ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про забезпечення позову

"30" грудня 2020 р. Справа№ 910/2797/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Суліма В.В.

Ткаченка Б.О.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецвагон Транслізинг" про забезпечення позову у справі № 910/2797/20

з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна Компанія "Бізнестранслогістік"

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.09.2020 (повний текст рішення складено 08.09.2020)

у справі № 910/2797/20 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецвагон Транслізинг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна Компанія "Бізнестранслогістік"

про стягнення 4 386 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецвагон Транслізинг" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна Компанія "Бізнестранслогістік" про стягнення 4 386 000,00 грн. заборгованості за послуги оренди по договору оренди залізничного рухомого складу № 2/2016/117 від 29.11.2016.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди залізничного рухомого складу № 2/2016/117 від 29.11.2016, укладеного між сторонами, щодо повної та своєчасної оплати відповідних платежів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.09.2020 у справі № 910/2797/20 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна Компанія "Бізнестранслогістік" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецвагон Транслізинг" 4 386 000,00 грн. заборгованості, 65 790,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням Господарського суду міста Києва від 01.09.2020 у справі № 910/2797/20 Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортна Компанія "Бізнестранслогістік" звернулось до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.09.2020 у справі № 910/2797/20, постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецвагон Транслізинг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна Компанія "Бізнестранслогістік" про стягнення 4 386 000,00 грн.

Згідно із витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2020 справу № 910/2797/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020, у зв`язку із перебуванням судді Майданевича А.Г. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 12.10.2020 справу № 910/2797/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна Компанія "Бізнестранслогістік" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.09.2020 у справі № 910/2797/20 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Скаржником протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунено недоліки та подано до суду апеляційної інстанції докази, що підтверджують доплату судового збору, шляхом подання відповідної заяви.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду, у зв`язку із перебуванням судді Ткаченка Б.О. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/2797/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Ходаківська І.П.

Враховуючи наведене вище, відповідно до вимог статті 262 Господарського процесуального кодексу України судова колегія визначилась про можливість відкриття апеляційного провадження у справі № 910/2797/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна Компанія "Бізнестранслогістік" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.09.2020 у справі № 910/2797/20 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні 17.12.2020.

Судове засідання 17.12.2020 не відбулося, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Гаврилюка О.М. з 01.12.2020 на лікарняному.

28.12.2020, у зв`язку із виходом головуючого судді Гаврилюка О.М. з лікарняного, суд дійшов висновку про призначення справи № 910/2797/20 до розгляду.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2020 у зв`язку із перебуванням судді Ходаківської І.П., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, з 15.12.2020 по 31.12.2020, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/2797/20.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/2797/20 передано на розгляд колегії у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Ткаченко Б.О.

Відповідно до частини 14 статті 32 Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що розгляд справи буде здійснюватися в порядку ст. 32, 270 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.12.2020 прийнято справу № 910/2797/20 до провадження за апеляційною Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна Компанія "Бізнестранслогістік" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.09.2020 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Ткаченко Б.О. Призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна Компанія "Бізнестранслогістік" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.09.2020 у справі № 910/2797/20 у судовому засіданні 28.01.2021.

Крім того, скаржником подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Бізнестранслогістік" та обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах в межах суми позову 4 386 000,00 грн. та судового збору в розмірі 65 790,00 грн.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду зазначає, що за приписами ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ч. 1 ст. 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких в подальшому гарантується виконання судових рішень.

В ході вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника про необхідність вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника про забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Крім цього, при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

За приписами ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (ст. 13 Конвенції).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року в справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Поняття "ефективний засіб", за висновками Європейського суду з прав людини (рішення від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії"), передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

В ході вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Обов`язковим в силу приписів ч. 1 ст. 74 ГПК України є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, що мають значення для справи.

Належними згідно ст. 76 ГПК України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як встановлено матеріалами справи, звертаючись з заявою про забезпечення позову, позивачем наведено наступні обставини:

- ТОВ "ТК "Бізнестранслогістік" допущено тривале, без належної правової підстави, невиконання зобов`язання за договором, заборгованість відповідача існує понад 3 роки, заходів щодо врегулювання заборгованості з боку ТОВ "ТК "Бізнестранслогістік" не вживається. Таким чином, тривале невиконання зобов`язання зі сплати заборгованості, ухилення від виконання умов договору, ігнорування вимог про погашення заборгованості є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, адже невжиття зазначених заходів може зробити неможливим ефективний захист порушених прав або інтересів позивача. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 916/1572/19;

