ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 рокуСправа № 912/3001/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Буніна О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/3001/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА АГРО ХІМ", 28000, Кіровоградська область, Олександрійський район, селище Веселе, вул. Садова, буд. 22,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Вексей Сергія Васильовича, АДРЕСА_1 ,

про стягнення 361 675,75 грн,

представники:

від позивача - Гулий А.В., ордер від 20.08.20 ВА № 1006583;

від відповідача - участі не брали.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА АГРО ХІМ", яка містить вимоги до Фізичної особи-підприємець Вексей Сергія Васильовича про стягнення заборгованості за договором поставки ЗЗР № 097 від 01.06.2017, договором поставки насіння № 166 від 20.11.2017, договором поставки ЗЗР № 167 від 20.11.2017, договором поставки насіння № 264 від 24.09.2018, договором поставки ЗЗР № 271 від 04.10.2018, договором поставки ЗЗР № 203 від 13.05.2019 в сумі 111 455,38 грн, пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 71 171,11 грн, 30 % річних - 76 040,00 грн, заборгованості за користування грошовими коштами на умовах товарного кредиту у розмірі 92 596,94 грн та інфляційне збільшення боргу в розмірі 10 412,32 грн, з покладанням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки ЗЗР від 01.06.2017 № 097, договору поставки насіння від 20.11.2017 № 166, договору поставки ЗЗР від 20.11.2017 № 167, договору поставки насіння від 24.09.2018 № 264, договором поставки ЗЗР від 04.10.2018 № 271, договору поставки ЗЗР від 13.05.2019 № 203, в частині своєчасної та повної оплати поставленого товару.

Ухвалою від 18.09.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА АГРО ХІМ" до Фізичної особи-підприємця Вексей Сергія Васильовича про стягнення 361 675,75 грн залишено без руху.

24.09.2020 на адресу господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА АГРО ХІМ" надійшов лист від 22.09.2020 № б/н про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 28.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/3001/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 26.10.2020 о 15:00, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

26.10.2020 на електронну адресу господарського суду (з КЕП) від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА АГРО ХІМ" надійшло клопотання від 26.10.2020 № б/н про відкладення розгляду справи на іншу дату.

26.10.2020 суд відкрив підготовче засідання.

Ухвалою від 26.10.2020 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА АГРО ХІМ" від 26.10.2020 № б/н про відкладення розгляду справи. Відкладено підготовче засідання у справі № 912/3001/20 до 16.11.2020 на 15:00 год.

16.11.2020 господарський суд продовжив підготовче засідання.

Ухвалою від 16.11.2020 продовжено строк підготовчого провадження у справі №912/3001/20 на тридцять днів. Закрито підготовче провадження у справі №912/3001/20. Справу № 912/3001/20 призначено до судового розгляду по суті на 08.12.2020 на 14:00 год.

08.12.2020 суд відкрив розгляд справи по суті.

08.12.2020 на електронну адресу господарського суду (з КЕП) від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА АГРО ХІМ" надійшло клопотання від 08.12.2020 № б/н про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою від 08.12.2020 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА АГРО ХІМ" від 08.12.2020 № б/н про відкладення розгляду справи. Відкладено судове засідання у справі № 912/3001/20 до 24.12.2020 на 10:00 год.

24.12.2020 господарський суд продовжив розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 24.12.2020 був присутній представник позивача.

Відповідач участі повноважного представника не забезпечив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 24.12.2020 за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

01.06.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА АГРО ХІМ" та Фізичною особою-підприємцем Вексей Сергієм Васильовичем укладено Договір поставки ЗЗР № 097 (далі - Договір № 097, а.с. 8-10) пунктом 1.1. якого визначено, що згідно з цим Договором поставки Постачальник зобов`язується продати та поставити у строки передбачені цим Договором Покупцеві засоби захисту рослин (далі - Товар), а Покупець зобов`язується приймати зазначений товар і оплачувати його вартість згідно встановленого цим Договором порядку. Поставка товару здійснюється Постачальником згідно замовлень Покупця, за умови наявності товару на складі Постачальника. Замовлення можуть надаватися Покупцем шляхом надіслання Постачальнику відповідних повідомлень електронною поштою, факсом або поштою.

