ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2020 р.

м. Київ

Справа № 911/2424/20

Суддя Черногуз А.Ф., за участю секретаря Парасочки Т.О., розглянув в порядку загального позовного провадження

позов Приватного акціонерного товариства ДТЕК Київські регіональні електромережі (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 2-Б, )

до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Ярослава Мудрого, буд. 1-А, )

про стягнення вартості не облікованої електричної енергії,

за участю представників:

позивача: Бабич М.М.;

відповідача: Станіславський С.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про стягнення вартості не облікованої електричної енергії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на порушення відповідачем Правил користування електричною енергією (далі ПКЕЕ), які діяли на момент правопорушення, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996, також позивач зазначає, що перевіркою встановлено безоблікове споживання відповідачем електричної енергії шляхом самовільного підключення до електромереж позивача, у зв`язку з чим останній просить суд стягнути з відповідача 126625,6 грн. вартості спожитої та необлікованої електроенергії.

Згідно ст. 176 ГПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому ст. 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.08.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, проведення підготовчого судового засідання призначено на 28.09.2020.

Ухвалою від 07.09.2020 судом виправлено описку допущену у резолютивній частині ухвали Господарського суду Київської області від 31.08.2020 у справі №911/2424/20, а саме, зазначено що запис: «Призначити проведення підготовчого засідання на 28.09.2020 на 14:00», читати як: «Призначити проведення підготовчого засідання на 21.09.2020 на 14:20.». В решті ухвалу Господарського суду Київської області від 31.08.2020 у справі №911/2424/20 залишено без змін.

21.09.2020 до суду від позивача надійшло клопотання №21/09 від 21.09.2020 про зміну назви позивача з ПрАТ «Київобленерго» на його прованаступника ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні мережі».

У підготовчому судовому засіданні 21.09.2020 судом ухвалою здійснено зміну найменування позивача у справі з Приватне акціонерне товариство Київобленерго на Приватне акціонерне товариство ДТЕК Київські регіональні електромережі та відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні 19.10.2020.

У підготовчому судовому засіданні 19.10.2020 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено проведення судового засідання на 02.11.2020 у зв`язку з відсутністю в суду відомостей повідомлення відповідача про час і місце судового засідання.

02.11.2020 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 02.11.2020 про застосування строків позовної давності в якому, відповідач стверджує, що позивачем пропущено строк позовної давності у 3 роки, з тих підстав, що Акт складений 16.05.2017, а позивач звернувся з позовом до суду у серпні 2020 року.

Також, до суду 02.11.2020 від відповідача надійшло клопотання б/н від 02.11.2020 про залучення третьої особи, відповідно до якого відповідач просив суд залучити до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 19, ). В обґрунтування зазначеного клопотання відповідач зазначає, що до основних функцій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, входить здійснення моніторингу виконання обов`язків позивача, зокрема, у правовідносинах, що склалися між позивачем та відповідачем. У зв`язку з необхідністю дослідження та встановлення судом обставин щодо стягнення вартості не облікованої електричної енергії вбачається об`єктивна необхідність у залученні до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, оскільки рішення у даній справі, на переконання відповідача, може вплинути на її права та обов`язки щодо однієї зі сторін.

16.11.2020 до суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 16.11.2020 про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою відповідача на COVID-19.

У підготовчому судовому засідані 16.11.2020 судом задоволено клопотання відповідача б/н від 16.11.2020 про відкладення розгляду справи та відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 07.12.2020.

26.11.2020 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву вх. №26336/20 від 26.11.2020 в якому відповідач, зокрема зазначає, що не мав на дату складання позивачем акту про порушення і не має на даний час у власності, на балансі чи у користуванні житлового будинку за адресою: с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Травнева, 9. Отже, відповідач не був на дату складання акту про порушення і не є на даний час споживачем електричної енергії за вказаною адресою, а також не надавав згоди підключатися до електричних мереж фізичним чи юридичним особам за вказаною адресою до складання і на дату складання акту про порушення.

Також, у відзиві відповідач зазначає, що електрик Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Чмирук Д.І. не був уповноваженою особою відповідача на складання акту про порушення № К032738 від 16.05.2017 р., крім того, свого підпису на акті він не ставив. Згідно рахунку за електроенергію за грудень 2017 року споживачем електричної енергії за адресою: вул. Травнева, 9, село Петропавлівська Борщагівка, була фізична особа Іщук Катерина Григорівна, якій позивачем відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 та якій за вказаною адресою встановлений лічильник, і якому позивачем відпускається електроенергія. Таким чином, позивачем помилково складено акт про порушення відносно відповідача, а не відносно фактичного споживача електричної енергії фізичної особи, а відтак акт складено з порушенням норм ПКЕЕ.

