ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 рокуСправа № 912/3253/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С., за участю секретаря судового засідання Олійник В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ім. Довженка",

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології",

про розірвання договору, стягнення 127 686,64 грн

Представники:

від позивача - участі не брали.

від відповідача - участі не брали.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ім. Довженка" (далі - ТОВ "Агрофірма "ім. Довженка") до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" (далі - ТОВ "Техніка і технології") про наступне:

- розірвати договір купівлі-продажу № ТТ-09000039 від 04.03.2019 та зобов`язати відповідача повернути позивачеві проведену попередню оплату за Товар в розмірі 67 100, 00 грн;

- стягнути з ТОВ "Техніка і Технології" на користь ТОВ "Агрофірма "ім. Довженка" пеню в розмірі 48 469,31 грн, проценти за користування безпідставно набутими грошовими коштами в розмірі 12 117, 33 грн.

Ухвалою від 12.10.2020 господарський суд залишив позовну заяву ТОВ "Агрофірма "ім. Довженка" без руху та надав строк для усунення недоліків.

У строк, встановлений судом, 29.10.2020 позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 03.11.2020 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/3253/20, постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд при значив на 07.12.2020.

Копія ухвали, направлена на адресу відповідача повернута органом поштового зв`язку із відміткою "причина повернення - адресат відсутній за вказаною адресою".

Судове засідання, призначене на 07.12.2020 не відбулося у зв"язку з тим, що суддя Вавренюк Л.С., в провадженні якої перебуває дана справа з 23.11.2020 по 08.12.2020 включно була тимчасового непрацездатна.

Ухвалою від 10.12.2020 господарський суд призначив судове засідання на 23.12.2020 о 15:30 год.

Представник позивача 23.12.2020 участь не приймав, на електронну адресу суду направив клопотання № 476-юр від 16.12.2020 про розгляд справи без участі представника, за наявними матеріалами справи (а.с. 87-88).

Копія ухвали від 10.12.2020, направлена на адресу відповідача повернута органом поштового зв`язку із відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 90).

В судовому засіданні 23.12.2020 представник відповідача участі не брав, хоча телефонограмою від 11.12.2020 № 4340 повідомлено про дату та час судового засідання, що міститься в матеріалах справи (а.с.85).

Отже, відповідач вважається таким, що обізнаний про розгляд справи судом та необхідність подання відзиву на позов.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Будь які заяви або клопотання від відповідача у справі не надходили.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини сторін.

04.03.2019 між ТОВ "Техніка і технології" (далі - Продавець) та ТОВ "Агрофірма "ім. Довженка" (далі - Покупець) укладено Договір купівлі-продажу № ТТ-09000039 (далі - Договір, а.с. 7-11), згідно п. 1.1. якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець у порядку й на умовах, передбачених даним договором, зобов`язується прийняти й оплатити товар.

Кількість, комплектність товару визначається Сторонами у специфікаціях, що є невід`ємними частинами даного договору (Додаток № 1) (п. 1.2. Договору).

Загальна вартість товару за даним Договором становить 134 200,00 грн.

Згідно змісту п. 2.2 Договору Покупець зобов`язується здійснити оплату вартості товару відповідно до п.2.2.1, п. 2.2.2 Договору.

Суму 67 100,00 грн, що складає 50% вартості товару, указаної в п. 2.1 сплатити протягом 5 днів з моменту укладання договору (п. 2.2.1).

Залишок суми в розмірі 67 100,00 грн., що складає 50% вартості товару, указаної в п. 2.1 цього договору, сплатити на протязі 7-ми календарних днів після отримання товару Покупцем (п. 2.2.2).

Покупець здійснює будь-яку оплату на підставі рахунку Продавця, оскільки ціна (вартість) товару є динамічною і може змінюватися Продавцем залежно від відповідних змін на відповідному ринку товарів, зміни індексу інфляції, зміни курсу грошової одиниці України - гривні - стосовно курсів іноземних валют, збільшення розміру податків, зборів, інших обов"язкових платежів тощо (п. 2.3 Договору).

Відповідно до пункту 3.1 Договору Товар доставляється Продавцем Покупцеві на умовах DDP, згідно Міжнародним правилам інтерпретації комерційних термінів Інкотермс (в редакції 2010 року). Факт передачі товару Покупцеві підтверджується по видатковій накладній та/або Акту приймання-передачі. Адреса складу Покупця: Полтавська область, Шишацький район, смт. Шишаки, вул. Кирила Осьмака, 1.

Відповідно до пункту 3.5. Договору строк поставки товару зазначається в специфікаціях та/або інших додатках до даного договору. Якщо строк поставки не вказаний в жодному додатку до даного договору, то товар поставляється Покупцю в розумні строки. Про готовність передати товар Продавець повідомляє Покупцеві в будь-якій зручній для Продавця спосіб: усно або письмово, шляхом повідомлення по телефону, факсу, електронній пошті.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами й діє до 28.02.2020, а, можливо, і пізнішої дати, достатньої для реального та належного виконання договору Сторонами (п. 8.1. Договору).

