ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.12.2020 Справа № 905/1672/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григор`євій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державної екологічної інспекції у Донецькій області, м.Костянтинівка, Донецька область

до відповідача: Комунального підприємства "Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства", м.Маріуполь, Донецька область

про стягнення збитків в сумі 1 022 065,19грн.

Представники сторін:

від позивача: Моненко О.В., довіреність №б/н від 27.12.2019; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2834 від 27.02.2008

від відповідача: Філипенко Є.С., ордер серія ДН №112539 від 02.10.2020

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державна екологічна інспекція у Донецькій області, м.Костянтинівка, Донецька область, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача Комунального підприємства "Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства", м.Маріуполь, Донецька область про стягнення збитків в загальній сумі 1 022 065,19грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Інспекцією була проведена позапланова перевірка дотримання КП "Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря, охорони і раціонального використання вод та відтворення водних ресурсів. В результаті цієї перевірки були встановлені порушення природоохоронного законодавства відповідачем та розраховано розмір збитків за перевищення гранично допустимих концентрацій.

Ухвалою від 18.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

06.10.2020 та 04.11.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшли: відзив на позовну заяву та клопотання б/н від 04.11.2020 про зупинення розгляду справи до набрання законної сили рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/9311/20-а.

Розгляд справи у підготовчому засіданні відкладався, про що постановлені ухвали суду.

Ухвалою від 17.11.2020 продовжено строк підготовчого провадження; відмовлено у задоволенні клопотання відповідача від 04.11.2020 про зупинення провадження у справі, відкладено підготовче засідання на 08.12.2020.

08.12.2020 до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату після 18.12.2020.

Ухвалою за результатами підготовчого засідання 08.12.2020 відмовлено в задоволені клопотання відповідача про відкладення розгляду справи; закрито підготовче провадження та розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні 29.12.2020.

29.12.2020 до канцелярії суду представником позивача надана відповідь на відзив.

Також, 29.12.2020 до канцелярії суду представником відповідача подані письмові пояснення по справі та клопотання про долучення до матеріалів справи копії звіту №13-11-20 з додатками.

Суд зазначає, що згідно статті 194 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Статтею 118 ГПК України визначено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 2 статті 207 ГПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі сторонам встановлено строк для надання доказів у справі до дати підготовчого засідання. Також в ухвалах про відкладання розгляду справи суд пропонував сторонам за наявності додаткових доказів у справі надавати їх суду до дати судового засідання. Отже строк на подання заяв, клопотань по суті справи та доказів обмежений строком закінчення підготовчого засідання.

Відповідно до матеріалів справи за результатами підготовчого засідання 08.12.2020 було закрито підготовче провадження та розгляд справи по суті призначено на 28.12.2020.

При цьому, ані клопотання про поновлення строку для подачі документів у порядку статті 119 ГПК України, ані зазначення поважних причин неможливості подати їх раніше, з наданням доказів наявності таких причин, до суду не подано.

Враховуючи викладене, суд залишає надані представниками сторін документи без розгляду у зв`язку з пропуском строку для їх подання.

З огляду на зазначене розгляд справи по суті здійснюється на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів.

У судовому засіданні 29.12.2020 представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував. Представником відповідача також заявлено усне клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження, у задоволенні якого відмовлено з підстав необгрунтованості, про що судом постановлено протокольну ухвалу.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку зі зверненням громадянина ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Донецькій області начальником Державної екологічної інспекції у Донецькій області, за погодженням з Державною екологічною інспекцією України №2.4/241ПГ від 15.05.2020, видано наказ від 21.05.2020 №232 "Про проведення позапланової перевірки КП «МВУВКГ»».

На підставі вказаного наказу №232 від 21.05.2020 «Про проведення позапланової перевірки КП «МВУВКГ»» та направлення на проведення позапланової перевірки №235/20 від 21.05.2020, у період з 26 травня по 08 червня 2020 року Державною екологічною інспекцією у Донецькій області, була проведена позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства Комунальним підприємством «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» (КП «МВУВКГ»).

В ході проведення позапланової перевірки здійснено інструментально-лабораторний контроль вимог природоохоронного законодавства, а саме: проведено вимірювання показників складу та властивостей зворотних вод КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства».

