номер провадження справи 12/139/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2020 Справа № 908/1841/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Вака В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 908/1841/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Орбіс Авто" (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9, корпус 91, кімната 814)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін-Тайм" (70500, Запорізька область, м. Оріхів, вул. Янцена Йогана, буд. 31)

про стягнення 35 350,00 грн.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Орбіс Авто" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою за вих. №1507/1 від 15.07.2020 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін-Тайм" про стягнення завданої майнової шкоди (матеріальних збитків) у розмірі вартості втраченого майна в сумі 35 350,00 грн.

Разом з тим, в тексті поданої позовної заяви позивач зазначає, що вважає що вказаний спір слід розглянути в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому в пункті 4 прохальної частини позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, які за попередніми (орієнтовними) розрахунками позивача складатимуть 3000,00 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2020 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 24.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1841/20, присвоєно справі номер провадження 12/139/20, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження задоволено, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 20.08.2020 об 11:00.

19.08.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява за вих. № 1408/1 від 14.08.2020, в якій останній просить суд розглянути справу без участі його представника, оскільки не має можливості забезпечити явку представника в судове засідання 20.08.2020 об 11:00. Вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Ухвалою суду від 20.08.2020 відкладений розгляд справи на 05.10.2020 о 16:30.

На адресу суду від відповідача з адреси: 69063, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 17 надійшли повідомлення пошти з позначкою за закінченням терміну зберігання.

Так, місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 755-IV від 15.05.2003).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № станом на 21.07.2020 (дату реєстрації позовної заяви канцелярією суду) місцезнаходження відповідача відповідає адресі, на яку направлялись ухвали господарським судом у даній справі, а саме: 69063, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 17.

Втім, відповідно до актуальної інформації з офіційного сайту Міністерства юстиції України https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search (Безкоштовний запит) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін-Тайм" є: 70500, Запорізька область, м. Оріхів, вул. Янцена Йогана, буд. 31.

Ухвалою суду від 05.10.2020 на підставі приписів ч. 6 ст. 250 ГПК України ухвалено перейти до розгляду справи № 908/1841/20 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.11.2020 о 14:15. Разом з тим вказаною ухвалою зобов`язано позивача надіслати копію позовної заяви з додатками до неї відповідачу за адресою: 70500, Запорізька область, м. Оріхів, вул. Янцена Йогана, буд. 31, докази надіслання (в оригіналі з описом вкладення) надати суду.

Ухвалою суду від 03.11.2020 відкладено підготовче засідання на 03.12.2020 о 16:00.

10.11.2020 на адресу суду від позивача надійшов супровідний лист за вих. № 0511/1 від 05.11.2020, відповідно до якого останній на виконання вимог ухвали суду від 05.10.2020 надав докази відправлення копії позовної заяви з додатками за новою адресою відповідача.

Ухвалою суду від 03.12.2020 закрито підготовче провадження у справі № 908/1841/20 та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.12.2020 о 14:30.

В судове засідання 17.12.2020 представники сторін не з`явилися.

На адресу суду від відповідача з адреси: 70500, Запорізька область, м. Оріхів, вул. Янцена Йогана, буд. 31 надійшли повідомлення пошти з позначкою адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 242 ГПК України копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

Частиною 6 (пунктами 4, 5) ст. 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є, зокрема:

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідача було належним чином повідомлено про розгляд справи № 908/1841/20, оскільки надіслано ухвали в даній справі саме за місцезнаходженням останнього, вказаним в реєстрі, а саме: 70500, Запорізька область, м. Оріхів, вул. Янцена Йогана, буд. 31, а судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом відповідно до ст. ст. 7, 8, 13 ГПК України.

