ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2020 Справа № 917/105/20

м. Полтава

за позовною заявою Фермерського господарства "Карат", вул. Центральна -133, с. Ялосовецьке, Хорольський район, Полтавська область, 37862

до Ялосовецької сільської рада Хорольського району Полтавської області, вул. Центральна - 2, с. Ялосовецьке, Хорольський район, Полтавська область, 37862

про визнання укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар судового засідання Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи. Фермерське господарство "Карат" звернулось до суду з позовом до Ялосовецької сільської рада Хорольського району Полтавської області, в якому просить суд визнати Визнати укладеною між Фермерським господарством "Карат" та Ялосовецькою сільською радою Хорольського району Полтавської області додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 01.11.2007 року, зареєстрованого Хорольським виробничим відділом Полтавської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" 19 травня 2008 року за №09, на той самий строк (десять років) та на тих самих умовах, що передбачені договором, в наступній редакції: (редакція згідно прохальної частини позовної заяви).

Позовні вимоги ФГ "Карат" обґрунтовує положеннями частини 6 статті 33 ЗУ "Про оренду землі".

В обґрунтування позовних вимог ФГ "Карат" зазначає, що 06.12.2017 звертався до відповідача із листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки від 01.11.2007, який просив розглянути протягом 1 місяця і укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди.

Ялосовецькою сільською радою було підготовлено проект рішення двадцять п`ятої сесії сьомого скликання від 27 грудня 2017 року "Про поновлення договору оренди", згідно якого сільською радою продовжувався строк дії договору оренди земельної ділянки площею 13,36 га. у селі Лігодівка Хорольського району від 01 листопада 2007 року, реєстраційний номер № 09 від 19.05.2008 року, строком на 7 років з орендною платою у 10% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Проект рішення підписано сільським головою Турчаніновим С.С. та скріплено печаткою. Проте, рішення про поновлення договору оренди не прийнято. Листом №02-27/06 від 03.01.2018 сільським головою Турчаніновим С.С. повідомлено про припинення переважного права ФГ "Карат" на поновлення договору оренди, оскільки як зазначається листом, моментом укладення договору оренди земельної ділянки слід вважати 01 листопада 2007 року, а не дата його державної реєстрації 19 травня 2008 року.

Позивач вказує, що після закінчення строку договору оренди землі продовжує належним чином користуватися орендованою ділянкою 13,36 га. та виконує обов`язки землекористувача за спірним договором оренди землі, у тому числі сплачує орендну плату. Заборгованість по орендній платі відсутня. Після закінчення строку договору - 19 травня 2018 року, заперечень протягом місяця у поновленні договору оренди землі від відповідача не надходило. Зазначене дає позивачеві підстави на поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", на той самий строк і на тих самих умовах.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 22.01.2020 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі на 13.02.2020.

Від відповідача 13.02.2020 за вхід. №1788 надійшов відзив на позов. Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що на даний час в провадженні Господарського суду Полтавської області знаходиться справа про поновлення Договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 13,36 га ріллі (кадастровий номер :09:004:0004), розташованої у с. Лагодівка на території Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області до договору оренди землі від 01.11.2007 р. (справа 917/12/19), яка зупинена ухвалою суду від 05.12.2019 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 322/1178/17 (стосовно початку строку дії договору оренди земельної ділянки). У даній справі позивачем ініційовано поновлення договору оренди землі у порядку частин 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі». На даний час поновлення договору у порядку частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» є не можливим, оскільки триває процедура поновлення договірних відносин на нових істотних умовах.

Сам лише факт спливу місячного строку за відсутністю заперечення орендодавця в поновленні договору оренди, разом з іншими підставами, вказаними в частині 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», не може свідчити про автоматичне поновлення договору оренди землі за наявності триваючої процедури і погодження сторонами змін істотних умов договору оренди.

Також відповідач зазначає, що своїм листом № 02-28/06 від 03.01.2018 р. ще до закінчення строку дії договору оренди землі, із дотриманням місячного строку для відповіді, встановленого частиною 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», повідомив позивача про відсутність намірів продовжити строк дії договору оренди землі на новий строк.