Результати контролю зафіксовані в протоколі №14 вимірювання показників складу та властивостей вод від 04.06.2020, в якому зазначено про складання акту відбору проб №14 від 02.06.2020 Відділом інструментально-лабораторного контролю Північного та Західного регіону Донецької області.

Перевіркою встановлені порушення вимог природоохоронного законодавства, а саме: згідно показників вимірювань на випуску №1 у Азовське море встановлені перевищення гранично допустимих концентрацій, передбачених дозволом на спеціальне водокористування по залізу загальному у 1,386 рази, нітритам у 1,14 рази, нітратам у 1,935 рази, фосфатами у 1,421 рази.

За результатами перевірки 05.06.2020 складено акт №24 про порушення КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

З метою усунення виявлених під час перевірки порушень, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Донецької області було видано припис від 12.06.2020 №24 про усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки. Припис прийнятий КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» до виконання без зауважень, що підтверджується підписом начальника підприємства.

На підставі наказу №358 від 10.07.2020 «Про позапланову перевірку КП Маріупольське «ВУВКГ»» та направлення на проведення позапланової перевірки №314/20 від 10.07.2020, з метою перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства та стану виконання припису №24 від 12.06.2020 попереднього акту позапланової перевірки №24 від 05.06.2020, у період з 14.07.2020 по 27.07.2020 була проведена позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства Комунальним підприємством «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства».

В ході проведення позапланової перевірки здійснено інструментально-лабораторний контроль вимог природоохоронного законодавства, а саме: проведено вимірювання показників складу та властивостей зворотних вод КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства».

Результати контролю зафіксовані в протоколах №3 від 20.07.2020, №5 від 22.07.2020, №6 від 27.07.2020, №7 від 27.07.2020 вимірювання показників складу та властивостей вод, в яких зазначено про складання актів відбору проб вод №3 від 15.07.2020, №5 від 17.07.2020, №6 від 22.07.2020, №7 від 22.07.2020 Відділом інструментально-лабораторного контролю Південного регіону Донецької області.

Перевіркою встановлено, що КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» не виконуються умови дозволу на спеціальне водокористування №5/ДН/49д-20 від 10.01.2020, а саме: з 10 години 55 хвилин 02.06.2020 року до 13 години 40 хвилин 22.07.2020 року (контрольний період) скидання зворотніх (стічних) вод по випуску №1 (камера Б) у Азовське море у межах с.Рибацьке Мангушського району здійснюється з перевищенням затверджених гранично допустимої концентрації забруднюючих речовин: азоту амонійного, нітратів, нітритів, фосфатів, заліза загального.

За результатами перевірки 27.07.2020 складено акт №33 про порушення КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

З метою усунення виявлених під час перевірки порушень, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Донецької області було видано припис від 28.07.2020 №33 про усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки. Припис прийнятий КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» до виконання із зауваженнями, що підтверджується підписом начальника підприємства.

Враховуючи допущені порушення природоохоронного законодавства згідно з Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, нанесених державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 №389, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 за №767/1678, Державною екологічною інспекцією у Донецькій області проведено розрахунок відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок скиду КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» забруднюючих речовин у водний об`єкт зі зворотними водами з порушенням встановленого нормативу гранично допустимого скиду, згідно з якими розмір збитків складав 1022065,19грн.

Претензією №12-6/20 від 04.08.2020 Державна екологічна інспекція у Донецькій області звернулась до КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» з вимогою про відшкодування шкоди в сумі 1022065,19грн., розрахованої за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Факт отримання претензії відповідачем не оспорюються. Проте, вказана претензія залишена КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» без задоволення.

Оскільки збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу внаслідок забруднення водних ресурсів скидом зворотних (стічних) вод з перевищенням затверджених гранично допустимих концентрацій забруднюючих речових в сумі 1022065,19грн. відповідачем відшкодовані не були, позивач звернувся до господарського суду із розглядуваним позовом.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказуючи, що завдання шкоди державі відбулось внаслідок порушення КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» вимог природоохоронного законодавства, просив стягнути з нього збитків в сумі 1 022 065,19грн.