Договір підписано представниками сторін і скріплено печатками.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору - Специфікації від 04.03.2019 сторони погодили, що Продавець зобов`язується поставити на адресу Покупця, в строк 21 робочих днів відповідно до переліку: Каток силосний Слон-3,2 вартістю 134200,00 грн, у тому числі ПДВ 22 366,67 грн (а.с. 12).

Відповідно до платіжного доручення № С8-3630 з призначенням платежу: за каток силосний слон-3,2 за рах 9000039 від 28.02.2019 по Д/Г ТТ-09000039 від 04.03.2019 року в тому числі ПДВ: 11183,33" ТОВ "Агрофірма "ім. Довженка" сплатило на рахунок ТОВ "Техніка і технології" кошти в сумі 67 100,00 грн (а.с. 13).

Відповідачем свої зобов`язання за Договором не виконав, товар не поставив та кошти не повернув.

07.05.2019 за вих. №271 - юр відповідачу направлено вимогу про виконання умов поставки згідно Договору купівлі - продажу № ТТ-09000039, а саме здійснити поставку Товару, в разі не здійснення поставки повернути суму попередньої оплати в розмірі 67 100,00 грн (а.с. 36-38).

Дану вимогу було отримано відповідачем 28.05.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 39).

15.07.2019 ТОВ "Техніка і технології" на електронну адресу ТОВ "Агрофірма "ім. Довженка" направив лист з поясненням про неможливість проведення поставки Товару та пропонує проводити повернення попередньої оплати частинами, а саме з серпня по жовтень місяць 2019 року включно в розмірі 22 366,00 грн один раз на місяць (а.с. 40).

У зв`язку з неповернення відповідачем попередньої оплати у повному обсязі позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглядаючи позовні вимоги, господарський суд враховує положення статті 67 Господарського кодексу України, відповідно до якої відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Стаття 265 Господарського кодексу України передбачає, що матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб`єктів господарювання, здійснюються суб`єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст. ст. 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, та у встановлений договором строк.

Згідно частин 1, 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права випливає, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Водночас необхідно встановити чи порушив відповідач строк поставки товару.

Так сторони у п. 3.5. Договору передбачили, строк поставки товару зазначається в специфікаціях та/або інших додатках до даного договору. Якщо строк поставки не вказаний в жодному додатку до даного договору, то товар поставляється Покупцю в розумні строки.

Відповідно до Специфікації, що є Додатком № 1 до Договору строк поставки - 21 робочий день. Таким чином, останній день поставки Товару Покупцю - 18.04.2019 року.

При, цьому, сторони погодили, що згідно умов Договору - у випадку затримки поставки товару більше чим на 30 днів або відмови від поставки товару Продавцем, з його вини, за умови здійснення своєчасної оплати Покупцем, Покупець має право в односторонньому порядку розірвати даний договір та відмовитися від зобов"язань передбачених даним договором. У разі наявності передоплати за Товар, остання повертається Покупцеві у 30 денний термін.

Господарський суд звертає увагу на зміст п. 2.2.2 Договору, відповідно до якого залишок суми в розмірі 67 100,00 грн, що складає 50 % вартості Товару, указаної в п. 2.1 цього договору, сплачується покупцем на протязі 7-ми календарних днів після отримання Товару Покупцем.

Оскільки позивач, як Покупець оплатив зазначену суму 19.03.2019 та у строк до 18.04.2019 товар відповідачем не було поставлено, господарський суд дійшов висновку про те, що позивач правомірно вважає прострочення виконання зобов"язання з поставки товару.

Відсутність дій відповідача щодо поставки товару, надає позивачу право на "законне очікування", що йому будуть повернуті кошти попередньої оплати. Не повернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення ЄСПЛ у справах "Брумареску проти Румунії" (п. 74), "Пономарьов проти України" (п. 43), "Агрокомплекс проти України" (п. 166).

Вимоги позивача про повернення суми попередньої оплати з огляду на умов укладеного сторонами Договору та норм наведеного вище діючого законодавства є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Господарський суд дійшов висновку, що позивач має правові підстави вимагати повернення попередньої оплати у зв`язку з не поставкою відповідачем товару.

На підставі зазначеного вище, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення передоплати в сумі 67 100,00 грн.

Стосовно позовних вимог про розірвання Договору господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 599 цього Кодексу зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Позивач свої зобов`язання за Договором щодо перерахування відповідачу попередньої оплати в загальній сумі 67 100,00 грн виконав 19.03.2019.

