ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"23" грудня 2020 р.м. Одеса Справа № 910/14281/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Панченко Н.В.

розглянувши у судовому засіданні справу №910/14281/20

за позовом Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, буд. 30, )

до відповідачів: 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісна маркетингова група" (65014, м. Одеса, вул. Маразліївська, буд. 1/20, ); 2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення солідарно 173 197,41, -

за участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: не з`явився.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.09.2020р. позовну заяву б/н від 15.05.2020р. Акціонерного товариства "Таскомбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісна маркетингова група" та ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів та додані до неї матеріали передано за підсудністю на розгляд господарського суду Одеської області, оскільки місцезнаходженням відповідача -1 є 65014, м. Одеса, вул. Маразліївська, 1/20.

20.10.2020р. господарським судом надіслано на адресу Центрального міжрегіонального управління ДМС м. Києва та Київської області запит щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача -2 ОСОБА_1 з метою розгляду справи №916/14281/20.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, запит суду отриманий 26.10.2020р., проте у п`ятиденний строк інформація про місце проживання відповідача-2 до суду не надана.

03.11.2020р. господарським судом Одеської області постановлено ухвалу про залишення без руху позовної заяви Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" та встановлення останньому строку для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

18.11.2020р. за вх. № 30832/20 господарським судом одержано лист-відповідь від Центрального міжрегіонального управління ДМС м. Києва та Київської області, згідно з яким реєстрація місця проживання громадянки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є: АДРЕСА_2 .

23.11.2020р. господарським судом Одеської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі, та розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (явка учасників справи у судове засідання є не обов`язковою). Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено на 23.12.2020р. та учасникам справи встановлено строк на подання до суду заяв по суті справи (відзив на позов, відповідь на відзив на позов та заперечення).

У судове засідання відповідачі не з`явились та відзивів на позов до суду не надали

При цьому, судова ухвала, яка надіслана відповідачам на адреси, що зазначена у позові та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та листі-відповідь від Центрального міжрегіонального управління ДМС м. Києва та Київської області, повернуті до суду органами поштового зв`язку із зазначенням причин повернення "за закінченням терміну зберігання", "адресат відсутній за вказаною адресою".

Отже, враховуючи, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду судової справи, та забезпечення реалізації відповідачем своїх прав на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 23.12.2020р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, господарським судом встановлено:

07.02.2019р. ТОВ "Сервісна Маркетингова Група" складено анкету-заяву про надання кредиту юридичній особі, яка підписана директором ТОВ "Сервісна Маркетингова Група" ОСОБА_1 за допомогою ЕЦП.

26.03.2019р. за допомогою ЕЦП між AT ТАСКОМБАНК (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервісна Маркетингова Група" (Позичальник) в особі директора Свиридової Санти-Марії Іванівни підписано Заявудоговір №ID6165785 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ ТАСКОМБАНК (продукт Кредит на розвиток бізнесу), згідно з якою за умови наявності вільних коштів Банк зобов`язується надати Позичальникові Кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит і сплатити проценти за користування Кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п.1.2. Договору кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі Кредиту на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_1 , відкритий у AT "ТАСКОМБАНК" з цільовим використанням на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Позичальника, та на придбання основних засобів та інших інвестицій в бізнес.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. Договору розмір кредиту: 200 000, 00 грн. Валюта кредиту: гривня.

Згідно п. 2.3.1. Договору розмір процентної ставки за користування кредитом (далі проценти): 0,0001 % річних.

Відповідно до п. 2.3.2. Договору розмір комісійної винагороди: 1,99% від суми виданого кредиту (щомісячно).

Згідно п.п. 2.5., 2.6. Договору терміни і порядок погашення кредиту: згідно графіку погашення кредиту, зазначеного в додатку 1 до цього договору. Термін повернення кредиту: 23.03.2021р.

Відповідно до п. 3.1. Договору позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі, необхідної для сплати щомісячних платежів згідно графіку погашення кредиту.

П. 3.2. Договору встановлено, що остаточне погашення за кредитом Позичальник повинен здійснити не пізніше дати зазначеної в п. 2.6. цього Договору.

Згідно п. 3.3. Договору у випадку порушення Позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права Банку Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Відповідно до п. 4.3. підписання Договору є підтвердженням наміру Позичальника укласти кредитний договір, а дата підписання вважається датою укладання договору.