У відзиві на позов відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилається в тому числі на обставини того, що:

- позивачем при проведенні перевірки за зверненням фізичної особи, було здійснено перевірку питань, які не були підставою погодження, призначення та проведення позапланового заходу, що суперечить нормам Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»;

- під час здійснення інструментально-лабораторного контролю стічних вод працівниками позивача було допущено низку порушень національних стандартів при відборі проб стічних вод та при їх дослідженні, що ставить під сумнів об`єктивність результатів цих досліджень та законність винесеного на підставі проведеної перевірки припису №24 від 12.06.2020 щодо усунення виявлених порушень;

- факт перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин, зазначених в акті перевірки №33 від 27.07.2020 та у приписі №33 від 28.07.2020, стався не з вини КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», а з незалежних від нього обставин.

Представник позивача не погоджується з доводами представника відповідача, наведеними останнім у відзиві на позовну заяву, та просить суд задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на те, що факт порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства, а саме: скиду забруднюючих речовин у водний об`єкт із зворотними водами з перевищенням нормативів ГДС підтверджується актами позапланових перевірок від 05.06.2020 та від 27.07.2020, актами відбору проб вод, протоколами вимірювань показників складу та властивостей вод.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

Відносини в галузі охорони навколишнього природного середовища України регулюються Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до преамбули Водного Кодексу України (далі - ВК України), усі води (водні об`єкти) на території України є національним надбанням народу України, однією з природних основ його економічного розвитку і соціального добробуту. Водні ресурси забезпечують існування людей, тваринного і рослинного світу і є обмеженими та уразливими природними об`єктами.

Державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають природні ресурси, які залучені в господарський обіг, так і невикористані в народному господарстві в даний період земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ (стаття 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Відповідно до статті 38 ВК України нормативи гранично допустимого скидання забруднюючих речовин встановлюються з метою поетапного досягнення екологічного нормативу якості води водних об`єктів.

Відповідно до пунктів 3, 7 частини 1 статті 44 ВК України водокористувачі зобов`язані дотримуватися встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

Частиною 1 статті 70 ВК України визначено, що скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

Згідно зі статтею 95 ВК України усі води (водні об`єкти) підлягають охороні від забруднення, засмічення, вичерпання та інших дій, які можуть погіршити умови водопостачання, завдавати шкоди здоров`ю людей, спричинити зменшення рибних запасів та інших об`єктів водного промислу, погіршення умов існування диких тварин, зниження родючості земель та інші несприятливі явища внаслідок зміни фізичних і хімічних властивостей вод, зниження їх здатності до природного очищення, порушення гідрологічного і гідрогеологічного режиму вод.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища (пункт «б»); здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб (пункт «е»).

Пунктом «в» статті 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», встановлено, що економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають, зокрема встановлення лімітів використання природних ресурсів, скидів забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище.

Згідно зі статтею 33 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" з метою удосконалення роботи по розробці та затвердженню гранично допустимих скидів забруднюючих речовин у водні об`єкти із зворотними водами Міністерством охорони навколишнього природного середовища 15.12.1994 затверджено Інструкцію про порядок розробки та затвердження гранично допустимих скидів (ГДС) речовин у водні об`єкти із зворотними водами №116 (далі - "Інструкція про встановлення ГДС"), зареєстрована в МЮУ від 22.12.1994 за №313/523.

Пунктом 2.1 Інструкції про встановлення ГДС встановлено, що скид зворотних вод у водні об`єкти є одним з видів спеціального водокористування і здійснюється на основі дозволів, які видаються у встановленому порядку органами Мінприроди України. Величини ГДС речовин розробляються і затверджуються для діючих і тих, що проектуються, підприємств-водокористувачів, які мають (будуть мати) організовані скиди зворотних вод з господарської ланки круговороту води у природні ланки (річкові, озерні, морські), тобто у водні об`єкти. Величини ГДС речовин встановлюються для кожного окремого випуску зворотних вод у поверхневі та морські води у випадках відповідно до п.1.9 на основі нормативних документів, які регламентують скид зворотних вод і встановлюють норми якості води водних об`єктів.

Абзацами 2 і 3 статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища, а заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

У частинах 6 та 7 статті 7 вказаного Закону визначено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.

На підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

За змістом зазначених норм слідує, що за результатом проведення перевірки орган державного нагляду (контролю) у разі виявлення правопорушення відносно суб`єкта господарювання та наявності підстав для вжиття заходів реагування на підставі акту складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення виявлених порушень.

