ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2020м. ДніпроСправа № 904/3487/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Прокопенко А.В., розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислове об`єднання "Аріста", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 677 329,40 грн.

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача Присяжнюк Д.В.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислове об`єднання "Аріста" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 642 218,40 грн., що складають суму заборгованості за договором № 3056/2018 від 24.12.2018, 15 651,78 грн. - річних, 19 459,22 грн. - інфляції грошових коштів.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням зобов`язань за договором № 3056/2018 від 24.12.2018 в частині оплати поставленого товару.

У відзиві на позов, що надійшов до суду 01.09.2020, відповідач просить закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу у сумі 642 218,40 грн., а щодо вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат відмовити.

При цьому відповідач зазначає, що 22.06.2020 було проведено загальні збори кредиторів відповідача, на яких прийнято рішення: Схвалити план санації ПрАТ Дніпровський металургійний завод до порушення провадження у справі про банкрутство. Заборгованість перед позивачем за договором № 3056/2018 від 24.12.2018 у сумі 642 218,40 грн. увійшла до плану санації (Додаток № 1), за змістом якого строк виконання зобов`язань перед позивачем змінено. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 (суддя Мартинюк С.В.) затверджено план санації ПрАТ Дніпровський металургійний завод.

З огляду на викладене відповідач зазначає, що він сплатить основний борг за спірним договором, але в порядку та строки, встановлені планом санації, яку він вважає новацією відповідно до статті 604 Цивільного кодексу України. За таких обставин, на думку відповідача, предмет спору відсутній.

Щодо нарахування позивачем інфляційних втрат відповідач зазначає, що позивачем неправильно визначено початок періоду прострочення, оскільки нарахування інфляційних втрат починається з місяця, наступного за місяцем, в якому мав бути здійснений платіж

Позивачем також помилково включено в період прострочки 24.06.2020, оскільки в цей час діяв мораторій на задоволення вимог кредиторів, та як наслідок в цей час не нараховується 3% річних.

Позивач у відповіді на відзив проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позов заперечує та зазначає, що відсутні будь-які підстави для задоволення клопотання відповідача щодо закриття провадження у справі згідно з пунктом 2 частини 1 статті 213 ГПК України.

Ухвалою від 06.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.07.2020.

13.07.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника підприємства останнього.

14.07.2020 відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 20.07.2020 відкладено підготовче засідання до 02.09.2020.

Представник позивача в підготовче засідання 02.09.2020 не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи без участі представника підприємства останнього.

Ухвалою суду від 02.09.2020 було здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/3487/20 за правилами загального позовного провадження призначено підготовче засідання на 30.09.2020.

Представники сторін в підготовче засідання 30.09.2020 не з`явились.

Позивачем надіслано до суду клопотання про розгляд справи без участі представника підприємства останнього (а.с. 97).

Відповідач про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить залучене до матеріалів справи поштове повідомлення (а.с. 90).

Ухвалою суду від 30.09.2020 відкладено підготовче засідання до 02.11.2020.

Представник позивача в підготовче засідання 02.11.2020 не з`явився, надіславши клопотання про розгляд справи без участі представника підприємства останнього.

Ухвалою суду від 02.11.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 02.12.2020 та відкладено підготовче засідання до 25.11.2020.

Представник позивача в підготовче засідання 25.11.2020 не з`явився, згідно даних з офіційного сайту Акціонерного товариства "Укрпошта", ухвала суду від 02.11.2019, надіслана на адресу Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислове об`єднання "Аріста" за № 3050, знаходиться у точці видачі/доставки (а.с. 110-111).

Під час підготовчого провадження господарським судом вирішені питання, визначені частиною 2 статті 182 ГПК України, у зв`язку з чим господарським судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 16.12.2020, про що постановлено ухвалу.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

16.12.2020 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування є обставини, пов`язані з виконанням/невиконанням сторонами прийнятих на себе зобов`язань за договором в частині поставки товару та його оплати.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислове об`єднання "Аріста" (далі позивач, Постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний завод" (далі відповідач, Покупець) укладено договір № 3056/2018 від 24.12.2018 (далі - Договір) (а.с. 8-10).

Відповідно до пункту 1.1 Договору Постачальник зобов`язується передати покупцю продукцію (далі - товар), а покупець - прийняти у власність й оплатити товар на передбачених цим Договором умовах.

Номенклатура, перелік, асортимент, кількість, ціна, вартість товару та інші умови узгоджуються сторонами в специфікаціях (додатках), які після їх підписання є невід`ємною частиною цього договору. При зазначенні переліку, асортименту в специфікаціях (додатках) обов`язково зазначається код УКТ ЗЕД товару з дотриманням наступних вимог: при придбанні товарів, вироблених в Україні (крім підакцизних), указується не менш як 4 перших символів коду УКТ ЗЕД; при придбанні товарів, імпортованих в Україну та підакцизних, указується 10 символів коду УКТ ЗЕД (пункт 1.2 Договору).

Згідно з пунктом 2.1 Договору поставка товару здійснюється партіями. Партія товару товар, оформлений одним товарно-транспортним документом.

Датою поставки товару вважається дата, проставлена на видатковій накладній при отриманні товару; при поставці залізничним транспортом відмітка станції призначення в залізничній накладній, якщо інше не обумовлено специфікацією (додатком).

Право власності на товар, а також усі пов`язані з ним ризики переходять від постачальника до покупця відповідно до умов переходу права власності на товар, визначений у специфікаціях (пункт 2.4 Договору).