Окрім того, позивач розглянув акт про порушення без участі представника відповідача, а у протоколі №118 зазначив, що акт підлягає розрахунку згідно п. 2.8 ПКЕЕ, що протирічить акту про порушення, а якому зазначено про порушення п. 48 ПКЕЕн.

Поряд з цим, у відзиві відповідач просить суд визнати поважними причини пропуску процесуального строку на подання відзиву та поновити даний строк.

У підготовчому судовому засіданні 07.12.2020 судом закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.12.2020.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 08.12.2020 позивач підтримав позовні вимоги, відповідач проти позову заперечував, судом ухвалено рішення у справі.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Реалізація норми ст. 81 Господарського процесуального кодексу України щодо витребування господарським судом документів і матеріалів, необхідних для вирішення спору, безпосередньо залежить від суб`єктивної реалізації сторонами їх диспозитивного права витребовувати через суд докази.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне та обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Згідно з положеннями ст. 236 ГПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Від повноти встановлення відповідних обставин справи та правильної оцінки доказів залежить обґрунтованість висновків суду при ухваленні судом рішення по суті спору. При цьому, суд в кожному випадку повинен навести мотиви через які він приймає одні докази та відхиляє інші.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що положеннями п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі документами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 16.05.2018 уповноваженими представниками ПрАТ Київобленерго (на даний час - ПрАТ ДТЕК Київські регіональні електромережі) за участі представника Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Чмирука Д.І., за адресою об`єкта споживання: Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вул. Травнева, 9, було виявлено порушення п. 48 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 (далі ПКЕЕ), які діяли на момент правопорушення, а саме - самовільне підключення електропроводки та струмоприймачів до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, про що складено акт про порушення ПКЕЕ № К032738 від 16.05.2017.

Позивач у позові стверджує, щл представник відповідача акт про порушення К032738 від 16.05.2017 підписав, однак пояснень не надав.

08.06.2017 р. позивачем проведено засідання комісії з розгляду акту про порушення ПКЕЕ № К032738 від 16.05.2017 без присутності представника відповідача, оформлене протоколом № 118 від 08.06.2017 р., за результатами проведення якого вирішено, що акт підлягає розрахунку згідно п. 2.8 ПКЕЕ, п. 2.1.6 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ України № 562 від 04.05.2006, за 183 дні за період з 15.11.2016 по 16.05.2017 по тарифах, що діяли протягом періоду порушення.

10.03.2020 р. позивачем було направлено відповідачу протокол засідання комісії № 118 від 08.06.2017 р., розрахунок по акту, повідомлення про оплату по акту порушення ПКЕЕ № К032738 на суму 126625,86 грн. вартості електричної енергії внаслідок самовільного підключення до електромережі.

Рішення комісії від 08.06.2017 р., оформлене протоколом № 118, відповідачем оскаржено до суду не було, заборгованість у сумі 126625,86 грн. не сплачено, у зв`язку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача вартості необлікованої електричної енергії.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним та Господарським кодексами України а також Правилами користування електричною енергією, які діяли на момент правопорушення, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996

Дослідивши наявні матеріали справи та пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У відповідності з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (ч. 2 ст. 275 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Водночас, ст. 26 Закону України Про електроенергетику, в редакції на момент складання акту про порушення ПКЕЕ К032738 від 16.05.2017, було встановлено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Між тим, ст. 27 Закону України Про електроенергетику було визначено, правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Відповідно до п. 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 (які діяли на момент здійснення позивачем перевірки), договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Згідно з пп. 5 п. 8.1 ПКЕЕ постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право на безперешкодний доступ (за пред`явленням службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів обліку, контролю за рівнем споживання електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки обліку та технічної перевірки засобів обліку споживача відповідно до умов укладених договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт відповідно до договору.

У відповідності з п. 6.40 ПКЕЕ, у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 р. за № 782/12656.

Відповідно до п. 6.41 ПКЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

За положеннями п. 6.42 ПКЕЕ, на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії. Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків. Споживач має право оскаржити рішення комісії в суді.