Згідно матеріалів справи Державним агентством водних ресурсів України водокористувачу КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» виданий дозвіл на спеціальне водокористування від 10.01.2023 №5/ДН/49д-20 терміном дії до 10.01.2023, яким встановлені нормативи гранично допустимих концентрацій в мг/дм3 та допустимі обсяги скиду (ГДС) в м3/год та м/рік.

Фактичне місце здійснення діяльності (водокористування): водопровідні мережі Маріупольського РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу» (питна вода), м.Маріуполь Донецької області; Приморський водозабір, розташований за 4 км на північ від с.Урзуф Мангушського району Донецької області, р.Зелена/район басейну річок Приазов`я; Петрівський водозабір, розташований за 1,4 км на північний схід від с.Широка Балка Мангушського району Донецької області, у долині б. Широка/б. Мокра Білосарайка/район басейну річок Приазов`я; водопровідні мережі Маріупольського РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу» (технічна вода) м.Маріуполь Донецької області; у мережах с.Рибацьке Мангушського району Донецької області; у межах м.Маріуполь Донецької області.

Контроль за дотриманням встановлених обмежень на скид зворотних вод, які вказані у затверджених документах, що визначають ГДС, ТПС речовин і плани водоохоронних заходів, здійснюється органами Мінприроди України на підставі даних, що представляються водокористувачами, контрольних замірів і обстежень (пункт 4.1 Інструкції про встановлення ГДС).

Контроль здійснюється згідно з чинним законодавством і нормативними документами, що регламентують порядок проведення контролю за водоохоронною і водогосподарською діяльністю водокористувачів, у тому числі «Правилами охорони поверхневих вод», «Інструкцією з відбору проб для аналізу стічних вод».

Вимірювання показників концентрацій нормованих речовин у зворотних водах для визначення їх маси виконуються шляхом аналізу змішаних проб, відібраних вручну або за допомогою пробовідбірників змішаних (середньогодинних, середньодобових) проб.

Згідно наказу Держекоінспекції від 22.02.2019 №78 відділ інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Донецькій області має повноваження на проведення вимірювань під час контролю стану навколишнього середовища.

Як встановлено вище, актом Державної екологічної інспекції у Донецькій області №24 від 05.06.2020 під час проведення позапланової перевірки КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» відділом інструментально-лабораторного контролю Північного та Західного регіону Донецької області проведено вимірювання вмісту забруднюючих речовин у зворотних водах, що зафіксовано в акті відбору проб вод від 02.06.2020 №14. Результати вимірювання наведені у протоколі від 04.06.2020 №14.

З метою усунення виявлених порушень природоохоронного законодавства Інспекцією видано припис №24 від 12.06.2020 до Акту №24 від 05.06.2020, яким зобов`язано КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» привести у відповідність до нормованих показників гранично допустимих концентрацій встановлених дозволом на спеціальне водокористування концентрацій забруднюючих речовин: заліза загального, нітритів, нітратів та фосфатів у очищених стічних водах після очисних споруд (СБОС) на випуску №1 підприємства. Встановлено термін виконання до 13.07.2020.

Згідно з Актом Державної екологічної інспекції у Донецькій області від 27.07.2020 №33 під час проведення позапланової перевірки виконання КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» припису №24 від 12.06.2020 до Акту №24 від 05.06.2020, відділом інструментально-лабораторного контролю Південного регіону проведені вимірювання вмісту забруднюючих речовин у зворотних водах, що зафіксовано в актах відбору проб від №3 від 15.07.2020, №5 від 17.07.2020, №6 від 22.07.2020, №7 від 22.07.2020. Результати вимірювань наведені у протоколах вимірювань №3 від 20.07.2020, №5 від 22.07.2020, №6 від 27.07.2020, №7 від 27.07.2020.

Відбір проб води здійснювався Інспекцією у відповідності до ДСТУ ISO 5667-6:2009, ДСТУ ISO 5667-10:2005, ДСТУ ISO 5667-2:2003, ДСТУ ISO 5667-0:2005, ДСТУ ISO 5667-6:2005, КНД 211.0.2.098-03, КНД 211:1.0.098-03, КНД 211.1.0.009-94, ДСТУ ISO 5667-3-2001, про що зазначено в актах відбору проб води.