Умовами п. 1.2. Договору № 097 визначено, що асортимент, номенклатура, кількість, ціна та характеристики товару визначаються сторонами на підставі замовлення Покупця та виходячи з наявності товару на складі постачальника й вказуються у відповідній специфікації та видаткових накладних. Кожна Специфікація підписуються сторонами, додається до Договору і є його невід`ємною частиною.

Згідно п.п. 2.2.1 п. 2.2. Договору № 097 Покупець зобов`язаний прийняти та оплатити товар в строки та на умовах, передбачених договором та/або додатковими угодами (специфікаціями, видатковими накладними) до нього шляхом перерахування коштів на рахунок Продавця.

Пунктом 3.2. Договору № 097 визначено, що остаточна ціна Договору визначається виходячи із загальної вартості замовленого і поставленого товару, згідно підписаних сторонами Специфікацій та видаткових накладних на товар в період дії цього Договору.

У п. 4.1. Договору № 097 передбачено, що оплата товару Покупцем здійснюється у безготівковій формі, за ціною та у строки визначені у Специфікації, видаткових накладних шляхом перерахування 100% вартості товару на поточний банківський рахунок Постачальника в терміни зазначені в Специфікаціях до цього Договору.

Відповідно до п. 5.2. Договору № 097 приймання-передача товару здійснюється уповноваженими представниками сторін та оформлюється шляхом підписання відповідних видаткових накладних на товар. Датою поставки товару вважається дата вказана у видаткових накладних на відпуск товару.

Згідно п. 7.3. Договору № 097 у разі прострочення строків оплати товару відповідно до п.4.1., Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми заборгованості за кожен день прострочки.

Як визначено у п. 7.5. Договору № 097, відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України за порушення грошового зобов`язання Покупець зобов`язується сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочи та 30% річних від простроченої (неоплаченої) суми.

За п. 7.6. Договору № 097 Подавець має право, а Покупець погоджується з тим, що відповідно до вимог ст. 536, ч. 5 ст. 694 Цивільного кодексу України у разі порушення Покупцем строків оплати вказаних в договорі (або додатках, специфікаціях до договору), товар вважається проданим на умовах товарного кредиту, в такому разі Продавець нараховує Покупцеві відсотки за користування товарним кредитом (користування чужими грошовими коштами), без додаткового погодження з Покупцем, за період від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати у розмірі 0,1 % в день від вартості переданого, але неоплаченого товару.

У п. 7.8. Договору № 097 сторони погодили, що строк нарахування штрафних санкцій за цим Договором не обмежується строком встановленим ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Згідно п. 10.1 Договору № 097, цей Договір вважається укладеним з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31 грудня 2017 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

У Додатку № 1 до Договору поставки ЗЗР № 097 сторони підписали Специфікацію №001, якою визначено вид та вартість товару, що склала 16 800,00 грн, строк поставки до 02.06.2017 та строк оплати вартості товару до 30.09.2017 (а.с. 11).

Отримання товару відповідачем підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № РН-0000252 від 01.06.2017 на суму 16 800,00 грн (а.с. 12).

20.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА АГРО ХІМ" та Фізичною особою-підприємцем Вексей Сергієм Васильовичем укладено Договір поставки насіння № 166 (далі - Договір № 166, а.с. 13-14), пунктом 1.1. якого визначено, що згідно з цим Договором поставки Постачальник зобов`язується продати та поставити у строки передбачені цим Договором Покупцеві насіння рослин (далі - Товар), а Покупець зобов`язується приймати зазначений товар і оплачувати його вартість згідно встановленого цим Договором порядку. Поставка товару здійснюється за рахунок Покупця згідно замовлень Покупця, за умови наявності товару на складі Постачальника. Замовлення можуть надаватися Покупцем шляхом надіслання Постачальнику відповідних повідомлень електронною поштою, факсом або поштою.