Від позивача надійшла відповідь на відзив (11.03.2020 за вхід. № 2870) та доповнення до відповіді на відзив (09.04.2020 за вхід. 4084). Відповідь та доповнення залучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 05.11.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.11.2020.

26.11.2020 відкладено підготовче засідання на 17.12.2020, про що постановлено відповідну ухвалу.

В судовому засіданні 17.12.2020 представником позивача викладено зміст позовних вимог.

Судом встановлено обставини та досліджено наявні в матеріалах справи докази.

Представнику позивача надано заключне слово, який підтримав свою позицію викладену письмово.

У судовому засіданні 17.12.2020 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

01 листопада 2007 року між Ялосовецькою сільською радою Хорольського району Полтавської області (далі - орендодавець) та Селянським фермерським господарством "КАРАТ" (далі Орендар, перейменовано на фермерське господарство "Карат") укладено договір оренди землі (далі Договір оренди землі) за умовами п.п. 1, 2 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться у с. Лагодівка на території Ялосовецької сільської ради. Площа орендованої земельної ділянки складає 13,36 га. ріллі (а.с. 11-12).

Згідно п. 5 Договору оренди землі нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 154540,85 грн.

Земельна ділянка передається за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п. 15, 16 Договору оренди землі).

Відповідно до п. 9 Договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 173,50 грн. за 1 га., що становить 2317,96 грн. у рік та становить 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки.

Пунктом 8 Договору оренди землі передбачено, що договір укладено на 10 років.

Умовою збереження земельної ділянки є належний агротехнічний стан (п. 17 Договору).

Пунктом 43 договору оренди землі передбачено, цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

11 травня 2007 року сторонами складено акт з визначенням меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за кадастровим номером :09:004:0004 (а.с. 13).

19 травня 2008 року договір оренди землі від 01.11.2007 зареєстрований Хорольським виробничим відділом Полтавської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 09 (а.с. 12 зворотна сторона).

Відповідно до п. 20 Договору, за актом від 19.05.2008 земельну ділянку загальною площею 13,36 га. передано в оренду СФГ "КАРАТ" в стані, придатному для використання (а.с. 15).

12 серпня 2010 року сторонами підписано угоду про внесення змін до договору №09 від 19.05.2008 щодо збільшення розміру орендної плати до 423,36 гривень за 1 га., що становить 5656,09 грн. у рік та відповідає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 17).

Ялосовецька сільська рада листом-повідомленням № 461/02-27 від 30.11.2017 повідомила фермерське господарство "Карат" про відсутність правових підстав на автоматичне поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої нормою статті 33 Закону України "Про оренду землі" процедури та наявності волевиявлення сторін (а.с. 18).

06 грудня 2017 року фермерське господарство "Карат" звернулося до Ялосовецької сільської ради з листом-повідомленням № 31 про поновлення договору оренди земельної ділянки загальною площею 13,36 га. за кадастровим номером :09:004:0004 з доданням проекту додаткової угоди, який ФГ "Карат" просило розглянути протягом місяця і за результатами розгляду укласти з ФГ "Карат" додаткову угоду про поновлення договору оренди землі (а.с. 19-20).

Додатковою угодою до договору оренди, у порівняні з діючими положеннями договору оренди землі, пропонувалося збільшення розміру орендної плати з 3% до 10% від нормативної грошової оцінки, що складає 3 815,29 грн. за 1 га., становить 50981,92 грн. за рік. Інші положення, викладені у новій редакції та за змістом, враховані діючим договором оренди землі та типовим договором оренди землі (а.с. 22).

Разом з листом-повідомленням надавався витяг з Державного земельного кадастру, кадастровий план земельної ділянки, чинний договір оренди землі, статутні документи ФГ "КАРАТ" та довідка про відсутність заборгованості по сплаті орендної плати (а.с. 19-26).