Згідно зі статтями 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка заподіяла шкоду. Для відшкодування заподіяної шкоди необхідно довести такі факти, як неправомірність поведінки особи, вина заподіювача шкоди, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Предмет доказування - коло фактів матеріально-правового значення, необхідних для вирішення справи по суті. Факти, які належать до предмета доказування, необхідно відрізняти від інших фактів, які встановлюються при розгляді справи, однак не пов`язані з правильним вирішенням питання про права і обов`язки сторін.

З врахуванням викладеного, до предмета доказування у даній справі входять такі факти: неправомірність поведінки особи, вина заподіювача шкоди, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Факт неправомірної поведінки у даній категорії спорів підтверджується актами перевірок, актами відбору проб та протоколами вимірювань. Так акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання. У такому акті зазначаються посилання на акти відбору проб та протоколи вимірювань, які в свою чергу, місять інформацію, пов`язану з проведенням інструментально-лабораторного контролю.

Акти є носіями доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог природоохоронного законодавства, на підставі яких приймається відповідне рішення контролюючого органу, а оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо складання актів та проведення перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі актів.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 по справі № 826/4278/14 та від 20.02.2018 по справі № 803/1130/17.

Судом досліджені у сукупності зазначені документи, а саме: акт перевірки №24 від 05.06.2020, акт відбору проб вод №14 від 02.06.2020, протокол №14 вимірювань показників скиду та властивостей вод від 04.06.2020; акт перевірки №33 від 27.07.2020, акти відбору проб вод №3 від 15.07.2020, №5 від 17.07.2020, №6 від 22.07.2020, №7 від 22.07.2020, протоколи вимірювань складу та властивостей вод №3 від 20.07.2020, №5 від 22.07.2020, №6 від 27.07.2020, №7 від 27.07.2020.

Дані акти №24 від 05.06.2020 та №33 від 27.07.2020 складалися в присутності керівника підприємства відповідача та інших уповноважених працівників КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства». Підписуючи акти, складені за результатами перевірок, начальник КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» у відповідній графі актів зазначив, про те, що зауваження та заперечення будуть надані окремим листом.

Твердження відповідача щодо неправомірності дій посадових осіб позивача в частині проведення перевірки з інших питань, ніж ті необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, оформлення її матеріалів, суд вважає безпідставними оскільки дії позивача у цих випадках протиправними не визнавались, рішень суду, які набрали законної сили з даного предмету не має, відомостей щодо скасування актів начальником інспекції, чи визнання актів недійсними або незаконними в судовому порядку до матеріалів справи не додано.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що факт здійснення відповідачем скиду виробничих стічних вод в Азовське море, з концентрацією забруднюючих речовин, яка перевищує встановлені норми, передбачені дозволом на спеціальне водокористування, доведено належними та допустимими доказами та підтверджено матеріалами справи.

Заперечення відповідача щодо порушення позивачем під час процедури відбору проб стічних вод ДСТУ ISO 5667-10:2005 «Якість води. Відбирання проб. Частина 10. Настанови щодо відбирання проб стічних вод», ДСТУ ISO 5667-3-2001 Частина 3. Настанови щодо зберігання та поводження з пробами, судом відхиляються, оскільки вказані заперечення висловлені відповідачем щодо відбору проб води відповідно до акту від 02.04.2020, тоді як вказаний акт не входить до предмету дослідження у даній справі враховуючи, що позивачем заявлені позовні вимоги які ґрунтуються на актах відбору проб води від 02.06.2020, від 15.07.2020, від 17.07.2020, від 22.07.2020.

З приводу тверджень відповідача про те, що Державною екологічною інспекцією у Донецькій області порушено порядок відбору проб води, відтак акт перевірки від 02.06.2020 №14 та протокол вимірювання показників складу та властивостей проб води №14 від 04.06.2020 не можуть прийматися до уваги, як належні докази у даній справі, слід зазначити, що відбір проб вод проведено за приписами чинних нормативних документів, перелік яких наведений в Акті відбору проб вод. Разом з тим у вказаному Протоколі є посилання як на підставу досліджень на ряд методик виконання вимірювань (MBB) та керівних нормативних документів (КНД).