Умовами п. 1.2. Договору № 166 визначено, що асортимент, номенклатура, кількість, ціна та характеристики товару визначаються сторонами на підставі замовлення Покупця та виходячи з наявності товару на складі постачальника й вказуються у відповідній специфікації та видаткових накладних. Кожна Специфікація підписуються сторонами, додається до Договору і є його невід`ємною частиною.

Згідно п.п. 2.2.1 п. 2.2. Договору № 166 Покупець зобов`язаний прийняти та оплатити товар в строки та на умовах, передбачених договором та/або додатковими угодами (специфікаціями, видатковими накладними) до нього шляхом перерахування коштів на рахунок Продавця.

Пунктом 3.1. Договору № 166 визначено, що остаточна ціна Договору визначається виходячи із загальної вартості замовленого і поставленого товару, згідно підписаних сторонами Специфікацій та видаткових накладних на товар в період дії цього Договору.

У п. 4.1. Договору № 166 передбачено, що оплата товару Покупцем здійснюється у безготівковій формі, за ціною та у строки визначені у Специфікації, видаткових накладних шляхом перерахування 100% вартості товару на поточний банківський рахунок Постачальника в терміни зазначені в Специфікаціях до цього Договору.

Відповідно до п. 5.2. Договору № 166 приймання-передача товару здійснюється уповноваженими представниками сторін та оформлюється шляхом підписання відповідних видаткових накладних на товар. Датою поставки товару вважається дата вказана у видаткових накладних на відпуск товару.

Договір поставки насіння № 166 від 20.11.2017 згідно п. 10.1 вважається укладеним з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2017 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань за цим Договором.

У Додатку № 1 до Договору поставки насіння № 166 сторони підписали Специфікацію № 001, якою визначено вид та вартість товару, що склала 21 000,00 грн, строк поставки до 30.11.2017 та строк оплати вартості товару до 30.11.2017 (а.с. 15).

Отримання товару відповідачем підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № РН-0000449 від 20.11.2017 на суму 21 000,00 грн (а.с. 16).

20.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА АГРО ХІМ" та Фізичною особою-підприємцем Вексей Сергієм Васильовичем укладено Договір поставки ЗЗР № 167 (а.с. 17-19) умови якого повністю ідентичні з умовами Договору поставки ЗЗР №097 від 01.06.2017 та який згідно п. 10.1 вважається укладеним з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2017 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань за цим Договором.

У Додатку № 1 до Договору поставки ЗЗР № 167 сторони підписали Специфікацію №001, якою визначено вид та вартість товару, що склала 1 300,00 грн, строк поставки до 30.11.2017 та строк оплати вартості товару до 30.11.2017 (а.с. 20).

Отримання товару відповідачем підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № РН-0000450 від 20.11.2017 на суму 1 300,00 грн (а.с. 21).

24.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА АГРО ХІМ" та Фізичною особою-підприємцем Вексей Сергієм Васильовичем укладено Договір поставки насіння № 264 (а.с. 22-24), умови якого аналогічні умовам Договору поставки насіння № 166 від 20.11.2017 та який за п. 10.1 вважається укладеним з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2018 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань за цим Договором.

У Додатку № 1 до Договору поставки насіння № 264 сторони підписали Специфікацію № 001, якою визначено вид та вартість товару, що склала 51 574,98 грн, строк поставки до 28.09.2018 та строк оплати вартості товару до 30.12.2018 та Специфікацію № 002, якою визначено вид та вартість товару, що склала 137 190,20 грн, строк поставки до 31.12.2018 та строк оплати вартості товару до 15.06.2019 (а.с. 25, 26).

Отримання товару відповідачем підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № РН-0000807 від 24.09.2018 на суму 51 574,98 грн та видатковою накладною № РН-0000902 від 30.11.2018 на суму 137 190,20 грн (а.с. 27, 28).

04.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА АГРО ХІМ" та Фізичною особою-підприємцем Вексей Сергієм Васильовичем укладено Договір поставки ЗЗР № 271 (а.с. 29-31) умови якого повністю ідентичні з умовами Договору поставки ЗЗР №097 від 01.06.2017 і Договору поставки ЗЗР № 167 від 20.11.2017 та який за п. 10.1 вважається укладеним з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2018 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань за цим Договором.