Втім, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне вказати саме актуальне місцезнаходження відповідача в рішенні у даній справі.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник позивача належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Неявка в судове засідання 17.12.2020 представників сторін, належним чином повідомлених про дату та час розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті без їх участі.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що 09.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Орбіс Авто", далі Замовник (Відправник або Одержувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ін-Тайм", далі Перевізник, був укладений договір про надання послуг з організації перевезення відправлення № КИЕ-1204, далі Договір, відповідно до п. 2.1. 2.3. якого Замовник надає для перевезення відправлення, а Перевізник організовує та забезпечує їх транспортування та видачу Одержувачу на умовах, передбачених цим договором, Регламентом та Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, наказ Мінтрансу № 363 від 14.10.1997 (надалі Правилами перевезень). Шляхом підписання цього Договору Замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з Регламентом, розміщеним на офіційному сайті, і зобов`язується його виконувати. Перевізник має право змінювати Регламент шляхом розміщення зміненого Регламенту на сайті Перевізника.

Згідно із п. 3.1. Договору прийом відправлення до перевезення від Замовника оформляється разовим договором у вигляді Декларації, в якій наводяться відомості про тип та кількість відправлень, пункт призначення, строк доставки, відомості про Відправника та Одержувача відправлення, платника послуг Перевізника. Декларація оформлюється Перевізником за місцем відправки відправлення. Замовник зобов`язаний перевірити вірність вказаних у Декларації даних та завірити її своїм підписом.

Умовами п. 3.6., 3.7. Договору визначено, що відправлення приймається до перевезення з оголошеною цінністю, при цьому Перевізник має право затребувати документи, що підтверджують його кількість та вартість. Прийом та видача відправлень проводиться на відділеннях Перевізника, Поштоматах або за місцезнаходженням Відправника та (або) Одержувача. Послуга забору відправлення виконується в термін до двох робочих днів з моменту прийняття замовлення на прийом відправлення, а послуга доставки відправлення в термін двох робочих днів з моменту отримання відправлення на відділенні Перевізника в місті призначення.

Підпунктами 5.1.2., 5.1.3. п. 5.1. Договору передбачені обов`язки Перевізника, а саме:

- забезпечити своєчасну відправку відправлення до пункту призначення;

- забезпечити збереження відправлення до моменту видачі його Одержувачу.

Відповідно до п. 4.7. Договору Замовник має право за додаткову сплату замовити додаткові послуги, розміщені в Регламенті Перевізника.

Умовами п. п. 6.4., 6.5. Договору визначено, що Перевізник несе матеріальну відповідальність за збереження відправлення від повної або часткової втрати, ушкодження чи псування відправлення у розмірі фактичної шкоди, окрім випадків, передбачених законодавством. Розмір фактичної шкоди встановлюється виходячи із оголошеної Відправником цінності відправлення, але не може перевищувати його фактичної вартості. Мінімальний розмір цінності відправлення оголошений (задекларований) Відправником не може бути меншим за 200,00 (двісті) гривень. Ніякі інші виплати, в тому числі компенсації моральних збитків та неодержаного прибутку, Перевізником не виконуються. Перевізник не несе відповідальність за повну або часткову втрату, ушкодження чи псування відправлення, прострочення доставки відправлення, якщо це трапилось не з вини Перевізника, або внаслідок дії форс-мажорних обставин.

Згідно із п. 8.1. Договору цей договір вважається укладеним після підписання обома сторонами та діє протягом року з моменту укладення.

Позивач в позові вказує, що він передав відповідачу (Перевізнику) для перевезення відправлення (шини грузові R22,5), що було оформлено разовими договорами у вигляді декларацій, але відповідачем надано послуги неналежним чином, а саме:

- по декларації № від 20.02.2020 (оголошена цінність відправлення 11800,00 грн., дата видачі 26.02.2020) післяплата в сумі 11800,00 грн. сплачена Одержувачем на рахунок Замовника не надійшла;

- по декларації № від 14.01.2020 (оголошена цінність відправлення 5150,00 грн., дата видачі 26.02.2020) післяплата в сумі 5150,00 грн. сплачена Одержувачем на рахунок Замовника не надійшла;

- по декларації № від 21.02.2020 (оголошена цінність відправлення 18400,00 грн., дата видачі 24.02.2020) відправлення (шини грузові R22,5) Одержувачем не отримано.