Разом з тим, відповідно до п. 1.2 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ України № 562 від 04.05.2006 р., Методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку.

У відповідності з п. 2.1 Методики, вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, встановленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ, як, зокрема, самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника; підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку; підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку.

Поряд з цим, приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що позивач та відповідач не перебувають у договірних відносинах щодо постачання (купівлі-продажу) електричної енергії щодо об`єкта, стосовно якого було встановлено самовільне підключення до електромережі.

Відповідач, заперечуючи проти даного позову, посилався на те, що нарахування йому позивачем до сплати вартості необлікованої електричної енергії є незаконним, оскільки складений акт перевірки не містить достовірних даних щодо причетності Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до безпідставного та самовільного споживання електричної енергії на суму 126625,86 грн; що електрик Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради ОСОБА_1 не був уповноваженою особою відповідача на підписання акту про порушення № К032738 від 16.05.2017; що відповідач не є ні власником приміщення, в якому здійснювалась перевірка працівниками ПрАТ Київобленерго, ні орендарем, і будь-якого відношення до даного приміщення не має.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що акт про порушення № К030888 К032738 від 16.05.2017 було підписано трьома представниками постачальника електричної енергії, а зі сторони споживача ОСОБА_1 .

Водночас, матеріали справи не містять жодних доказів (не додано позивачем) на підтвердження того, що ОСОБА_1 є уповноваженою особою сільської ради, яка має право підпису при складанні відповідних документів, та щодо участі в проведенні перевірки ПрАТ Київобленерго.

Поряд з цим, визначення в акті про порушення № К032738 від 16.05.2017 споживачем безоблікової електричної енергії і, відповідно, порушником Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не ґрунтується на жодних доказах.

Так, судом встановлено, що позивачем не додано до позову будь-яких документів, які б підтверджували належність відповідачу приміщення, чи наявність факту здійснення останнім господарської діяльності у приміщенні, щодо якого проводилась перевірка та на час проведення вказаної перевірки, до матеріалів справи не надано.

Відтак, судом встановлено відсутність в матеріалах справи доказів того, що за адресою, вказаною в Акті про порушення К032738 від 16.05.2017, відповідач здійснює господарську чи іншу діяльність.

Разом з тим, відповідачем до справи додано копію рахунку на сплату електричної енергії, я якого вбачається, що за адресою: 08129, село Петропавлівська Борщагівка, вул. Травнева, 9, споживання електричної енергії здійснюється ОСОБА_2 за особовим рахунком НОМЕР_1 .

Отже, суд констатує, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами виникнення саме у відповідача обов`язку з відшкодування позивачу вартості необлікованої електроенергії за період з 15.11.2016 по 16.05.2017, спожитої, за твердженням позивача, шляхом самовільного підключення до електромережі без дозволу енергопостачальника з метою безоблікового споживання електричної енергії, на загальну суму 126625,86 грн.

Доказів, які б спростовували наведені вище обставини, до матеріалів справи не надано.

Відтак, у зв`язку з наведеним, суд доходить висновків про відсутність підстав для задоволення позову Приватного акціонерного товариства ДТЕК Київські регіональні електромережі до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про стягнення 126625,86 грн. вартості не облікованої електричної енергії, з огляду на недоведеність, необґрунтованість та безпідставність позовних вимог.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах Трофимчук проти України, Серявін та інші проти України обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Решта долучених до матеріалів справи доказів та наданих сторонами пояснень була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків суду не спростовує.

Принагідно суд вважає за необхідне зазначити на тому, що судом залишено без задоволення клопотання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг з тих підстав, що з поданого клопотання не вбачається обґрунтування відповідачем тієї обставини, яким саме чином рішення у даній справі може вплинути на права або обов`язки Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, як у відношенні до ПрАТ ДТЕК Київські регіональні електромережі, так і у відношенні до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області

Стосовно заявленого відповідачем клопотання про застосування наслідків спливу строків позовної давності до заявлених позивачем вимог суд зазначає таке.

Статтею 256 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з приписами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Проте, за змістом ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише у випадку встановлення судом наявності порушення відповідачем права особи, яка звернулась до суду з позовом; у разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Отже, підстави для застосування у даній справі позовної давності є відсутніми.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, з підстав відмови у задоволенні позовних вимог витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на позивача.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 22.12.2020.

Суддя А.Ф. Черногуз