УХВАЛА

м. Київ

24.12.2020Справа № 24/142-б

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Радикал" (02094, м. Київ, вул. Червоноткацька, 61)

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Маг" (25006, м. Кіровоград, вул. Арсенія Тарковського, буд. 76/3)

про витребування майна з чужого незаконного володіння

В межах справи № 24/142-б

За заявою Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Відкритого акціонерного товариства "Радикал" ()

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П. (головуючий) Суддя Мудрий С.М.

Суддя Пасько М.В.

Представники: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 24/142-б за заявою АЕК "Київенерго" про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Радикал" на стадії ліквідації, введеної постановою Господарського суду м. Києва від 30.11.2016.

15.11.2019 до Господарського суду м. Києва звернулось Відкрите акціонерне товариство "Радикал" з позовом до Товариства з обмеженою відповідністю Фірма "Маг" про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.11.2019 прийнято позовну заяву Відкритого акціонерного товариства "Радикал" до Товариства з обмеженою відповідністю Фірма "Маг" про витребування майна з чужого незаконного володіння до розгляду в межах справи № 24/142-б про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Радикал" та підготовче засідання призначено на 03.12.2019.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.12.2019 розгляд справи відкладено на 21.01.2020.

Судове засідання 21.01.2020 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Паська М.В. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.01.2020 підготовче засідання призначено на 12.03.2020.

19.02.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява позивача про зміну предмету заяви витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.03.2020 позовну заяву Відкритого акціонерного товариства "Радикал" до Товариства з обмеженою відповідністю Фірма "Маг" про витребування майна з чужого незаконного володіння залишено без руху, підготовче засідання призначено на 16.04.2020.

Судове засідання 16.04.2020 не відбулось.

До Господарського суду м. Києва надійшла заява Відкритого акціонерного товариства "Радикал" про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалами Господарського суду м. Києва від 01.12.2020 прийнято позовну заяву Відкритого акціонерного товариства "Радикал" до Товариства з обмеженою відповідністю Фірма "Маг" про витребування майна з чужого незаконного володіння до розгляду в межах справи № 24/142-б про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Радикал" та призначено підготовче засідання на 21.01.2021.

22.12.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Подана заява мотивована тим, що Відкрите акціонерне товариство "Радикал" в особі ліквідатора звернулося до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету заяви, просило суд:

- витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "МАГ" (вул. Арсенія Тарковського, буд. 76/3, м. Кіровоград, 25006; ідентифікаційний код 13756745) у власність Відкритого акціонерного товариства "РАДИКАЛ" (02094, м. Київ, вул. Червоноткацька, 61; ідентифікаційний код 05757570): нежитловий будинок (літ. «А»), що знаходить за адресою: м. Київ, вул. Краківська, 28-а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0; нежитловий будинок (літ. «А»), що знаходить за адресою: м. Київ, вул. Краківська, 28-6, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0;

- скасувати державну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «МАГ» (вул. Арсенія Тарковського, буд. 76/3, м. Кіровоград, 25006; ідентифікаційний код 13756745) права власності на нежитловий будинок (літ. «А»), загальною площею 865,6 кв.м. в м. Київ, вул. Краківська, 28-а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0, Свідоцтво про право власності №2649359;

- скасувати державну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «МАГ» (вул. Арсенія Тарковського, буд. 76/3, м. Кіровоград, 25006; ідентифікаційний код 13756745) права власності на нежитловий будинок (літ. «А»), загальною площею 849,5 кв.м. в м. Київ, вул. Краківська, 28-б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0, свідоцтво про право власності № 2640732.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в ході проведення ліквідаційної процедури ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Ткачуком О.В. було встановлено, що на підставі рішення Арбітражного суду м. Києва від 18.06.2001 у справі 24/142-б/323 було визнано право власності Відкритого акціонерного товариства "Радикал" на два нежитлових будинки по вул. Краківській, 28-А та 28-Б у м. Києві.

На підставі зазначеного рішення Арбітражного суду за Відкритим акціонерним товариством "Радикал" було зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна право власності на будівлі за адресою вул. Краківська, 28-а та 28-6 у м. Києві:

№ 006789 від 01.02.2005 на 2-х поверховий нежилий будинок (літ. А) площею 865,6 кв.м по вул. Краківській, 28-А у м. Києві та

№ 010969 від 13.10.2005 на нежилий будинок (літ. А) площею 849,5 кв.м по вул. Краківській, 28-Б у м. Києві.

Дані обставини також встановлені в постанові Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2009 у справі № 13/449 за позовом Заступника прокурора Дніпровського району м. Києва в інтересах держави в особі Санітарно-епідеміологічної станції Дніпровського району м. Києва про скасування державної реєстрації та визнання недійсним реєстрації посвідчення прав власності на об`єкти нерухомого майна по вул. Краківській, 28а та вул. Краківській, 286 у м. Києві, зареєстрованих за ВАТ «Радикал».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №13/449 від 10.06.2010 було скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2009, якою відмовлено в задоволенні позову прокурора, та закрито провадження у справі.

Також з Єдиного державного реєстру судових рішень ліквідатор дізнався, що Дніпровським УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000178 від 28.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом незаконного відчуження майна, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Краківська, 28-а, 28-б.