Позивач вважає, що цими діями відповідач завдав збитки на загальну суму 35350,00 грн.

Так, на виконання умов Договору Перевізник (відповідач) прийняв від Замовника (позивача) відправлення, що було оформлено відповідними деклараціями, а саме:

- декларацією № від 20.02.2020 (дата видачі: 26.02.2020), оголошена цінність відправлення: 11800,00 грн.;

- декларацією № від 14.01.2020 (дата видачі: 15.01.2020), оголошена цінність відправлення: 5150,00 грн.;

- декларацією № від 21.02.2020 (дата видачі: 24.02.2020), оголошена цінність відправлення: 18400,00 грн.

Таким чином, загальна оголошена вартість прийнятого Перевізником відправлення за вказаними деклараціями складає 35350,00 грн.

Зі змісту вищевказаних декларацій вбачається, що до перевезення прийняті шини грузові R22,5.

В матеріалах справи міститься претензія вих. № 1303/1 від 13.03.2020, в якій позивач з посиланням на п. 6.4. Договору вимагав:

- по декларації № від 20.02.2020 (оголошена цінність відправлення 11800,00 грн., дата видачі 26.02.2020) післяплату 11800,00 грн. (сплачену Одержувачем на рахунок Замовника) протягом трьох банківських днів з моменту отримання цієї претензії сплатити на користь ТОВ «ОРБІС АВТО»;

- по декларації № від 14.01.2020 (оголошена цінність відправлення 5150,00 грн., дата видачі 26.02.2020) післяплату 5150,00 грн. (сплачену Одержувачем на рахунок Замовника) протягом трьох банківських днів з моменту отримання цієї претензії сплатити на користь ТОВ «ОРБІС АВТО»;

- по декларації № від 21.02.2020 (оголошена цінність відправлення 18400,00 грн., дата видачі 24.02.2020) повернути відправлення Відправнику (ТОВ «ОРБІС АВТО»), або повідомити його точне місцезнаходження та надати можливість його забрати.

На підтвердження факту відправлення вказаної претензії на адресу відповідача, а саме: 69063, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 17 позивач надав засвідчені копії опису вкладення від 16.03.2020 та накладної № 539 від 16.03.2020.

Втім вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та виконання.

Позивач в позові вказує, що відповідач завдав майнової шкоди (матеріальних збитків) позивачу у розмірі вартості втраченого майна, що складає 35350,00 грн., яку просить стягнути з відповідача.

Судом дана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір перевезення вантажу. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, умови перевезення, визначили порядок розрахунків і розмір плати за перевезення вантажу, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 909 ЦК України та ст. ст. 180, 181, 307 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Згідно із ч. 1 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 1 ст. 307 ГК України визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Приписами ст. 919 ЦК України визначено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк. Вантаж, не виданий одержувачеві на його вимогу протягом тридцяти днів після спливу строку його доставки, якщо більш тривалий строк не встановлений договором, транспортними кодексами (статутами), вважається втраченим.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов Договору Перевізник (відповідач) прийняв від Замовника (позивача) відправлення, що підтверджується оформленими деклараціями № від 20.02.2020, № від 14.01.2020, № від 21.02.2020.

Загальна оголошена вартість прийнятого Перевізником відправлення за вказаними деклараціями складає 35350,00 грн.

Підпунктами 5.1.2., 5.1.3. п. 5.1. Договору передбачені обов`язки Перевізника, а саме:

- забезпечити своєчасну відправку відправлення до пункту призначення;

- забезпечити збереження відправлення до моменту видачі його Одержувачу.