У Додатку № 1 до Договору поставки ЗЗР № 271 сторони підписали Специфікацію № 001, якою визначено вид та вартість товару, що склала 109 800,00 грн, строк поставки до 31.12.2018 та строк оплати вартості товару до 15.06.2019 (а.с. 32).

Отримання товару відповідачем підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № РН-0000834 від 04.10.2018 на суму 109 800,00 грн (а.с. 33).

13.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА АГРО ХІМ" та Фізичною особою-підприємцем Вексей Сергієм Васильовичем укладено Договір поставки ЗЗР № 203 (а.с. 34-36) умови якого повністю ідентичні з умовами Договору поставки ЗЗР №097 від 01.06.2017 і Договору поставки ЗЗР № 167 від 20.11.2017 і Договору поставки ЗЗР №271 від 04.10.2018 та який за п. 10.1 вважається укладеним з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2019 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань за цим Договором.

У Додатку № 1 до Договору поставки ЗЗР № 203 сторони підписали Специфікацію № 001, якою визначено вид та вартість товару, що склала 34 900,20 грн, строк поставки до 31.05.2019 та строк оплати вартості товару до 30.09.2019 та Специфікацію № 002, якою визначено вид та вартість товару, що склала 3 000,00 грн, строк поставки до 30.06.2019 та строк оплати вартості товару до 30.09.2019 (а.с. 37, 38).

Отримання товару відповідачем підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № РН-0000583 від 20.05.2019 на суму 18 900,12 грн, видатковою накладною № РН-0000619 від 23.05.2019 на суму 16 000,08 грн та видатковою накладною № РН-0000744 від 19.06.2019 на суму 3 000,00 грн (а.с. 39 - 41).

Укладені між сторонами договори підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками.

Таким чином, сума боргу яка підлягала до сплати відповідачем за поставлений товар всього складає 375 565,38 грн.

Як стверджує позивач, відповідачем частково було здійснено платежі в рахунок погашення суми основного боргу на підтвердження чого надано банківські виписки з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА АГРО ХІМ" (а.с. 59-97).

Так, відповідачем на виконання умов Договору було здійснено часткові оплати за отриманий товар на суму 264 110,00 грн, за відповідачем рахується сума боргу в розмірі 111 455,38 грн.

Враховуючи відсутність сплати суми боргу відповідачем у повному обсязі, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступні норми права.

Укладені між сторонами Договори за своєю правовою природою є договорами поставки, відтак до правовідносин, що виникли між сторонами на підставі даних договорів слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини поставки.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Правовідносини купівлі-продажу регулюються главою 54 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що позивач свої зобов`язання за договорами поставки виконав повністю, поставив відповідачу Товар на загальну суму 375 565,38 грн, термін оплати відповідно до п. 4.1. Договорів та Специфікацій до них настав. Відповідач свої зобов`язання щодо оплати виконав частково, сплатив грошові кошти у сумі 264 110,00 грн.

З урахуванням вищенаведеного, а також тієї обставини, що відповідачем у справі позовні вимоги не заперечено, факти, викладені в позовній заяві, не спростовано, строк виконання зобов`язання за договорами є таким, що настав, господарський суд вважає позовні вимоги про стягнення основного боргу в розмірі 111 455,38 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 71 171,11 грн.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 Цивільного кодексу України визначає правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема, сплату неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Можливість нарахування Постачальником (позивачем) пені визначена сторонами у п.7.3 договорів, за яким, у разі прострочення строків оплати товару відповідно до п.4.1., Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми заборгованості за кожен день прострочки.

Приписами ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 1 частини 1 статті 258 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Статтею 259 Цивільного кодексу України передбачено право сторін договору змінити тривалість строків позовної давності, а саме позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.

