, таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин (пункт 2 Правил складання актів).

Згідно з пунктом 4 Правил складання актів комерційні акти складаються:

на місцях загального користування - у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу;

при вивантаженні на місцях незагального користування - у день здачі вантажу одержувачу, у цьому разі перевірка повинна здійснюватись до вивантаження або в процесі вивантаження чи зразу ж після нього.

У разі перевірки маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається в день зважування вагона з вантажем; якщо маса тари вагона визначається зважуванням його після вивантаження, комерційний акт складається в день зважування порожнього вагона;

на вантаж, що перебуває у дорозі - у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом.

У разі неможливості скласти комерційні акти в указані терміни вони складаються у всіх випадках не пізніше наступної доби.

Відповідно до пункту 9 Правил складання актів у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставляння рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Комерційний акт № 410006/67/39 від 23.06.2020 оформлено у повній відповідності до вимог пункту 9 цих Правил.

Згідно з пунктом 10 Правил складання актів комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

За посадовою інструкцією заступника начальника станції з вантажної та комерційної роботи станції Знам`янка, яка затверджена 08.05.2020, заступник начальника станції з вантажної та комерційної роботи ОСОБА_1 , який підписав комерційний акт №410006/67/39 від 23.06.2020, належить до професійної групи «керівники» та виконує обов`язки начальника вантажного району: приймає участь у комісійній перевірці кількості та стану вантажу (багажу), підписує оформлені комерційні акти, приймає участь у розслідування випадків не збережених перевезень за оперативними повідомленнями та комерційними актами (п.п. 1.1, 2.24). Із зазначеною посадовою інструкцією Горєлкін О.О. ознайомився 08.05.2020 (а.с. 20 22).

Працівник станції Знам`янка Жеребіло Ю.Л., який також підписав комерційний акт, за затвердженою 10.05.2019 робочою інструкцією старшого приймальника поїздів, з якою він ознайомився 16.05.2019, виконує контрольне зважування вагонів та вантажів на станційних вагонних та платформних вагах з написами до Книг форми ГУ-78, забезпечує повторне контрольне зважування вагонів, відчеплених з причин підозри перевантаження понад вантажопідйомність чи понаднормативну різницю завантаження візків вагонів (п. 2.10) (а.с. 23 25).

За змістом частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.

За статтею 30 цього Кодексу працівник повинен виконувати доручену йому роботу особисто і не має права передоручати її виконання іншій особі.

За таких обставин комерційний акт № 410006/67/39 від 23.06.2020 підписаний повноважними особами.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 23.11.2018 у справі №916/2450/17, згідно з якою якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 21.05.2018 у справі №916/2001/17 та від 23.06.2018 у справі № 916/1993/17 (п. 22).

За змістом пункту 22 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 862/5083), перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення.

Пунктом 5 Правил приймання вантажів до перевезення загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом.

До розрахункових способів визначення маси вантажу належать: за трафаретом (підсумовування маси вантажу, зазначеної на кожному вантажному місці), за стандартом (множення суми стандартної маси вантажного місця на кількість місць вантажу), за заміром висоти наливу (з подальшим визначенням густини та об`єму вантажу за таблицею калібрування цистерн, розробленою заводом-виробником цистерни).

За домовленістю відправника, залізниці та одержувача вантажу можуть бути встановлені інші способи визначення маси вантажу.

Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов`язаний зазначити в накладній.

Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року № 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2012 року за № 1716/22028, та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до вимог пункту 22 Правил видачі вантажів, пункту 5 Правил приймання вантажів до перевезення, а також пункту 2.3 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України перевірка маси вантажу у спірному вагоні на проміжній станції Знам`янка Одеської залізниці здійснювалася зважуванням на справних 150-тонних тензометричних статичних вагах СВ 150000В2 (державна повірка 04.09.2019).

Із пунктів 3, 4, 5 технічного паспорту вагонних ваг (номер у Державному реєстрі ЗВВТ У-2549-07), що були використані для зважування спірного вантажу на станції «Знам`янка» Одеської залізниці, вбачається, що швидкість пересування на вагонних вагах під час зважування - не більше 5 км. Дата оформлення технічного паспорта 07.02.2013.

Виробником ЗВВТ є ЗАО «Метровес». Заводський № ЗВВТ . Дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію 28.12.2012. Строк експлуатації, встановлений виробником для ЗВВТ 10 років. Міжповірочний інтервал ЗВВТ 12 місяців. До зважування спірного вантажу повірка цих ваг проводилася 03.03.2020 (а.с. 15 - 17).

На станції призначення Правда Придніпровської залізниці для зважування використовуються тензометричні вагонні ваги (номер у Державному реєстрі ЗВВТ У-999-98). Швидкість пересування на вагонних вагах під час зважування: статично із зупинкою 0 км. Дата оформлення технічного паспорта 24.01.2013.

Виробником ЗВВТ є ТНПЦ «ТОМ». Заводський № ЗВВТ 70. Дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію 20.12.2006. Строк експлуатації, встановлений виробником для ЗВВТ 15 років. Міжповірочний інтервал ЗВВТ 12 місяців (а.с. 18).

Отже, зважування вантажу позивачем у спірному вагоні здійснювалося відповідно до законодавчих норм.

Визначення відправником відповідачем у залізничній накладній маси вантажу також за допомогою ЗВВТ, не спростовує обставин, зазначених у комерційному акті № 410006/67/39 від 23.06.2020.

Так, сам факт справності, повірки вагонних ваг, використаних відповідачем під час завантаження спірних вагонів, не є доказом правильності відображення ним фактичної маси вантажу у спірній залізничній накладній.

Згідно з пунктом 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 року № 644, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Абзацом першим статті 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

За неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли (стаття 122 Статуту залізниць України).

Наданими позивачем доказами підтверджується факт завантаження відповідачем спірного вагона, заповнення ним залізничної накладної № 44379808 із зазначенням маси вантажу 52280 кг, яка фактично за результатом переважування менша на 1480 кг.

Складені позивачем акт загальної форми та комерційний акт, якими підтверджується зазначена обставина, відповідають законодавчим вимогами щодо форми та порядку їх складання. Докази щодо незбереження вантажу у спірному вагоні під час його перевезення відсутні.

Перевіркою розрахованої позивачем суми штрафу за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу порушень вимог статей 118, 122 Статуту залізниць України не встановлено.

Відтак, позовні вимоги є законними й обґрунтованими.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у сумі 2 102,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Айронлогістик" про стягнення штрафу у сумі 68 465,00 грн задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Айронлогістик" (ідентифікаційний код 42821876, місцезнаходження: 50014, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Ракітіна, буд. 21) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код 40075815, місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5) штраф у сумі 68 465,00 грн, судовий збір у сумі 2 102,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 підпункту 17 пункту 1 розділу XI Перехідні положення цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 22.12.2020.

Суддя І.І. Колісник