Умовами п. 3.7., 3.13. Договору визначено, що прийом та видача відправлень проводиться на відділеннях Перевізника, Поштоматах або за місцезнаходженням Відправника та (або) Одержувача. Послуга забору відправлення виконується в термін до двох робочих днів з моменту прийняття замовлення на прийом відправлення, а послуга доставки відправлення в термін двох робочих днів з моменту отримання відправлення на відділенні Перевізника в місті призначення. Замовник має право вимагати повернення не отриманого відправлення з пункту призначення, при цьому він сплачує вартість такого перевезення, при потребі додаткове пакування та послуги зберігання відправлення на відділенні Перевізника.

Зі змісту вищевказаних декларацій вбачається, що строк видачі відправлення одержувачам настав 26.02.2020, 15.01.2020 та 24.02.2020.

Згідно зазначених вище декларацій між позивачем та ТОВ «Ін-Тайм» було обумовлено надання додаткової послуги післяплати.

Так, з матеріалів справи вбачається, що по декларації № від 20.02.2020 післяплата зазначена в сумі 11800,00 грн., по декларації № від 14.01.2020 післяплата зазначена в сумі 5150,00 грн.

Позивач в позові зазначає, що грошові кошти (післяплату) у розмірі 11800,00 грн. та в розмірі 5150,00 грн. від Перевізника - ТОВ «Ін-Тайм» не отримав.

Як вказано вище в матеріалах справи міститься претензія вих. № 1303/1 від 13.03.2020, в якій позивач з посиланням на п. 6.4. Договору вимагав:

- по декларації № від 20.02.2020 (оголошена цінність відправлення 11800,00 грн., дата видачі 26.02.2020) післяплату 11800,00 грн. (сплачену Одержувачем на рахунок Замовника) протягом трьох банківських днів з моменту отримання цієї претензії сплатити на користь ТОВ «ОРБІС АВТО»;

- по декларації № від 14.01.2020 (оголошена цінність відправлення 5150,00 грн., дата видачі 26.02.2020) післяплату 5150,00 грн. (сплачену Одержувачем на рахунок Замовника) протягом трьох банківських днів з моменту отримання цієї претензії сплатити на користь ТОВ «ОРБІС АВТО»;

- по декларації № від 21.02.2020 (оголошена цінність відправлення 18400,00 грн., дата видачі 24.02.2020) повернути відправлення Відправнику (ТОВ «ОРБІС АВТО»), або повідомити його точне місцезнаходження та надати можливість його забрати.

Втім, відповідь на вказану претензію з боку відповідача в матеріалах справи відсутня.

Однак, до теперішнього часу, вищезазначені грошові кошти (післяплата) у розмірі 11800,00 грн. та в розмірі 5150,00 грн. не були виплачені позивачу, а також відправлення за декларацією № від 21.02.2020 не повернуто позивачу. Дані факти не оспорені відповідачем у даній справі.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що вантаж від позивача був прийнятий до відправлення відповідачем, проте за декларацією № від 20.02.2020 післяплата в сумі 11800,00 грн. та за декларацією № від 14.01.2020 післяплата в сумі 5150,00 грн. на рахунок позивача не надійшла, а за декларацією № від 21.02.2020 вантаж не виданий на вимогу позивачу.

Відповідно до ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено ЦК України, іншими законами України, транспортними кодексами (статутами).

Згідно Розділу 12 Регламенту надання послуг в межах України (який розміщений в тому числі на сайті ТОВ «Ін-Тайм») у рамках послуги «Гарантія Післяплати у відділеннях» (Післяплата) у рамках даної послуги Компанія виступає гарантом того, що Одержувач відправлення сплатить Відправнику його вартість, зазначену в Декларації. Платником за послугу Гарантія Післяплати може виступати, як Відправник, так і Одержувач, - це оговорюється в момент оформлення Декларації Відправником. Оголошена цінність відправлення, при цьому, не може бути меншою за суму післяплати. Відправник може отримати кошти у відділенні Компанії. (Тобто, за умовами Договору та Регламенту, Компанія - ТОВ «Ін-Тайм»).