Так, визначення показників складу та властивостей проб вод позивачем здійснено за відповідними методиками виконання вимірювань, якими для кожного показника надаються певні умови та термін виконання вимірювань. Жодних доказів порушення позивачем порядку відбору, відповідачем суду не надано, відповідно його доводи в цій частині як безпідставні та необґрунтовані відхиляються судом.

Суд зазначає, що складені за результатами відбору проб акти від 02.06.2020, від 15.07.2020, від 17.07.2020, від 22.07.2020 та від 22.07.2020 не містять будь-яких заперечень та вказівок на порушення умов відбору з боку представника відповідача у присутності якого відбиралися проби, з цього приводу. Відміток щодо проведення паралельного відбору в актах не має.

Посилання відповідача про порушення позивачем під час відбору проб вод згідно акту №14 від 02.06.2020 пункту 9.1. КНД 211.1.0.009-94 «Гідросфера. Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод», спростовують наступним.

Згідно з пунктом 9.1. КНД 211.1.0.009-94 «Гідросфера. Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод», затвердженого Наказом Міністра охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 28.12.1994 №125, на відібрану пробу (проби) складається супровідний документ (акт, паспорт), в якому має бути наведена така інформація: номер посудини (проби), назва проби, мета відбору; вид проби (разова або усереднена) із зазначенням способу усереднення; спосіб відбору; пункт та місце відбору; дані про обробку проби (фільтрування, відстоювання, консервування тощо), дата, час та відомості про особу (осіб), яка відбирала пробу.

В акті відбору проб вод №14 від 02.06.2010 міститься інформація передбачена пунктом 9.1. КНД 211.1.0.009-94 «Гідросфера. Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод» в тому числі і про данні про обробку проби (в стовбці №14 зазначено що попередньою обробкою проб було охолодження).

Стосовно відсутності в акті відбору проб даних про спосіб відбору слід зазначити, що у пункті 2 акту містяться відомості стосовно переліку застосованих при відборі засобів вимірювальної техніки (ЗВТ), до якого, у тому числі, належить пробовідбірник ручний, який не підлягає повірці.

Такі відомості свідчать про відповідність дій позивача при відборі проб вимогам пункту 9.1. КНД 211.1.0.009-94 «Гідросфера. Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод».

Вказаний акт містить інформацію про відбір проб з Камери «Б», про кількість відібраних проб, про спосіб відбору, про охолодження цих проб тощо, акт є чинним, в протоколі зазначено загальний час проведення аналізу по всім складовим, отже акт та протокол є достатньою підставою для нарахування позивачу плати за скид понаднормативних забруднень.

Суд зазначає, що акт - це документ, який підтверджує факти, події, вчинки, пов`язані з діяльністю установ, підприємств, організацій та окремих осіб.

Акт вважається прийнятим і набуває чинності після підписання його всіма членами комісії або всіма особами, які брали участь в його складенні. Особа (яка виступає як представник підприємства), яка не погоджується зі змістом акта, має право його підписати з обумовленням своїх зауважень та заперечень.

Заборон робити зауваження з приводу дотримання процедур відбору судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи, що у даному випадку уповноважена від підприємства особа (майстер технолог) не скористався своїм правом надати зауваження та заперечення при складанні акту відбору проб вод від 02.06.2020, а тому є підстави вважати, що, підписавши акти без будь-яких зауважень, уповноважена від підприємства особа (майстер технолог) погодився із вказаними у ньому даними. Зазначена правова позиція узгоджується з позицією Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі №904/8186/16 від 02.05.2018.

Заперечень щодо неповноважності вказаної особи на здійснення підписання актів відбору проб відповідачем за висловлено.

Доводи відповідача про відсутність відомостей про умови зберігання відібраної проби стічних вод до проведення дослідження спростовується тим, що проби на визначення були попередньо охолодженні.

Доводи про те, що протокол не містить відомостей про час приймання проб на дослідження, судом відхиляються з огляду на те, що відповідачем не надано доказів затвердження форми протоколу вимірювань показників складу та властивостей стічних вод, яка б передбачала відображення в цих документах часу приймання проб на дослідження.

