ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року м. Херсон Справа № 923/1069/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М., за участю секретаря судового засідання Степанової Н.Д., розглянувши справу

за позовом: Фізичної особи - підприємця Юрченка Юрія Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до: Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" (73003, м. Херсон, пл. ім. Ю. Тутушкіна, 9, )

про стягнення 20284 грн. 79 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Собчук О.В., представник, довіреність від 15.12.2020;

від відповідача: Глоба К.М., представник, довіреність № 02/08-08/77 від 11.01.2020.

Фізична особа-підприємець Юрченко Юрій Миколайович (надалі - позивач) звернувся до Господарського суду Херсонської області із позовною заявою до Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" (надалі - відповідач), якою просить суд стягнути 20284 грн. 79 коп. збитків, завданих невиконанням умов Договору на подачу холодної води та послуг з прийому та очищенню стічних вод № 708 від 19.10.2004.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 27.10.2020 постановлено відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи; призначити перше засідання на 01.12.2020.

Позивач належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

01.12.2020 від представника позивача надійшло клопотання, в якому повідомляється, що представник позивача не зможе прибути в судове засідання, у зв`язку із його участю в розгляді іншої справи. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі з наведених у позові та відповіді на відзив підстав, просить розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його представника.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 01.12.2020 розгляд справи відкладено на 17.12.2020.

В судовому засіданні 17.12.2020 справа розглянута по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи, які встановлені судом в ході розгляду спору по суті.

Між Фізичною особою-підприємцем Юрченко Юрієм Миколайовичем та Міським комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» (надалі - МКП «ВУВКГ м. Херсона») укладено Договір на подачу холодної води та послуг з прийому та очищенню стічних вод №708 від 19.10.2004.

Відповідно до п. 2.1.1. вище зазначеного Договору, відповідач взяв на себе зобов`язання забезпечувати об`єкт позивача розташований за адресою: м. Херсон, вул. Паровозна, буд. 48, безперервною подачею питної води з режимом протягом доби з якістю відповідно вимог нормативних документів. При цьому, перервами у водопостачанні не є:

а) зупинення подачі води із розрахунку 2-х добового запасу ліміту замовника;

б) відключення подачі холодної води на строк не більше 3-х діб при виникненні аварійних ситуацій;

в) відключення подачі холодної води на строк до 10 діб при виконанні капремонту мереж та споруд.

Крім того, п.2.1.2 зазначеного Договору передбачено, що відповідач зобов`язаний завчасно повідомляти Абонента про планові відключення подачі води на об`єкт.

На початку серпня 2020 року представниками відповідача було здійснено відключення водопровідного вводу, що забезпечує об`єкт позивача водопостачанням, від мереж централізованого водопостачання міста, шляхом закриття запірного вентилю та накладення пломби.

10.08.2020 позивач звернувся до МКП «ВУВКГ м. Херсона» з даним питанням на особистому прийомі у керівництва відповідача, проте чіткої відповіді про причини та підстави відключення мого об`єкту від водопостачання він не отримав.

Факт відключення від мереж водопостачання підтверджує акт обстеження № б/н складений представниками відповідача 12.08.2020.

На адресу позивача надійшов лист МКП «ВУВКГ м. Херсона» від 21.08.2020 року №182-1-10, разом з яким було направлено припис також від 21.08.2020 року №182-1-10 за яким визначено, що позивачу у термін до 13.09.2020 слід встановити існуючий прилад обліку водоспоживання на межу майнової належності водопровідних мереж на об`єкті за адресою вул. Парвозна,48.

Розглянувши вище зазначені лист та припис позивач письмово повідомив відповідача, що не згоден з фактами та вимогами викладеними у них, вважає їх протиправними та такими, що не підлягають виконанню, а тому просив самостійно скасувати даний припис, а також вкотре просив пояснити причини відключення його об`єкту від водопостачання.

Позивач на день звернення до суду не отримав від відповідача чіткої відповіді з правовим обґрунтуванням беззаперечної необхідності перенесення існуючого засобу обліку водопостачання в інше місце, як того вимагав у приписі відповідач, а також підстав для відключення його об`єкту від мереж водопостачання, що було здійснено представниками МКП «ВУВКГ м. Херсона».