Приписами ч. 2 ст. 919 ЦК України визначено, що вантаж, не виданий одержувачеві на його вимогу протягом тридцяти днів після спливу строку його доставки, якщо більш тривалий строк не встановлений договором, транспортними кодексами (статутами), вважається втраченим.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів доставки (видачі) вантажу за декларацією № від 21.02.2020 позивачу, суд дійшов висновку про те, що прийнятий відповідачем до відправлення за вказаною декларацією вантаж від позивача є втраченим.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 314 ГК України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає:

у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає;

у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість;

у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Умовами п. 6.4. Договору сторони визначили, що Перевізник несе матеріальну відповідальність за збереження відправлення від повної або часткової втрати, ушкодження чи псування відправлення у розмірі фактичної шкоди, окрім випадків, передбачених законодавством. Розмір фактичної шкоди встановлюється виходячи із оголошеної Відправником цінності відправлення, але не може перевищувати його фактичної вартості. Мінімальний розмір цінності відправлення оголошений (задекларований) Відправником не може бути меншим за 200,00 (двісті) гривень. Ніякі інші виплати, в тому числі компенсації моральних збитків та неодержаного прибутку, Перевізником не виконуються.

Таким чином, оскільки прийнятий відповідачем від позивача до відправлення вантаж за декларацією № від 21.02.2020 є втраченим саме під час здійснення відправлення, тобто з вини Перевізника, відтак в силу умов п. 6.4. Договору відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу завдану шкоду у зв`язку з втратою вантажу виходячи із оголошеної Відправником цінності відправлення, тобто в розмірі 18400,00 грн. (загальна оголошена цінність відправленого товару).

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать, що відповідач не виконав обов`язок щодо забезпечення збереження відправлення до моменту видачі його одержувачу, передбачений п.п. 5.1.3. п 5.1. Договору, та не забезпечив перерахування позивачу післяплати за декларацією № від 20.02.2020 в сумі 11800,00 грн. та за декларацією № від 14.01.2020 в сумі 5150,00 грн.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач довів суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов`язань за Договором, а саме: незабезпечення перерахування позивачу післяплати, незабезпечення збереження відправлення до моменту видачі його одержувачу, довів факт завдання шкоди у зв`язку із втратою вантажу та вину відповідача у втраті вантажу.

Відповідач докази належного виконання своїх обов`язків за Договором, докази перерахування (видачі) позивачу грошових коштів (післяплати), докази відшкодування вартості втраченого вантажу суду не надав, заявлених до нього вимог не спростував.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Орбіс Авто" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін-Тайм" про стягнення завданої майнової шкоди (матеріальних збитків) в сумі 35350,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору в сумі 2102,00 грн. покладаються на відповідача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ін-Тайм" відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Разом з тим, в пункті 4 прохальної частини позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, які за попередніми (орієнтовними) розрахунками позивача складатимуть 3000,00 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3, 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому судом враховано, що поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність № 5076-VI від 05.07.2012 року, де зазначено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною 4 статті 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

За змістом статті 126 та частини 4 ст. 129 ГПК України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 6-рп/2013 у справі № 1-4/2013.

Приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Втім, позивачем не надано до матеріалів справи докази, які підтверджують понесення ним витрат на оплату правничої допомоги, зокрема: договір про надання правової допомоги, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, платіжне доручення або інший документ, який підтверджує сплату відповідних послуг адвокату, докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Враховуючи викладене у господарського суду відсутні підстави для покладення на відповідача зазначених сум, тому клопотання позивача про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні, яке відбулося 17.12.2020, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 126, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Орбіс Авто" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін-Тайм" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін-Тайм", 70500, Запорізька область, м. Оріхів, вул. Янцена Йогана, буд. 31, ідентифікаційний код 32061200, на користь:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Орбіс Авто", 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9, корпус 91, кімната 814, ідентифікаційний код 42080649, завдану майнову шкоду (матеріальні збитки) в сумі 35350 (тридцять п`ять тисяч триста п`ятдесят) грн. 00 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп., видавши наказ.

Повне рішення складено 28.12.2020 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.