РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.12.2020Справа № 910/14428/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельфа лабораторія»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вежа Фарм «Нова Аптека»

про стягнення 53.667,96 грн

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

23.09.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельфа лабораторія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вежа Фарм «Нова Аптека» про стягнення 53.667,96 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі укладеного між сторонами договору поставки № 19/15-П від 30.06.2015, позивачем у період з 19.07.2019 по 27.01.2020 передано відповідачу товар на загальну суму 53.727,12 грн, який відповідач мав сплатити у строк до 15.02.2020. У зв`язку з тим, що відповідачем не було сплачено вказану суму, позивач звернувся до останнього з претензією № 12/05-1 від 12.05.2020 про повернення нереалізованого товару або здійснити розрахунок за реалізований товар. Враховуючи те, що відповідачем було перераховано на рахунок позивача лише 56,16 грн, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 53.667,96 грн боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/14428/20 від 28.09.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

22.10.2020 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2020 відкрито провадження у справі № 910/14428/20 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Даною ухвалою суду зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 27.10.2020 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, 6, оф. 7 (номер відправлення 3621), яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Проте, конверт разом з ухвалою від 27.10.2020 (номер відправлення 3621) було повернуто до суду поштовим відділенням зв`язку без вручення адресату з відміткою від 02.12.2020 «не існує за адресою».

Згідно з ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідач вимог ухвали про відкриття провадження у справі від 27.10.2020 не виконав, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.06.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ельфа лабораторія» (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вежа Фарм «Нова Аптека» (покупець, відповідач) було укладено договір поставки № 19/15-П (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця товари (надалі - товар) згідно з заявками покупця в асортименті та по цінам, вказаним у видаткових накладних, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, визначених цим договором.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушення умов договору не в повному обсязі сплатив вартість поставленого товару, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 53.667,96 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з п. 9.1 договору він набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2015. Договір вважається таким, що припинив свою дію після виконання сторонами усіх своїх зобов`язань по цьому договору.

Відповідно до п. 2.4 договору загальна ціна даного договору складається з сум, зазначених у видаткових накладних на кожну партію товару.

Згідно з п. 3.3 договору право власності на товар переходить до покупця в момент отримання останнім товару. Моментом отримання товару вважається відмітка покупця про отримання товару на видатковій накладній постачальника.

Відповідно до ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач передав, а відповідач прийняв товар загальною вартістю 53.727,12 грн, що підтверджується наступними видатковими накладними, які підписані та скріплені печатками обох сторін:

№ 25032 від 19.07.2019 - 189,96 грн,

№ 25197 від 22.07.2019 - 952,92 грн,

№ 25201 від 22.07.2019 - 578,82 грн,

№ 25488 від 24.07.2019 - 171,30 грн,

№ 26228 від 30.07.2019 - 663,42 грн,

№ 26361 від 31.07.2019 - 249,00 грн,

№ 26767 від 02.08.2019 - 516,60 грн,

№ 26871 від 05.08.2019 -250,50 грн,

№ 26875 від 05.08.2019 - 633,66 грн,

№ 29914 від 28.08.2019 - 1.144,86 грн,

№ 29938 від 28.08.2019 - 1.011,18 грн,

№ 30353 від 02.09.2019 - 5.126,28 грн,

№ 30655 від 04.09.2019 - 312,18 грн,

№ 33312 від 24.09.2019 - 1.529,82 грн,

№ 33374 від 25.09.2019 - 625,80 грн,

№ 33854 від 27.09.2019 - 1.225,80 грн,

№ 33858 від 27.09.2019 - 968,28 грн,

№ 33906 від 30.09.2019 - 1.713,96 грн,

№ 33918 від 30.09.2019 - 3.315,54 грн,

№ 34303 від 02.10.2019 - 293,40 грн,

№ 35038 від 08.10.2019 - 884,04 грн,

№ 35662 від 11.10.2019 - 358,56 грн,

№ 35989 від 15.10.2019 - 2.098,26 грн,

№ 36072 від 16.10.2019 - 470,82 грн,

№ 36079 від 16.10.2019 - 223,26 грн,

№ 36873 від 23.10.2019 - 388,88 грн,

№ 37345 від 25.10.2019 - 299,28 грн,

№ 37396 від 28.10.2019 - 1.200,24 грн,

№ 37440 від 28.10.2019 - 2.394,90 грн,

№ 37388 від 28.10.2019 - 678,66 грн,

№ 37930 від 30.10.2019 - 444,90 грн,

№ 38753 від 06.11.2019 - 418,62 грн,

№ 39707 від 13.11.2019 - 243,54 грн,

№ 40062 від 15.11.2019 - 268,38 грн,

№ 40670 від 20.11.2019 - 158,82 грн,

№ 42466 від 04.12.2019. - 498,30 грн,

№ 42850 від 06.12.2019 - 1.274,40 грн,

№ 43423 від 11.12.2019 - 326,82 грн,

№ 43842 від 13.12.2019 - 239,52 грн,

№ 43920 від 13.12.2019 - 697,74 грн,

№ 44088 від 16.12.2019 - 3.472,14 грн,

№ 44022 від 16.12.2019 - 1.899,18 грн,

№ 2670 від 27.01.2020 - 13.315,08 грн.

Згідно з п. 4.1 договору оплата за договором проводиться покупцем за реалізований товар за кожні 14 (чотирнадцяти) календарних днів (далі - період реалізації) протягом 4 (чотирьох) календарних днів з моменту закінчення періоду реалізації. За кожний місяць покупець зобов`язаний надати постачальникові засобами факсимільного зв`язку (через представника постачальника) письмові звіти про реалізацію і залишки товару на складі не пізніше наступного робочого дня з останнього дня місяця. Звіти повинні містити інформацію про залишки товару на складі, обсяги і напрямки реалізації товару.

Відповідно до п. 4.2. договору оплата проводиться шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Згідно з п. 4.3 договору днем здійснення платежу вважається день, в який сума, що підлягає сплаті, списана з поточного рахунку покупця.

Відповідачем здійснено повернення поставленого товару частково на суму 59,16 грн, що підтверджується видатковою накладною (повернення) № 6А-Нв-0002872 від 07.05.2020.

Відповідачем доказів того, що переданий йому товар не реалізований не подано.

Позивач звертався до відповідача з претензією № 12/05-1 від 12.05.2020 про погашення заборгованості за договором, в якій просив протягом семи календарних днів здійснити розрахунки за реалізований товар в сумі 73.952,88 грн, вказана претензія була надіслана відповідачу 12.05.2020 на адресу: м. Київ, вул. Івана Мазепи, 3-Б, оф. 197, яка зазначена в договорі як юридична, що підтверджується описом вкладення та накладною № 764.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Проте, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором вартість поставленого товару не сплатив, в зв`язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка не оспорена відповідачем та складає 53.667,96 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання по сплаті поставленого товару за договором в повному обсязі не подано.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача вартості поставленого товару в розмірі 53.667,96 грн.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельфа лабораторія» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вежа Фарм «Нова Аптека» (01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, 6, офіс 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельфа лабораторія» (03148, м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, 9, ) 53.667 (п`ятдесят три тисячі шістсот шістдесят сім) грн 96 коп. основного боргу, 2.102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В. Сівакова