У зв`язку з відсутністю води, яку відповідач мав подавати позивачу на умовах договору, останній вжив заходи для відновлення своїх порушених прав, а також на забезпечення своїх працівників водопостачанням, а саме: позивачу довелось придбати ємність для наповнення водою, а також інше інженерне устаткування необхідне для подачі води, крім того позивач здійснив додаткові витрати у вигляді оплати робіт з доставки, встановлення та монтажу зазначеної системи. Розмір витрат здійснених позивачем для відновлення його порушених прав на забезпечення водопостачанням склав суму 20 284 грн. 79 коп.

Відповідач, після встановлення особи, яка користується даним водопроводом, 13.08.2020 поновив водопостачання.

Виклад позиції позивача

До звернення до суду з позовом позивач, вважаючи що дії відповідача по відношенню до нього є неправомірними та такими, що завдали йому матеріальних збитків, звернувся до МКП «ВУВКГ м. Херсона» з претензією про відшкодування збитків, у якій просив відшкодувати завдані відповідачем збитки.

Позивач 01.10.2020 отримав від відповідача лист №02/04-08/4670 від 23.09.2020, в якому відповідач вимагав виконання технічних умов від 2005 року та розроблення проектної документації.

Позивач наголошує, що відповідач при цьому жодним чином не аргументував необхідність проведення даних дій, враховуючи, що договірні відносини між нами виникли ще у 2004 році і з цього моменту у відповідача жодного разу не виникало претензій до позивача стосовно правильності під`єднання об`єкту, який належить позивачеві до мереж водопостачання та необхідності виконання будь яких дій і оформлення документації.

Позивач звернув увагу, що, на момент придбання ним зазначеного об`єкту, він вже був забезпечений водопостачанням, і на момент укладення між сторонами Договору на подачу холодної води та послуг з прийому та очищенню стічних вод №708 від 19.10.2004 року, у відповідача не виникало жодних претензій стосовно схеми підключення та розміщення мереж водопостачання, в іншому випадку не зрозуміло чому відповідачем не вживалось жодних дій починаючи з 2004 року, на зміну умов Договору та схеми підключення об`єкту позивача до мереж водопостачання.

Враховуючи зазначене, позивач вважає, що дії відповідача по відношенню до нього є протиправними, такими що призвели до завдання позивачу матеріальних збитків, а також такими, що направлені на уникнення відповідальності, а тому з метою захисту своїх прав позивач змушений звернутись до суду з даною позовною заявою.

У зв`язку з цим, позивач, вважаючи, що дії відповідача по відключенню його об`єкту від мереж централізованого водопостачання неправомірними та такими, що порушують умови укладеного між сторонами Договору, а також такими, що порушують його законні права та законні права його працівників на забезпечення водопостачанням, звернувся до суду з позовом про відшкодування збитків.

Позивач пояснює, що, не розуміючи причини та підстави для відключення його об`єкту від водопостачання він був змушений здійснити додаткові витрати з метою забезпечення себе та своїх працівників водопостачанням у такий нелегкий час санітарно епідеміологічної ситуації в країні.

Доказом здійснення позивачем витрат він вважає наявність зазначених інженерних устаткувань на його об`єкті, що відображено у акті обстеження № б/н, який складено представниками відповідача 12.08.2020, а також копією видаткової накладної №26 від 07.08.2020 та копією рахунку на оплату №33 від 07.08.2020.

Виклад позиції відповідача

04.08.2020 працівниками МКП «ВУВКГ м. Херсона» при виконанні обстеження водопровідних мереж та інвентаризації споживачів було виявлено, на території гаражного кооперативу по вул. Паровозній, трубопровід невідомого походження, який не внесено на топографічну карту м. Херсона та складено відповідний акт за результатами обстеження. Також на топографічній зйомці позивача, наданій при отриманні технічних умов, відсутнє дане підключення .

З метою встановлення особи, яка його використовує та недопущення безоблікового використання води, даний водопровід було від`єднано шляхом перекриття засувки.

Після встановлення особи, 13.08.2020 водопостачання даного водопроводу було відновлено.

Позивач зазначає, що у зв`язку з відключенням зазначеного водопроводу йому довелося придбати ємність для наповнення водою та інше інженерне устаткування необхідне для подачі води, а також здійснити витрати у вигляді оплати робіт з доставки, встановлення та монтажу зазначеної системи на загальну суму 20284 грн. 79 коп.