Додатком № 1 до Заяви договору №ID6165785 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT ТАСКОМБАНК (продукт Кредит на розвиток бізнесу) є Графік погашення Кредиту, відповідно до якого відповідач повинен сплачувати щомісяця основну заборгованість за кредитом, комісія за управління кредитом, проценти.

Також наявні у справі виписки по особовому рахунку за період з 26.03.2019р. по 26.03.2019р., які підписані головою правління та головним бухгалтером АТ ТАСКОМБАНК, свідчать, що позивач надав відповідачу кредит в сумі 200 000 грн.

Окрім того, судом встановлено, що 26.03.2019р. між AT ТАСКОМБАНК, (Кредитор) та Фізичною особою-резидентом України Свиридовою Санта-Марією Іванівною (Поручитель) був укладений Договір поруки №T 05.10.2018 I 6733 у відповідності до умов якого, Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі Товариством з обмеженою відповідальність "Сервісна маркетингова група" (Боржник) зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі Заяви договору №ID6165785 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ ТАСКОМБАНК (продукт Кредит на розвиток бізнесу) від 23.03.2019р., що укладений між Кредитором та Боржником, зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені в майбутньому.

Згідно п. 1.2. Договору поруки поручитель відповідає перед Кредитором за виконання Боржником усіх зобов`язань за кредитним договором, в тому числі:

п. 1.2.1. повернути Кредитору Кредит у розмірі 200 000, 00 грн., у терміни (строки) визначені Кредитним договором та Додатком №1 до кредитного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 26.03.2021р.;

п. 1.2.2. щомісячно сплачувати Кредитору проценти за користування кредитом в розмірі 0,0001% річних з урахуванням порядку та розміру їх зміни згідно умов Кредитного договору, та в строки, що встановлені кредитним договором;

п. 1.2.3. щомісячно сплачувати комісію за управління кредитом в розмірі 1,99% від суми виданого кредиту в порядку, встановленому кредитним договором;

п. 1.2.4. сплатити кредитору неустойку, пеню, штрафи, та понад суму неустойки, пені, штрафів відшкодувати збитки, заподіяні кредитору за невиконання або неналежним виконанням Боржником своїх зобов`язань за кредитним договором;

п. 1.2.5. у випадку, передбачених кредитним договором та/або законодавством України, з дати пред`явлення відповідної вимоги достроково (до настання термінів або строків повернення/сплати, зазначених вище у цьому пункті) повернути кредитору кредит. Сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов`язки , що виникнуть із кредитного договору.

Відповідно до п.п. 5.1., 5.2. договору поруки, цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Порука за цим договором припиняється ,якщо кредитор протягом 5 років від дня настання строку повернення кредиту не пред`явить вимоги до поручителя.

06.02.2020р. позивач надіслав відповідачу-1 повідомлення-вимогу від 05.02.2020р. про дострокове повернення кредиту у зв`язку з тривалим невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором. Таку ж саму вимогу позивач 06.02.2020р. надіслав відповідачу-2, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, накладною Укрпошти 06.02.2020р. та фіскальними чеками.

Вимогу щодо дострокового повернення кредиту не було виконано ані відповідачем-1, ані відповідачем-2.

Згідно з розрахунком позивача, який наведений у позовній заяві, станом на 13.05.2020р. заборгованість відповідача за кредитним договором №ID6165785 від 26.03.2019р. становить 173 197, 41 грн., в т.ч. заборгованість по тілу кредиту 141 662, 00 грн.; заборгованість по відсоткам - 0,06 грн.; заборгованість по комісії 27 786, 23 грн.; сума нарахованого штрафу 915, 52 грн.; сума пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості 2 833, 60 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського Кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як убачається зі змісту ст. 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ ТАСКОМБАНК).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст. 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст. 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вище встановлено господарським судом, між позивачем і відповідачем-1 укладений кредитний договір (заява договір №ID6165785 від 26.03.2019р.), на виконання умов якого позивач 26.03.2019р. видав відповідачу-1 кредит в розмірі 200 000 грн. та в подальшому 06.02.2020р. заявив відповідачу-1 Вимогу про дострокове повернення виданого кредиту та сплати процентів за користування кредитом.

Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У ст.554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вище встановлено господарським судом, відповідач-2, поручився перед позивачем за виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань за кредитним договором, про що між позивачем і відповідачем-2, укладено відповідний договорів поруки, умовами якого встановлено солідарну відповідальність перед позивачем. Вимогу позивача про дострокове повернення виданого відповідачу-1 кредиту та сплати процентів, відповідач-2 залишив без задоволення.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ч.1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на вищевикладене, враховуючи вимоги ч.2 ст.1050 ЦК України, умови п.3.2. укладеного між позивачем і відповіжачем-1 кредитного договору щодо встановлення розміру комісійної винагороди 1,99 % від суми виданого кредиту, а також виходячи з того, що ані відповідачем-1, ані відповідачем-2 не надано до суду жодних заперечень щодо наявності заборгованості по кредиту, відсоткам та комісійної винагороди, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідачів солідарно боргу по тілу кредиту в розмірі 141 662 грн., боргу по відсоткам в розмірі 0,06 грн., боргу по комісії в розмірі 27 786,23 грн.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У ч.ч.1,7 ст.193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За змістом ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Умовами п.3.3. укладеного між сторонами кредитного договору (заява договір №ID6165785 від 26.03.2019р.) встановлено, що у випадку порушення Позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права Банку Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Перевіривши розрахунок пені, який здійснений позивачем та згідно з яким розмір нарахованої відповідачу-1 пені становить 2833,60 грн., в т.ч. 1941,59 грн. пеня на заборгованість по кредиту та 892,01 грн. пеня на заборгованість по комісії, господарським судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача -1.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів солідарно пені у розмірі 2833,60 грн. також задовольняються господарським судом.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідачів штрафу у розмірі 915, 52 грн., господарський суд виходить з наступного.

Як встановлено судом, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів штрафу обґрунтовані посиланнями на Правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ ТАСКОМБАНК, які розміщенні на сайті www.tascombank.com.ua, та п.3 Тарифів для малого та середнього бізнесу (оферта), що є публічним і розміщені на веб-сайті АТ ТАСКОМБАНК: https://tas24b.ua.

Позивач надав до справи частину витягу з Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ ТАСКОМБАНК.

Водночас, суд зазначає, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила відповідач-1 розумів, ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву договір про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили саме такі умови щодо сплати відповідачем штрафу, оскільки підпису відповідача -1 як позичальника на вищевказаних документах, наданих позивачем не вбачається.

Отже, наданий позивачем Витяг з Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ ТАСКОМБАНК, який не містить підпису відповідача -1, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 26.03.2019р. шляхом підписання Заяви договору про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів, в якій не зазначено до яких саме Правил приєднався відповідач-1 (оскільки останні протягом певного часу могли змінюватися).

Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату штрафу за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, що є обов`язковим при застосуванні судами норм чинного законодавства щодо стягнення штрафної відповідальності, яка настає тільки у випадку письмової домовленості сторін щодо її застосування.

При цьому, на підставі ч. 4 ст. 236 ГПК України судом враховуються висновки щодо застосування норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.09.2019 у справі № 916/2755/18, від 12.03.2020 у справі № 916/548/19.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення солідарно з відповідачів штрафу у розмірі 915,52 грн.

На підставі ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог в рівних частинах з кожного.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК задовольнити частково.

2.Стягнути в солідарному порядку з Товариства з обмеженою відповідальність "Сервісна маркетингова група" (65014, м. Одеса, вул. Маразліївська, буд. 1/20, ) та фізичної особи резидента України ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, буд. 30, ) заборгованість за Кредитним договором №ID6165785 від 26.03.2019р., що становить 172 281 (сто сімдесят дві тисячі двісті вісімдесят одна) грн. 89 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту 141 662 (сто сорок одна тисяча шістсот шістдесят дві) грн.; заборгованість по відсоткам 0,06 грн.; заборгованість по комісії 27 786 (двадцять сім тисяч сімсот вісімдесят шість) грн. 23 коп., пеню в розмірі - 2 833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) грн. 60 коп.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність "Сервісна маркетингова група" (65014, м. Одеса, вул. Маразліївська, буд. 1/20, ) на користь Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, буд. 30, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 292 (одна тисяча двісті дев`яносто дві) грн. 11 коп.

4.Стягнути з фізичної особи резидента України ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, буд. 30, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 292 (одна тисяча двісті дев`яносто дві) грн. 11 коп.

5.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 28 грудня 2020 р.

Суддя Г.Є. Смелянець