Так, сторонами у п. 7.8. договорів врегульовано, що строк нарахування штрафних санкцій (неустойки) за цим Договором не обмежується строком, встановленим ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язань за цим Договором нараховуються до моменту належного виконання відповідного зобов`язання або до моменту звернення кредитора до суду з вимогою про стягнення штрафних санкцій, в залежності від того, яка обставина настане раніше. До вимог про стягнення штрафних санкцій за цим Договором не застосовується строк спеціальної позовної давності передбачений п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України. Кредитор за зобов`язанням, що порушене, може звернутися до суду з вимогою про стягнення штрафних санкцій за цим Договором в межах строку загальної позовної давності, встановленого ст. 257 Цивільного кодексу України.

Отже, встановивши розмір, термін і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі. Тобто сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 Цивільного кодексу України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (частина третя статті 6 Цивільного кодексу України), у тому числі, мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати). Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 21.06.17 у справі № 910/2031/16, Верховного Суду від 10.04.18 у справі № 916/804/17, Верховного Суду від 10.09.20 у справі № 916/1777/19.

Суд зазначає, що з урахуванням умов Специфікацій до договорів, зокрема за Договором поставки ЗЗР № 097 на суму боргу 16 800,00 грн строк оплати настав 30.09.2017, за Договором поставки насіння № 166 на суму 21 000,00 грн строк оплати настав 30.11.2017, за Договором поставки ЗЗР № 167 на суму 1 300,00 грн строк оплати настав 30.11.2017, за Договором поставки насіння № 264 згідно Специфікації № 001 на суму 51 574,98 грн строк оплати настав 30.12.2018 та згідно Специфікації № 002 на суму 137 190,20 грн строк оплати настав 15.06.2019, за Договором поставки ЗЗР № 271 на суму 109 800,00 грн строк оплати настав 15.05.2019, за Договором поставки ЗЗР № 203 згідно Специфікації № 001 на суму 34 900,00 грн строк оплати настав 30.09.2019 та згідно Специфікації № 002 на суму 3 000, 00 грн строк оплати настав 30.09.2019, а отже відповідач є таким, що прострочив визначені у договорах строки належних з нього оплат за отриманий товар.

Позивачем надано до матеріалів справи розрахунок пені з урахуванням положень спірних договорів (а.с. 43-58), перевіривши який, суд встановив його обґрунтованість та правильність здійснення. Відповідачем не заперечно розрахунок позивача, а тому пеня у розмірі 71 171,11 грн підлягає задоволенню повністю.

Додатково позивачем нараховано 10 412,32 грн втрат від інфляції та 76 040,00 грн, що складають 30% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України правовими наслідками порушення грошового зобов`язання є нарахування процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат. Так, згідно частини другої наведеної норми боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень статей 524, 533, 625 Цивільного кодексу України, грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Інфляційні нарахування на суму боргу та сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), які передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування утримуваними ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї. Період нарахування вказаних платежів законодавством не обмежений та здійснюється протягом всього часу існування прострочки виконання грошового зобов`язання.

Отже, кредитор вправі вимагати стягнення з боржника в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

У п. 7.5 спірних договорів сторони визначили інший розмір відсотків річних, який підлягає до стягнення, а саме 30 % річних, з урахуванням якого позивачем здійснено відповідні нарахування (а.с. 43-58).

Перевіривши надані позивачем розрахунки втрат від інфляції та 30 % річних, суд встановив правильність їх здійснення, а також враховуючи відсутність заперечень відповідача суд у повному обсязі задовольняє 10 412,32 грн втрат від інфляції та 76 040,00 грн, що складають 30% річних.

У порядку п. 7.6. спірних договорів, ст. 536 та ч. 4 ст. 694 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення із відповідача відсотки за користування товаром на умовах товарного кредиту у розмірі 0,1 % в день від вартості переданого, але неоплаченого товару, що складає 92 596,94 грн, розрахунок яких наявний у матеріалах справи.

Статтею 536 Цивільного кодексу України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Правовий аналіз зазначеної вище норми свідчить про те, що зазначені у ст. 536 Цивільного кодексу України проценти є платою за користування чужими грошовими коштами. Підставами для застосування до правовідносин сторін приписів ст. 536 Цивільного кодексу України є факт користування чужими коштами і встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством.