За вказаних обставин відповідач не довів суду що перевірка, відбір проб та їх транспортування проводились позивачем з порушенням законодавства. Наведені відповідачем у відзиві доводи не можуть бути обставиною, що спростовує факт скиду понаднормово забруднених стічних вод та не звільняє відповідача від плати за скид понаднормово забруднених стічних вод.

Щодо проведення на підприємстві відповідача службового розслідування, суд зауважує, що такі аргументи носять загальний характер, не містять змістовних даних та відомостей із посиланням на докази, оскільки відповідачем не надано результатів кримінального провадження №0001733, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 239 КК України, які мають доказове значення в розумінні частини 6 статті 75 Господарського процесуального кодексу України при розгляді даної справи.

Таким чином за відсутності відповідних доказів такі обставини є припущеннями відповідача та не свідчать про наявність вини третіх осіб, а відтак не підтверджує факт того, що перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин про що зазначено в акті перевірки №33 від 27.07.2020 та приписі №33 від 28.07.2020, стався з незалежних від відповідача обставин.

Щодо інших доводів відповідача, суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Таким чином, суди не повинні ігнорувати доводи чи докази, на які посилаються сторони у справі, але не зобов`язані надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторони.

Згідно із статтею 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди.

У відповідності до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 1 статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Пунктом «е» статті 41 «Про охорону навколишнього природного середовища» серед економічних заходів забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачено відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно зі статтею 111 ВК України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень водного законодавства, не звільняє винних від збору за спеціальне водокористування, а також від необхідності здійснення заходів щодо ліквідації шкідливих наслідків. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов`язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Частиною шостою статті 225 Господарського кодексу України передбачена розробка Кабінетом Міністрів України методик визначення розміру збитків у сферах господарювання.

У сфері охорони водних ресурсів підлягає застосуванню Методика розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затверджена наказом Мінприроди України від 20.07.2009 №389, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 за №767/16783.

Згідно пункту 1.2. Методика №389 встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, у разі: забруднення водних об`єктів, у тому числі пов`язаного із самовільними та аварійними скидами у водний об`єкт забруднюючих речовин та фізико-хімічних показників (далі - забруднюючі речовини) із зворотними водами або забруднюючих речовин у чистому вигляді, у складі сировини, продукції чи відходів, крім випадків забруднення територіальних і внутрішніх морських вод та виключної морської економічної зони України із суден, кораблів та інших плавучих засобів; забруднення поверхневих та підземних вод під впливом полігонів (сміттєзвалищ) твердих побутових та промислових відходів; самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів; забору, використання води та скиду забруднюючих речовин із зворотними водами з порушенням умов водокористування, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування.

Згідно з пунктом 2.1. розділу ІІ Методики №389 наднормативними скидами забруднюючих речовин у водний об`єкт з перевищенням ГДС вважаються скиди зі зворотними водами забруднюючих речовин з перевищенням встановлених нормативів ГДС, що підлягають нормуванню згідно із законодавством, або таких, що не підлягають нормуванню згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.2 Методики №389, факт наднормативного скиду забруднюючих речовин у водний об`єкт зі зворотними водами встановлюється державними інспекторами за результатами інструментально-лабораторних методів контролю, документальної перевірки фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців та юридичних осіб та розрахунковим методом.

Розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних водним об`єктам внаслідок скидів забруднюючих речовин із зворотними водами з перевищенням встановленого нормативу ГДС має здійснюватись за формулою № 12 пункту 7.1 Методики: З=К кат х Кр х k3 х [(M i1 х у i1 ) + (М i2 х у il) + …… (М im х у im) ]

де Мі - маса наднормативного скиду і-ї забруднюючої речовини у водний об`єкт зі зворотними водами, т.

Для розрахунків маси наднормативного скиду забруднюючої речовини використовувалась формула 1 пункту 5.1. Методики

Мі = (Сіф- Сід) х Qіф х і х 10'6

Де Сіф - середня фактична концентрація і-ї забруднюючої речовини іф у

зворотних водах, г/м3,

Qіф - фактичні витрати зворотних вод, м3/год.

Позивачем проведено розрахунки розміру відшкодування збитків, які заподіяні державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, згідно з якими розмір заподіяних державі збитків внаслідок скиду зворотних вод з перевищенням встановлених нормативів граничнодопустимого скиду (азот амонійний, нітрати, нітрити, фосфати, залізо загальне) за період з 02.06.2020 по 22.07.2020 (1202,75 годин) складає 1022065,19грн.