Позивач доводить, що складові збитків (реальної шкоди та упущеної вигоди) не мають місця у даній справі, оскільки позивачу не було завдано реальної шкоди, що полягає у знищенні або пошкодженні його речі, а також позивач не надав доказів понесених втрат в період з 04.08.2020 по 13.08.2020 внаслідок упущеної вигоди.

На думку відповідача, позивачем не доведено наявності шкідливих наслідків, які для нього настали, після від`єднання водопроводу, а також причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою. Отже, у даному випадку відсутній факт скоєння правопорушення у сфері господарювання.

Господарсько-правова відповідальність застосовується лише в разі вчинення суб`єктом господарювання правопорушення і загалом базується на презумпції його вини.

При застосуванні господарсько-правової відповідальності необхідним є врахування умов такої відповідальності. Умови господарсько-правової відповідальності складаються з чотирьох елементів: наявність господарського правопорушення, тобто порушення норм закону, договору тощо; протиправність поведінки господарського порушника. Така умова визначається у господарському праві як дія або бездіяльність, що порушують правову норму, умови договору тощо; причинний зв`язок між протиправною поведінкою порушника і завданими потерпілому збитками. Тобто мова йде про так званий причинно-необхідний зв`язок, коли протиправна поведінка є об`єктивною причиною такого наслідку, як збитки або інша шкода, завдані потерпілому. Наявність цього зв`язку доводиться відповідними доказами; вина господарського правопорушника.

Для застосування такої форми господарсько-правової відповідальності, як відшкодування збитків, необхідна наявність усіх чотирьох умов.

У даному випадку, на думку відповідача, позивачем не був доведений причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, оскільки витрати, які він поніс, не є наслідком дій працівників МКП «ВУВКГ м. Херсона», а є його особистим волевиявленням.

Відповідач доводить, що самі дії працівників МКП «ВУВКГ м. Херсона» не несуть протиправний характер, оскільки, від`єднання водопроводу від системи централізованого водопостачання сталося після проведення обстеження водопровідних мереж та інвентаризації споживачів, під час яких було виявлено трубопровід невідомого походження, який не нанесений на планшеті міських комунікацій, зважаючи на цей факт, для встановлення особи, яка використовує даний водопровід та з метою недопущення безоблікового використання води працівникам МКП «ВУВКГ м. Херсона» довелося на певний час від`єднати даний водопровід від системи.

Відповідач звертає увагу, що згідно розрахунку суми заборгованості позивача, за перші 10 місяців 2020 року, плата за послуги з централізованого водопостачання для нього склала 880 грн. 28 коп. Таким чином, середньомісячна плата в 2020 році складає 88 грн. 03 коп. Від`єднання водопроводу від системи централізованого водопостачання відбулося 04.08.2020, а відновлення даної послуги -13.08.2020.

Позивач зазначає, що у зв`язку із відключенням даного водопроводу для відновлення своїх прав йому довелося понести витрати на суму 20284 грн. 79 коп. На думку відповідача, витрати на суму 20284 грн. 79 коп. є наслідком його особистого волевиявлення і значно перевищують оплату за послугу з централізованого водопостачання, а також непов`язані з виконанням умов Договору.

Критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й про випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Відповідач звертає увагу, що така правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-75цс13, за якою: «оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою».

Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також з`ясувати чи дійсно істотною є різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що насправді вона змогла отримати.

Отже, на думку відповідача, його дії не нанесли реальних збитків позивачеві, натомість, ним на свій розсуд були понесені витрати, котрі значно перевищують оплату за надання послуги передбаченої договором, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Правові висновки суду та мотивувальна частина рішення

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до вимог статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до статей 627, 628 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договір передбачає надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки і в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 906 Цивільного кодексу України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України одним з правових наслідків (встановлених законом або договором) порушення зобов`язання є відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України збитки відшкодовуються за наявності вини особи, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання (боржник), має відшкодувати завдані порушенням збитки кредиторові.

Згідно до ст. 22 Цивільного Кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Таким чином, як витікає із ст.22 ЦК України, збитки складається із двох складових:

1)витрати, які особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі;

2)витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Поняття збитки включає в себе упущену вигоду, під якою розуміються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Реальні збитки реальні втрати особи, які вона зробила або зробить, а про ті доходи, які вона недоотримає внаслідок порушення її цивільного права.

За ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

У зазначеній частині визначаються види збитків або види витрат, які здійснила управнена сторона та які підлягають стягненню з особи, протиправними діями якої вони були спричинені. Відповідно до запропонованого переліку збитків усі збитки можна поділити на два основних види: реальні збитки, тобто фактично понесені витрати (або реальна, позитивна шкода), до яких відносяться витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна та неодержаний доход (втрачена вигода або упущена вигода).

Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливо лише при наявності передбаченим законом умов. Їх сукупність створює склад цивільного порушення, який є підставою цивільно-правової відповідальності. Склад цивільного правопорушення, визначений законом для настання відповідальності у формі відшкодування збитків утворюють елементи: суб`єкт, об`єкт, об`єктивна та суб`єктивна сторони. Суб`єкт- зобов`язальна сторона за договором, об`єктивна сторона правовідношення по зобов`язанням, об`єкт правопорушення, суб`єктивна сторона вина. Відсутність хоча б одного елементу звільняє боржника від відповідальності за невиконання взятих зобов`язань.

Відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності).

Відповідно до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

При розгляді справи по суті суд досліджував наявність усіх складових правопорушення, наявність яких є підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що відповідно до п. 5.2. укладеного між сторонами Договору на подачу холодної води та послуг з прийому та очищенню стічних вод №708 від 19.10.2004 року, за невиконання та неналежне виконання умов даного Договору сторони несуть матеріальну відповідальність передбачену діючим законодавством.

Суд прийшов до висновку, що за умовами п.2.1.1 та п.2.1.2 укладеного між сторонами Договору № 708 від 19.10.2004 визначено вичерпний перелік обставин при яких відсутність водопостачання об`єкту позивача не буде розцінюватись, як перерва у надані послуг, проте дії відповідача жодним чином не підпадають під даний перелік, що по суті є порушення умов укладеного між сторонами Договору.

Із матеріалів справи - акту служби обліку та реалізації послуг МКП "ВУВКГ" від 04.08.2020 та пояснень відповідача, витікає, що підставою відключення водопостачання позивачеві було встановлення особи, яка використовує воду із виявленого в ході перевірки водопроводу, що не обліковується у відповідача та недопущення безоблікового використання води.

Отже, умовами укладеного між сторонами Договору, де визначено вичерпний перелік обставин при яких відсутність водопостачання об`єкту позивача не буде розцінюватись, як перерва у надані послуг, підстава, яка зазначена вище та визначена в акту відповідача від 04.08.2020 не передбачена, то дії відповідача щодо відключення водопостачання не на умовах договору є порушення умов укладеного між нами Договору.

Як витікає із матеріалів справи, відповідач на підставі акту від 04.08.2008 від`єднав водопровід шляхом перекриття засувки для виявлення особи, яка користується цим водопроводом.

Після відключення об`єкту позивач протягом декількох днів, телефонуючи відповідачеві намагався дізнатись причини такого відключення, проте жодних аргументованих причин не довідався.

Тому, 07.08.2020 позивач був змушений придбати інженерне устаткування для забезпечення потреб у водопостачанні мого об`єкту водою, тим самим зазнав додаткових витрат.

10.08.2020 позивач звертався з даним питанням на особистому прийомі до керівництва відповідача, проте почув аргументацію необхідності перенесення позивачем засобу обліку в місце де було здійснено відключення, а саме до водопровідного колодязю на межі балансової відповідальності, але не отримав аргументованих підстав для відключення водопровідного вводу, у зв`язку з чим висловив свої заперечення, щодо дій відповідача.

Лише 13.08.2020 відповідач поновив водопостачання об`єкту позивача.

Таким чином, відповідач поновивши водопостачання визнав, що при від`єднанні водопроводу, він діяв в порушення умов укладеного між сторонами Договору в період часу починаючи з 04.08.2020 по 13.08.2020, не здійснював взяті на себе зобов`язання, а саме не забезпечував водопостачанням об`єкт позивача, не пояснивши причин від`єднання. Зазначені безпідставні дії відповідача спонукали позивача, з метою забезпечення водопостачання об`єкт власності, здійснити вищезазначені витрати у розмірі 20 284 грн. 79 коп.

