ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2813/20

Розглянувши матеріали справи за позовом Фізичної особи-підприємця Запорожця Олександра Євгеновича

до Відділу освіти Згурівської районної державної адміністрації

прo стягнення 82 719,91 грн.

Суддя А.Ю. Кошик

За участю секретаря судового засідання Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Фізичної особи-підприємця Запорожця Олександра Євгеновича (надалі позивач) до Відділу освіти Згурівської районної державної адміністрації (надалі відповідач) прo стягнення 82 719,91 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.11.2020 року відкрито провадження у справі № 911/2813/20 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 08.12.2020 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 01.12.2020 року від представника позивача надійшла заява №4-ФЗ/3 від 30.11.2020 року про розгляд справи без участі представника позивача.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання 08.12.2020 року не з`явився.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання 08.12.2020 року не з`явився, відзив на позов не надав.

В судовому засіданні 08.12.2020 року розгляд справи відкладався на 22.12.2020 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 22.12.2020 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, 03.02.2020 року між Фізичною особою-підприємцем «Запорожець О.Є.» (позивач, Постачальник) та Відділом освіти Згурівської РДА (відповідач, Замовник) було укладено Договір купівлі-продажу №3 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник поставляє будівельні матеріали, господарчі товари.

Позивач зазначає, що станом на дату подання даної позовної заяви ним, як Постачальником, було поставлено відповідачу товару на загальну суму 72 837,85 грн., що підтверджується: видатковою накладною №3 від 03.02.2020 р. - поставлено товару на суму 3 757,00 грн.; видатковою накладною №7 від 03.02.2020 р. - поставлено товару на суму 1 1 427,40 грн.; видатковою накладною №13 від 03.02.2020 р. - поставлено товару на суму 37 770,05 грн.; видатковою накладною №14 від 03.02.2020 р. - поставлено товару на суму 16 163,40 грн.; видатковою накладною №35 від 03.02.2020 р. - поставлено товару на суму 3 720,00 грн.

Згідно з п. 1.2. Договору Замовник зобов`язується своєчасно сплатити вартість будівельних матеріалів, господарчих товарів, згідно накладної.

Відповідно до п. 2.2. Договору оплата проводиться в триденний термін з моменту отримання будівельних матеріалів, господарчих товарів.

Отже, відповідно до умов Договору останнім днем оплати поставленого товару є 06.02.2020 року.

Однак, відповідач своєчасно та в повному обсязі отриманий від позивача товар не оплатив.

Таким чином, з 07.02.2020 року відповідач вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати отриманого товару. Заборгованість за Договором купівлі-продажу №3 від 03.02.2020 року становить 72 837,85 грн.

Ккрім того, наявність заборгованості на суму 72 837,85 грн підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків по Договору №3 від 03.02.2020 року, що підписаний сторонами Договору та засвідчений печатками.

Відповідно до п. 2.4 Договору при несвоєчасній оплаті згідно п. 2.2 Договору Замовник сплачує пеню у розмірі 3% від вартості наданих матеріалів за кожний день прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за гірострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прос троченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача 72 837,85 грн. основного боргу. Крім того, за прострочення виконання грошового зобов`язання позивач просить стягнути з відповідача також 7 033,03 грн. пені, 1 529,59 грн. інфляційних, 1 319,44 грн. за період з 07.02.2020 року по 14.09.2020 року.

Відповідач в ході розгляду спору позовні вимоги не заперечував, відзив на позов не надав.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Укладений між сторонами Договір за правовою природою є договором купівлі-продажу, за яким згідно ст. 655 Цивільного кодексу України, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та збезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, враховуючи наведені в розрахунку позивача періоди прострочення оплат, які відповідачем не заперечені та не спростовані, згідно з п. 2.4. Договору та п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем обґрунтовано нараховано відповідачу за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманого товару 7 033,03 грн. пені, 1 529,59 грн. інфляційних, 1 319,44 грн. річних. Судом досліджено та встановлено, що позивачем нарахована пеня, 3% річних та інфляційні по кожному періоду на фактичні суми заборгованості, існування яких у відповідні періоди відповідачем не заперечено та не спростовано.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Щодо заявлених відповідачем до відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом встановлено, що відповідач отримав послуги правового супроводження розгляду справ, надані адвокатом на підставі Договору про падання правової допомоги № 83 від 09.07.2020 року № 1203/20г, оплата яких підтверджена на суму 4 500 грн.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи складність справи та обсяг наданих адвокатських послуг суд дійшов висновку про відшкодування позивачу понесених судових витрат на правову допомогу в сумі 4500 грн. за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 129, 233, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Запорожця Олександра Євгеновича до Відділу освіти Згурівської районної державної адміністрації прo стягнення 82 719,91 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відділу освіти Згурівської районної державної адміністрації (07600, Київська обл., Згурівський район, смт. Згурівка, вул. Українська, буд. 51; ) на користь Фізичноїособи-підприємця Запорожця Олександра Євгеновича ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) 72 837,75 грн. основного боргу, 7 033,03 грн. пені, 1 529,59 грн. інфляційних втрат, 1319,44 грн. 3% річних, 2 102 грн. витрат по сплаті судового збору та 4 500 грн. адвокатських витрат.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 29.12.2020 року