Перевіривши представлений позивачем розрахунок збитків, здійснений на основі даних первинної документації математичними методами, суд дійшов висновку по те, що останній виконаний згідно з встановленими нормативними вимогами, є арифметично вірним та таким що відповідає матеріалам справи. Розрахунок спірної суми відповідач не спростував.

Крім того, суд приймає до уваги той факт, що в довідці №62.4.4-41350-62-1 від 23.07.2020 відповідачем надані Державній екологічній інспекції у Донецькій області відомості щодо обсягів скидів стічних вод за період з 02.06.2020 по 22.07.2020, за змістом якої відповідні показники вимірювались відповідачем у тис.м3/місяць.

Отже, суд дійшов висновку про те, що позивачем з урахуванням пункту 2.2 Методики правомірно шляхом математичних розрахунків переведені надані відповідачем показники у м3/год. (Qіф). Зазначена правова позиція також викладена у постанові Вищого господарського суду Україні від 25.04.2017 справа №905/1917/16.

У процесі розгляду справи відповідачем не надано належних доказів, які б спростовували наявність у його діях складу правопорушення та підтверджували дотримання останнім вимог природоохоронного законодавства.

З урахуванням вищевикладеного, дії відповідача є протиправними та вчинені з його вини (скид зворотних вод з перевищенням встановлених нормативів гранично допустимого скиду), що підтверджується актами перевірок, приписами. Також, наявна сама шкода, яка розрахована у відповідності до Методики, і наявний причинний зв`язок, що виражений у заподіяні вказаної шкоди саме протиправною поведінкою відповідача. Наведене свідчить про наявність всіх елементів складу правопорушення, що має наслідком відповідальність у вигляді стягнення збитків, а відтак свідчить про правомірність та обґрунтованість позовних вимог позивача, які в свою чергу підлягають задоволенню за рахунок відповідача.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Виходячи з того, що позовні вимоги доведені та обґрунтовані матеріалами справи, враховуючи, що заперечення відповідача є безпідставними, позовні вимоги про стягнення збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу в сумі 1022065,19грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Статтею 42 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, зокрема, що в Україні фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища здійснюється за рахунок Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів.

Відповідно до статті 47 вказаного Закону для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища, які утворюються за рахунок, зокрема, частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством (частина 2 стаття 47 вказаного Закону).

Разом з тим, зазначений Закон не визначає розміру частин грошових стягнень які мають перераховуватись вказаним фондам охорони навколишнього природного середовища, при цьому у пункті 4 частини першої статті 691 Бюджетного кодексу України встановлено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать: 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Пункт сьомий частини третьої статті 29 Бюджетного кодексу України визначає, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 671 цього Кодексу) є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Враховуючи наведені положення законодавства, завдана шкода навколишньому природному середовищу підлягає зарахуванню до спеціального фонду Державного фонду охорони навколишнього природного середовища, фонду охорони навколишнього природного середовища Донецької обласної Державної адміністрації - Донецької обласної військово-цивільної адміністрації (як орган, виконуючий функції Донецької обласної ради), фонду охорони навколишнього природного середовища Покровської селищної ради Мангушського району Донецької області у відповідних сумах.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 123, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державної екологічної інспекції у Донецькій області, м.Костянтинівка, Донецька область до Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», м.Маріуполь, Донецька область про стягнення збитків в загальній сумі 1022065,19грн., задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» (87555, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Соборна, будинок 7; ) до спеціального фонду Державного бюджету України грошові кошти в розмірі 306619,56грн.; до фонду охорони навколишнього природного середовища Донецької обласної Державної адміністрації - Донецької обласної військово-цивільної адміністрації грошові кошти в розмірі 204413,04грн.; до фонду охорони навколишнього природного середовища Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області грошові кошти в розмірі 511032,59грн.

Стягнути з Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» (87555, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Соборна, будинок 7; ) на користь Державної екологічної інспекції у Донецькій області (85114, Донецька обл., місто Костянтинівка, вулиця Театральна, будинок 18А; ) судовий збір в сумі 15330,97грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області.

У судовому засіданні 29.12.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.12.2020.

Суддя М.О. Лейба