Так, з ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11.01.2019 у кримінальному провадженні № 0000178 від 28.11.2018 вбачається, що 19 квітні 2013 року право власності на вказане нерухоме майно було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "МАГ" та видано свідоцтва на право власності:

- нежитловий будинок (літ. «А»), загальною площею 865,6 кв.м. в м. Київ, вул. Краківська, 28-а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0, свідоцтво про право власності № 2649359;

- нежитловий будинок (літ. «А»), загальною площею 849,5 кв.м. в м. Київ, вул. Краківська, 28-б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0, свідоцтво про право власності № 2640732.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи про банкрутство відсутні будь-які відомості щодо укладення боржником будь-яких правочинів щодо відчуження належних йому на праві власності нежитлових будинків по вул. Краківській, 28-а та 28-Б, як і відсутні відомості про публікацію оголошень щодо продажу вказаного майна ліквідатор дійшов висновку, що вказані об`єкти нерухомого майна вибули із власності боржника незаконно та з порушенням встановленого законом порядку.

В обґрунтування підстав для вжиття заходів до забезпечення позову позивач вказує на те, що після звернення його до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння в мережі Інтернет опубліковані оголошення про продаж Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Маг" нежитлових будинків по вул. Краківській, 28-а та 28-Б, що свідчить про намір відповідача відчужити спірні об`єкти нерухомого майна на користь третіх осіб.

Таким чином, за переконанням позивача, нерухоме майно, з приводу якого заявлено позов, може в будь-який момент бути відчужене на користь сторонніх осіб, що, в свою чергу, свідчить про реальну загрозу ускладнення виконання рішення суду та повернення у власність банкрута неправомірно вибулого нерухомого майна.

Положення законодавства України дають досить широкий обсяг прав власнику нерухомого майна, який користується, володіє та розпоряджається ним на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб.

Отже Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Маг", як власник спірного нерухомого майна має право в будь який момент відчужити таке нерухоме майно, будь-яким способом, змінити таке нерухоме майно шляхом реконструкції, перепланування, поділу, об`єднання та будь - які інші дії в результаті яких об`єкт нерухомого майна змінить свій першопочатковий стан, після чого власник такого майна зможе безперешкодно зареєструвати таке нерухоме майно, як новостворений об`єкт, що унеможливить його ідентифікацію та як наслідок унеможливить виконання вірогідного рішення суду, у випадку задоволення позовних вимог.

Зважаючи на викладені обставини, позивач звернувся до суду з заявою в якій просив суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступне нерухоме майно:

- нежитловий будинок (літ. «А»), загальною площею 865,6 кв.м. в м. Київ, вул. Краківська, 28-а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0;

- нежитловий будинок (літ. «А»), загальною площею 849,5 кв.м. в м. Київ, вул. Краківська, 28-б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0.

У відповідності до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається, зокрема, до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Як попереджувальний засіб від завдання значної шкоди заявникові, господарське процесуальне законодавство визначає підстави для застосування заходів забезпечення, а саме: невжиття таких заходів може ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення господарського суду або не відвернути завдання значної шкоди заявникові. Неможливість виконання судового рішення в будь-якому випадку завдає шкоди заявникові.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 та постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16 вересня 2018 року у справі № 910/1040/18 зауважено про те, що вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення балансу між інтересами сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачеві здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Оскільки предметом даного позову є витребування майна з чужого незаконного володіння, а також те, що позивачем додано до заяви докази, які свідчать про намір відповідача відчужити спірні об`єкти нерухомого майна, є підстави вважати, що при невжитті заходів забезпечення позову виконання рішення буде ускладнено.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ч. 5 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, як: не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З огляду на встановлені обставини та наведені норми, розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи та оцінивши додані до заяви докази, з метою ефективного захисту прав учасників провадження у даній справі, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості поданої заяви, тому вважає за доцільне подану заяву задовольнити та вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступне нерухоме майно:

- нежитловий будинок (літ. «А»), загальною площею 865,6 кв.м. в м. Київ, вул. Краківська, 28-а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0;

- нежитловий будинок (літ. «А»), загальною площею 849,5 кв.м. в м. Київ, вул. Краківська, 28-б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву позивача про забезпечення позову задовольнити.

2. До вирішення спору у справі № 24/142-б по суті та набрання рішенням законної сили вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступне нерухоме майно:

- нежитловий будинок (літ. «А»), загальною площею 865,6 кв.м. в м. Київ, вул. Краківська, 28-а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0;

- нежитловий будинок (літ. «А»), загальною площею 849,5 кв.м. в м. Київ, вул. Краківська, 28-б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0.

3. Дана ухвала набирає законної сили з 24.12.2020, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 24.12.2023.

4. Стягувачем за даною ухвалою є Відкрите акціонерне товариство "Радикал" (02094, м. Київ, вул. Червоноткацька, 61; ідентифікаційний код 05757570).

5. Боржником за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Маг" (25006, м. Кіровоград, вул. Арсенія Тарковського, буд. 76/3; ідентифікаційний код 13756745)

6. Ухвала може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України. Оскарження даної ухвали не зупиняє її виконання.

7. Копію ухвали направити сторонам, кредиторам боржника, Київській міській державній адміністрації, Головному управлінню з питань надзвичайних ситуацій, Головному управлінню промислової, науково-технічної та інноваційної політики виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації), Міністерству енергетики та захисту довкілля, Генеральній прокуратурі України та Головному управлінню з питань надзвичайних ситуацій.

Суддя П.П. Чеберяк (головуючий)

Суддя С.М. Мудрий

Суддя М.В. Пасько