Суд погоджується з доводами позивача, що відповідач після того, як дізнався, що даний трубопровід забезпечує саме об`єкт позивача водопостачанням, одразу ж мав відновити вказане підключення та перевірити виконання позивачем п. п.2.2.1, 2.2.5, 2.2.6 договору, не зафіксував дане порушення здійснене нібито позивачем і не здійснив позивачу нарахування у відповідності до п.п. 3.2, 3.3 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» затверджених Наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 № 190 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 7 жовтня 2008 р за N 936/15627.

Так, відповідно п.п 3.2., 3.3. вище зазначених «Правил» Водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними. У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

В ході розгляду справи, відповідач не надав належних допустимих доказів, що перекритий трубопровід за актом 04.08.2020 не обліковується у водному господарстві та є невідомого походження, що під`єднаний до мереж централізованого водопостачання міста. Позивач доводить, що цей трубопровід та водопровідний ввід не був прихований, а був підключений до мереж централізованого водопостачання у водопровідному колодязі.

Отже, матеріалами справи належним чином підтверджується протиправна поведінка відповідача, яка полягала в тому, що відповідачем здійснювались дії з відключення водопровідного вводу, що забезпечує об`єкт позивача водопостачанням, від мереж централізованого водопостачання міста, шляхом закриття запірного вентилю та накладення пломби, тим самим свідомо порушувались умови укладеного між сторонами Договору на подачу холодної води та послуг з прийому та очищенню стічних вод №708 від 19.10.2004.

В ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи відповідача, що його дії по відключенню водопровідного вводу не завдали позивачеві шкоди.

Суд вважає, що позивачем доведено факт, що у зв`язку з протиправними по відношенню до нього діями відповідача що полягали в обмеженні водопостачання об`єкту позивача та не повідомленні останнього про терміни поновлення водопостачання, він був змушений здійснити додаткові витрати з метою відновлення свого порушеного права на водопостачання, які не планував здійснювати.

Із пояснень позивача витікає, що на забезпечення водопостачанням своїх працівників та об`єкту, на якому він надає послуги як підприємець, він придбав ємність для наповнення водою, а також інше інженерне устаткування необхідне для подачі води. Також він здійснив додаткові витрати у вигляді оплати робіт з доставки, встановлення та монтажу зазначеної системи.

Розмір витрат здійснених позивачем для відновлення забезпечення водопостачанням становить суму 20 284 грн. 79 коп.

Доказом здійснення витрат позивача є підтвердження наявності зазначених інженерних устаткувань на об`єкті позивача, що відображено у акті обстеження № б/н, який складено представниками відповідача 12.08.2020, а також копією видаткової накладної №26 від 07.08.2020 та копією рахунку на оплату №33 від 07.08.2020, квитанцією до прибуткового оренду № 27 від 08.08.2020, за якою ТОВ "Інноваційні технології опалення" прийнято від ФОП Юрченко Ю.М. 20284 грн. 79 коп.

На підставі наданих доказів суд прийшов до висновку, що здійснені витрати позивачем є прямим наслідком протиправного невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, тому причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та завданою шкодою позивачеві доведені належним та допустимими доказами поданими разом з позовною заявою.

При таких обставинах, позовні вимоги судом задовольняються у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За ч.3, 4 згаданої норми для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

До матеріалів справи позивач додав ордер серія ХС № 100284, на підставі якого він доручив адвокату Білецькому О.В. представляти його інтереси в судах України, свідоцтво на право зайняття Білецьким О.В. адвокатською діяльністю № 396 від 13.12.2007, договір про надання юридичних послуг від 01.10.2020, опис про надання послуг адвокатом, акт виконаних робіт до договору про надання юридичних послуг від 15.12.2020, квитанція про отримання оплати на суму 5000 грн. адвокатом від позивача.

Із огляду на надані докази, суд прийшов до висновку, що позивачем надано усі докази надання правничої професійної допомоги та у відповідності до ст.126 ГПК України, суд витрати, що пов`язані з отримання позивачем правничої допомоги позивачем, покладає на відповідача.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" (73003, м. Херсон, пл. ім. Ю. Тутушкіна, 9, ) на користь фізичної особи-підприємця Юрченко Юрія Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 20284 грн. 79 коп. збитків, завданих невиконанням умов Договору на подачу холодної води та послуг з прийому та очищенню стічних вод № 708 від 19.10.2004, 2102 грн. витрат по сплаті судового збору та 5000 грн. витрат на правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів ч.4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення оформлено і підписано 29.12.2020

Суддя Л.М. Немченко