- з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 234499259 від 27.11.2020, вбачається, що ТОВ "ТК "Бізнестранслогістік" відсутнє будь-яке нерухоме майно, у зв`язку із чим, в подальшому позивач не зможе задовольнити свої позовні вимоги за рахунок майна ТОВ "ТК "Бізнестранслогістік", а лише грошовими коштами, які акумулюються на банківських рахунках відповідача. Виконання в майбутньому судового рішення у цій справі безпосередньо залежить від тієї обставини, чи буде наявною у відповідача необхідна сума грошових коштів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/16944/18;

- за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, статутний капітал ТОВ "ТК "Бізнестранслогістік" складає лише 5 000 грн., а розмір позовних вимог ТОВ "Спецвагон Транслізинг" до ТОВ "ТК "Бізнестранслогістік" складає 4 386 000,00 грн., таким чином, цілком обгрунтованим є твердження про те, що розміру статутного капіталу підприємства у грошовому виразі буде недостатньо для гарантування інтересів кредитора (позивача) у цій справі, тому виконання будь-якого майбутнього рішення у справі може бути утрудненим або неможливим;

- в провадженні СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві знаходяться матеріали справи досудового розслідування, внесені 30.10.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000101, за фактом фіктивного підприємництва, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України;

- позивач звертає увагу на те, що заява про забезпечення позову подається заявником після розгляду справи у суді першої інстанції, тобто фактичні обставини, підстави позовних вимог, аргументи сторін були досліджені судом, їм була надана належна оцінка, позовні вимоги визнані судом обгрунтованими та задоволені в повному обсязі.

Викладене свідчить про наявність значних ризиків невиконання ТОВ "ТК "Бізнестранслогістік" взятих на себе договірних зобов`язань, та можливість задоволення ТОВ "Спецвагон Транслізинг" своїх вимог до ТОВ "ТК "Бізнестранслогістік" лише за рахунок можливих грошових коштів на його банківських рахунках.

Колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що ТОВ "Спецвагон Транслізинг" за допомогою належних та допустимих доказів доведено, що ТОВ "ТК "Бізнестранслогістік" в процесі ведення господарської діяльності ухиляється від виконання договірних зобов`язань, у зв`язку з чим існує реальна загроза утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Також колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає про те, що такі заходи забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти в сумі позовних вимог не є перешкодою у здійсненні відповідачем господарської діяльності, оскільки у цьому випадку відповідач позбавлений права лише на відчуження частини грошових коштів, наявність яких є гарантією виконання рішення суду у разі задоволення позову.

До того ж слід зазначити, що сторони не позбавлені права звернутися до суду з відповідним клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у разі надання відповідних доказів, які б спростовували необхідність застосування таких заходів.

За таких обставин, враховуючи предмет позову, на думку суду, адекватним, співрозмірним та обґрунтованим у даному випадку є такий спосіб забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти в межах суми стягнення у розмірі 4 386 000,00 грн., що належать ТОВ "ТК "Бізнестранслогістік" та обліковуються на рахунках в банківських установах, які виявить державний виконавець.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити про те, що зважаючи на положення частини 4 ст. 141 ГПК України, ухвалення рішення про забезпечення позову без одночасного вирішення судом питання про зустрічне забезпечення, не позбавляє заявника права звернутись до суду із клопотання про зустрічне забезпечення, що може бути подано після застосування судом заходів забезпечення позову. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.06.2019 у справі № 904/661/19.

Однак, підстави для накладення арешту на грошові кошти в межах суми судового збору в розмірі 65 790,00 грн. відсутні.

Виходячи з викладеного, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів всіх учасників судового процесу, враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ТОВ "Спецвагон Транслізинг" про забезпечення позову.

Керуючись ст. 136, 137, ч. 5 ст. 140, ч. 4, 5 ст. 141, ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецвагон Транслізинг" про забезпечення позову у справі № 910/2797/20 задовольнити частково.

2. Накласти арешт на грошові кошти в межах суми стягнення у розмірі 4 386 000,00 грн., що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Транспортна Компанія "Бізнестранслогістік" і знаходяться (обліковуються) на банківських рахунках в усіх банківських або інших кредитно-фінансових установах на території України.

Стягувач: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецвагон Транслізинг" (03150, м. Київ, вул. Димитрова 5, корпус 2, )

Боржник: Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна Компанія "Бізнестранслогістік" (01133, м. Київ, вул Генерала Алмазова 18/7 кімн.508, ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Сулім

Б.О. Ткаченко