Фермерським господарством було повторно надано додаткову угоду з повним посиланням на договір оренди землі від 01 листопада 2007 року та зареєстрованого Хорольським виробничим відділом Полтавської регіональної філії "Центр ДЗК" 19 травня 2008 року № 09 зі зменшеним строком оренди з десяти до семи років (а.с. 27).

Ялосовецькою сільською радою було підготовлено проект рішення двадцять п`ятої сесії сьомого скликання від 27 грудня 2017 року "Про поновлення договору оренди", згідно якого сільською радою продовжувався строк дії договору оренди земельної ділянки площею 13,36 га. у селі Лігодівка Хорольського району від 01 листопада 2007 року, реєстраційний номер № 09 від 19.05.2008 року, строком на 7 років з орендною платою у 10% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Проект рішення підписано сільським головою Турчаніновим С.С. та скріплено печаткою (а.с. 28).

Однак, вказане рішення Ялосовецькою сільською радою не прийнято.

Листом № 02-28/06 від 03.01.2018 р. сільським головою Турчаніновим С.С. повідомлено про припинення переважного права ФГ "КАРАТ" на поновлення договору оренди, оскільки як зазначається в листі, моментом укладення договору оренди земельної ділянки слід вважати 01 листопада 2007 року, а не дату його державної реєстрації 19 травня 2008 року (а.с. 29-30).

При цьому, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29 січня 2019 року у справі № 917/108/18 в спорі між тими ж сторонами Фермерським господарством Карат до Ялосовецької сільської ради за вимогою про поновлення договору оренди землі на тих самих умовах і на той самий строк, що відповідало конструкції частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", за умови встановленої судами апеляційної та касаційної інстанцій чинності самих договорів оренди - зроблено висновок про те, що чинність договору оренди землі від 01.11.2007 р., набувається, а перебіг строку починається, з моменту державної реєстрації договору, тобто з 19 травня 2008 року (а.с. 32-36).

14.01.2020 позивачем направлено на адресу відповідача заяву про укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 01.11.2007 р. в порядку пункту 6 статті 33 ЗУ "Про оренду землі". До вказаної заяви додано додаткову угоду підписану зі сторони ФГ "КАРАТ" (а.с. 60).

Позивач зазначає, що після закінчення строку договору 19 травня 2018 року, заперечень протягом місяця у поновленні договору оренди землі від відповідача Ялосовецької сільської ради не надходило. Зазначене дає позивачеві підстави на поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", на той самий строк і на тих самих умовах.

Позивач після закінчення строку дії договору оренди землі продовжує належним чином користуватися орендованою ділянкою 13,36 га. та виконує обов`язки землекористувача за спірним договором оренди землі, у тому числі сплачує орендну плату. Факт здійснення ФГ "Карат" орендної плати позивач підтверджує доданими до позову копіями платіжних доручень (а.с. 40-59).

Так, позивач вважає, що враховуючи факт належного виконання ФГ "Карат" умов договору оренди землі, не надіслання відповідачем у встановлений законом місячний строк з 20.05.2018 р. до 20.06.2018 р. відмови у поновленні договору на новий строк, продовження використання позивачем земельної ділянки після закінчення строку дії договору (19.05.2018 р.) - наявні підстави для відновлення порушеного переважного права ФГ "Карат" шляхом задоволення позовних вимог у даній справі про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення Договору оренди землі від 01.11.2007 р., зареєстрованого Хорольським виробничим відділом Полтавської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 19 травня 2008 року за №09, у відповідній редакції на новий строк згідно приписів частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів та є підставою для їх захисту у судовому порядку.

При цьому, відповідач вказує, що сам лише факт спливу місячного строку за відсутністю листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди, разом з іншими підставами не може свідчити про автоматичне поновлення договору оренди землі за наявності вже застосованого позивачем поновлення договору оренди на підставі частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та наявності заперечень з боку орендодавця у його поновленні.