Відповідно до пункту 4.1 Договору оплата вартості партії товару здійснюється в гривнях на розрахунковий рахунок постачальника, зазначений у цьому договорі, на умовах оплати, узгоджених сторонами у відповідній специфікації (додатках) до цього договору. У цьому випадку умови оплати поширюються тільки на партії товару, передбачені такими специфікаціями (додатками).

Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2020року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Моментом підписання договору є дата, зазначена у верхньому правому куті на першій сторінці цього Договору (пункт 13.5 Договору з урахуванням додаткової угоди № 2 від 23.12.2019).

Специфікаціями до договору (додатки № 4 від 28.05.2019) сторони погодили поставку відповідачу товару на загальну суму 641 760,00 грн. (а.с.13).

Пунктом 3 специфікацій сторони визначили строк оплати товару, а саме - протягом 45 календарних днів від дати поставки товару.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 642 218,40 грн., що підтверджується належним чином оформленою видатковою накладною № 190701 від 19.07.2019 на суму 642 218,40 (а.с. 15).

За отриманий товар відповідач у повному обсязі не розрахувався, що і є причиною спору.

Приймаючи до уваги правову природу укладеного сторонами договору № 3056/2018 від 24.12.2018 та їх зобов`язання за договором, оцінка правомірності заявлених позовних вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з поставки.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 3 специфікацій поставлений позивачем товар мав бути оплачений відповідачем - не пізніше 02.09.2019.

Доказів оплати відповідач суду не надав. Строк оплати є таким, що настав.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 у справі №904/3325/20, залишеною без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.11.2020, затверджено план санації Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" до відкриття провадження у справі про банкрутство. Введено досудову санацію боржника на строк, передбачений планом санації Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод". Затверджений судом план санації Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" визнано обов`язковим для всіх кредиторів, вимоги яких включено до плану санації.

Відповідно до Додатку № 1 до затвердженого судом плану санації до реєстру кредиторів входить також і відповідач у цій справі з боргом у сумі 642 218,40 грн., що заявлений позивачем до стягнення.

Отже, наявний на час звернення позивача до суду спір з приводу порушеного його права в частині основного боргу у сумі 642 218,40 грн. за спірними видатковими накладними вирішений у межах судового провадження у справі № 904/3325/20. Відтак, у межах справи, що розглядається, правові підстави для розгляду його по суті відсутні.

Господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору (п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України).

Тому, провадження у справі в частині стягнення з відповідача основного боргу у сумі 642 218,40 грн. підлягає закриттю.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 3 ст. 231 ГПК України).

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, врегульовані законодавством.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення річні у сумі 15 651,78 грн. за період з 02.09.2019 по 24.06.2020 та інфляція грошових коштів у сумі 19 459,22 грн. за період з вересня 2019 по червень 2020.

Відповідно до здійсненого господарським судом перерахунку, встановлено, що розрахунок річних здійснений без урахування вимог статті 253 Цивільного кодексу України щодо початку перебігу строку для виконання зобов`язання, а отже до примусового стягнення підлягають річні в розмірі 15 599,00 за період з 03.09.2019 по 24.06.2020.

Вимоги щодо стягнення інфляції грошових коштів, підлягають задоволенню частково, з огляду на те, що при здійсненні розрахунку позивачем не враховані вимоги п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" від 17.12.2013 року, відповідно до яких, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Як вбачається із наданого розрахунку, позивачем здійснювалось нарахування інфляції з місяця, в якому платіж мав бути здійснений.

Після перерахунку, з врахуванням положень, викладених у зазначеній вище Постанові, до стягнення підлягає інфляція грошових коштів за спірні періоди прострочення в сумі 15 532,89 грн.

Отже, законними й обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 31 131,89 грн., з яких: 15 599,00 грн. річні, 15 532,89 грн. інфляція грошових коштів.

Доводи відповідача про новацію зобов`язань у спірних правовідносинах судом не приймаються з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 604 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін.

Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).

Новація припиняє додаткові зобов`язання, пов`язані з первісним зобов`язанням, якщо інше не встановлено договором, крім випадків, коли первісне зобов`язання змінене планом санації або реструктуризації згідно з Кодексом України з процедур банкрутства і заставодержатель проголосував проти такого плану.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Отже, новацією є заміна саме зобовязання, яким є виконання особою певної дії на користь іншої сторони на нове, яким є виконання тією ж особою на користь тієї ж сторони іншої дії.

Затвердження плану санації, до якого включено суму боргу відповідача перед позивачем за спірним договором поставки, не змінює первісне зобов`язання новим зобов`язанням, а лише визначає новий строк сплати цієї заборгованості.

Тому, санація може бути новацією лише в тому випадку, коли нею змінюється зобов`язання, яке повинен виконати боржник на користь кредитора, а не строк його виконання.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/3325/20 про затвердження плану санації Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" до відкриття провадження у справі про банкрутство, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 у справі №904/3325/20 затверджено план санації Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" до відкриття провадження у справі про банкрутство. Зазначена ухвала суду набрала законної сили 31.07.2020.

За таких підстав відсутні об`єктивні підстави для зупинення провадження у справі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у сумі 10 100,26 грн. пропорційно сумі задоволених позовних вимог з урахуванням правомірно заявленої суми основного боргу.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу у сумі 642 218,40 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" (49064, м. Дніпро, вул. Маяковського, буд. 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислове об`єднання "Аріста" (04119, м. Київ, вул.. Дегтярівська, 21, ) 15 599,00 грн. (п`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 00 коп.) річних, 15 532,89 грн. (п`ятнадцять тисяч п`ятсот тридцять дві гривні 89 коп.) інфляції грошових коштів.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 28.12.2020.

Суддя І.Ф. Мельниченко