Термін "користування чужими грошовими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Такий правовий висновок викладено зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17.

Крім того, відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.13 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", проценти річних, про які йдеться у частині другій статті 625 ЦК України, необхідно відрізняти від процентів за користування чужими коштами, передбачених статтею 536 названого Кодексу. Стягнення процентів річних є заходом відповідальності за порушення грошового зобов`язання і одночасно, як зазначалося, способом захисту майнового права та інтересу кредитора, тобто зобов`язанням сплатити кошти, тоді як проценти, зазначені у статті 536 ЦК України, - це плата за користування чужими коштами, в тому числі безпідставно одержаними, збереженими грішми (стаття 1214 ЦК України).

Підставами для застосування до правовідносин сторін статті 536 ЦК України є, по-перше, факт користування чужими коштами, по-друге - встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством. Спільним для цих процентів є те, що вони нараховуються саме у зв`язку з користуванням чужими коштами. Положення ж частини другої статті 625 ЦК України в частині сплати процентів річних застосовуються за наявності порушення грошового зобов`язання. Тому, зокрема, якщо в законі або в укладеному сторонами договорі передбачено розмір процентів за користування чужими коштами (стаття 536 ЦК України), то це не позбавляє кредитора права звернутися до боржника з позовом про стягнення як зазначених процентів, так і трьох процентів річних (якщо інший їх розмір не передбачено договором або Законом) - за наявності порушення боржником грошового зобов`язання.

Таким чином, нарахування позивачем 0,1 % за користування чужими грошовими коштами від вартості неоплаченого товару відповідає чинному законодавству та дійсним обставинам справи.

Перевіривши розрахунок відсотків за користування товарним кредитом, господарський суд встановив, що він є правильним.

Відповідач жодних заперечень з приводу здійсненого позивачем розрахунку не подав.

Враховуючи наведене, сума заборгованості за користування грошовими коштами на умовах товарного кредиту, яка складає 92 596,94 грн, підлягає задоволенню повністю.

Господарський суд на підставі повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів та встановивши усі обставини справи, дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з фізичної особи-підприємця Вексей Сергія Васильовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА АГРО ХІМ" заборгованості за Договором поставки ЗЗР № 097 від 01.06.2017, Договором поставки насіння № 166 від 20.11.2017, Договором поставки ЗЗР № 167 від 20.11.2017, Договором поставки насіння № 264 від 24.09.2018, Договором поставки ЗЗР № 271 від 04.10.2018, та Договором поставки ЗЗР № 203 від 13.05.2019 у загальному розмірі 361 675,75 грн підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням обставин даної справи, суд покладає судові витрати на відповідача.

До закінчення судових дебатів представником позивача зроблено усну заяву про подання доказів понесення судових витрат у порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Вексей Сергія Васильовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА АГРО ХІМ" (28000, Кіровоградська область, Олександрійський район, селище Веселе, вул. Садова, буд. 22; ) заборгованість за договором поставки ЗЗР № 097 від 01.06.2017, договором поставки насіння № 166 від 20.11.2017, договором поставки ЗЗР № 167 від 20.11.2017, договором поставки насіння № 264 від 24.09.2018, договором поставки ЗЗР № 271 від 04.10.2018, договором поставки ЗЗР № 203 від 13.05.2019 в сумі 111 455,38 грн, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 71 171,11 грн, 30 % річних - 76 040,00 грн, заборгованість за користування грошовими коштами на умовах товарного кредиту у розмірі 92 596,94 грн та інфляційне збільшення боргу в розмірі 10 412,32 грн, а також судовий збір у розмірі 5 425,14 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень одночасно з врученням (надсиланням/видачею) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Агро Хім", адвокату Гулому А.В. (на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 ); Фізичній особі-підприємцю Вексей Сергію Васильовичу ( АДРЕСА_1 ).

Повне рішення складено 29.12.2020.

Суддя О.Л. Бестаченко