Між сторонами у даній справі на протязі тривалого часу, тривала процедура поновлення договору оренди землі від 01.11.2007 року на інших умовах, ніж його було укладено. Орендодавець своїм листом № 02-28/06 від 03.01.2018 р. до закінчення строку дії договору оренди землі, із дотриманням місячного строку для відповіді, встановленого частиною 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", повідомив позивача про відсутність намірів продовжити строк дії договору оренди землі на новий строк.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Правовідносини щодо оренди земельних ділянок, які виникли між позивачем та відповідачем, регулюються насамперед Законом України "Про оренду землі", Земельним кодексом України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 2 статті 792 Цивільного кодексу України встановлено, що відносини по найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 ЗУ "Про оренду землі").

Відповідно до статті 13 Закону України Про оренду землі, договір оренди землі - це договір за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" визначено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

01 листопада 2007 року між Ялосовецькою сільською радою Хорольського району Полтавської області та Селянським фермерським господарством "КАРАТ" укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться у с. Лагодівка на території Ялосовецької сільської ради. Площа орендованої земельної ділянки складає 13,36 га. ріллі (а.с. 11-12).

Пунктом 8 Договору оренди землі передбачено, що договір укладено на 10 років.

19 травня 2008 року договір оренди землі від 01.11.2007 року зареєстрований Хорольським виробничим відділом Полтавської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 09 (а.с. 12 зворотна сторона).

Відповідно строк дії Договору до 19.05.2018 року.

Пунктом 8 також визначено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Як вбачається із матеріалів справи, Фермерське господарство "КАРАТ" звертаючись із позовом до суду, правовою підставою останнього визначило частину 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Поновлення договору оренди земельної ділянки на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" проводиться за принципом мовчазної згоди обох сторін договору і можливе за відсутності звернення орендаря та за відсутності заперечень орендодавця щодо продовження землекористування відповідною земельною ділянкою. Право на укладення додаткової угоди згідно з частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" виникає автоматично зі спливом місячного строку оренди за умови, що орендар не ініціював зміни, а орендодавець не направив заперечень упродовж одного місяця після закінчення строку дії договору.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами протягом тривалого часу, тривала процедура поновлення договору оренди землі від 01.11.2007 року на інших умовах, ніж його було укладено. Орендодавець своїм листом № 02-28/06 від 03.01.2018 р. до закінчення строку дії договору оренди землі, із дотриманням місячного строку для відповіді, встановленого частиною 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", повідомив позивача про відсутність намірів продовжити строк дії договору оренди землі на новий строк.

Так, якщо орендар, маючи на меті реалізацію свого переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк, ініціював перед орендодавцем питання про таке поновлення, скориставшись правовим механізмом частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", то частина 6 вказаної статті не може бути застосована до таких правовідносин, оскільки частина 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" не передбачає звернення орендаря до орендодавця та переговори сторін щодо зміни (за необхідності) істотних умов не проводяться.

Таким чином, виходячи з того, що частини 1-5 та частина 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" містять дві окремі правові підстави реалізації орендаря свого переважного права на поновлення договору оренди землі, вони не можуть бути застосовані одночасно, оскільки є різними за своєю правовою природою, механізмом застосування та правовими наслідками.

За вказаних обставин, відсутні правові підстави вважати, що у позивача виникло право на подання позову на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" з посиланням на те, що позивач після закінчення терміну дії договору оренди землі продовжив користуватися земельною ділянкою за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Сам лише факт спливу місячного строку за відсутністю листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди, разом з іншими підставами, вказаними в частині 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не може свідчити про автоматичне поновлення договору оренди землі за наявності вже застосованого позивачем поновлення договору оренди на підставі частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та наявності заперечень з боку орендодавця (відповідача) у його поновленні.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ФГ "Карат" щодо визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 01.11.2007 року, зареєстрованого Хорольським виробничим відділом Полтавської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" 19 травня 2008 року за №09, на той самий строк (десять років) та на тих самих умовах, що передбачені договором, в редакція згідно прохальної частини позовних вимог.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно статті 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 209, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (через Господарський суд Полтавської області).

Повне рішення складено 23.12.2020.

Суддя Кльопов І.Г.