Як встановлено судом у рішенні вище, каток силосний Слон-3,2 у кількості 1 шт мав бути поставлений позивачу до 18.04.2019.

Згідно ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідач свої зобов`язання з поставки товару не виконав, не надав господарському суду доказів поставки позивачу товару. Позовні вимоги відповідач не заперечив.

Згідно ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 Цивільного кодексу України).

За ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Пунктом 5.3 Договору сторони передбачили, що у випадку затримки поставки товару більше чим на 30 днів або відмови від поставки товару продавцем, з його вини, за умови здійснення своєчасної оплати покупцем, покупець має право в односторонньому порядку розірвати даний договір та відмовитися від зобов`язань передбачених даним договором. У разі наявності передоплати за товар, остання повертається покупцеві у 30 денний строк.

У направленій позивачем та отриманій відповідачем вимозі № 271-юр від 07.05.2019 позивач зазначив, що у разі неналежного реагування на лист-вимогу, щодо термінового виконання зобов"язань по Договору, а також не отримання від відповідача відповіді на лист, буде змушене звернутися до суду з позовом про розірвання договору, стягнення суми передоплати та штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору.

Відповідач листом від 15.07.2019 повідомив позивача про неможливість поставки товару та пропонував проводити повернення суми попередньої оплати частинами, а саме з серпня по жовтень 2019 року включно в розмірі 22 366,00 грн один раз на місяць. Що фактично свідчить про те, що відповідач відмовився від поставки товару позивачу.

Таким чином, відповідач взяті на себе зобов"язання за Договором не виконав.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про розірвання договору, з урахуванням визначеної Договором умови щодо права на розірвання його у зв"язку з простроченням поставки більше як на 30 днів (п. 5.3 Договору).

Таким чином, позовна вимога про розірвання договору купівлі-продажу № ТТ-09000039 від 04.03.2019 також підлягає задоволенню.

Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача 48 469,31 грн пені з 19.04.2019 по 30.09.2020 на підставі п. 5.3. Договору.

Згідно норм статті 611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Положеннями статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом положень частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). При цьому такий порядок обрахування штрафних санкцій не поставлено в залежність від того, яке зобов`язання порушене - грошове чи не грошове.

Отже, чинним законодавством передбачена можливість визначення сторонами в договорі окремої від визначених в статті 549 Цивільного кодексу України форм неустойки штрафних санкцій, в тому числі можливість застосування за порушення негрошового зобов`язання штрафної санкції, порядок обчислення якої встановлено сторонами аналогічно до порядку обчислення пені - у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення.

Вказана правова позиція щодо можливості застосування договірної санкції, яка не передбачена ст. 549 Цивільного кодексу України узгоджується з правовою позицією Верховного суду України та Верховного Суду, викладеною, зокрема в постановах: від 22.11.2010 у справі № 14/80-09-2056, від 25.06.2018 у справі № 912/2483/17, від 25.07.2018 у справі № 904/7589/17, від 25.07.2018 у справі № 904/8299/17, від 03.09.2018 у справі № 908/2411/17.

Згідно п. 5.3. Договору у випадку несвоєчасної поставки товару продавцем, покупцем може нараховуватися пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент настання штрафних санкцій за весь час прострочення поставки. Продавець звільняється від відповідальності за порушення строків поставки, товару у випадку порушення Покупцем строків оплати за товар, в тому числі строків передплати за товар.

Разом з тим, господарський суд враховує, що сторонами в п. 5.3. Договору не погоджено базу нарахування пені, тобто не визначено умови її нарахування - від суми якого зобов`язання обраховується розмір пені у відповідному відсотковому розмірі, тому правові підстави для стягнення пені із відповідача відсутні.

Відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача 48 469,31 грн пені за невиконання зобов`язань за договором по поставці товару заявлені безпідставно, а тому задоволенню не підлягають.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 12 117,33 грн процентів за користування безпідставно набутими грошовими коштами за період з 19.04.2019 по 30.09.2020 (застосування облікової ставки НБУ в якості встановленого законом розміру процентів за користування безпідставно набутими грошовими коштами за ст. 536 та ст. 1214 Цивільного кодексу України ґрунтуються на аналогії закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 693 Цивільного кодексу України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Відповідно до ч. 2 ст. 1214 Цивільного кодексу України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

За приписами ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Отже, підставами для застосування до правовідносин сторін положень ст. 536 Цивільного кодексу України є, по-перше, факт користування чужими коштами, по-друге, встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством.

Судом встановлено, що договором купівлі-продажу № ТТ-09000039 від 04.03.2019 розмір таких процентів встановлено не було.

Чинне законодавство також не містить положень, якими було б встановлено розмір процентів за користування чужими грошовими коштами, передбачених ст. 536 Цивільного кодексу України.

Більше того, нарахування таких процентів здійснюється позивачем із застосуванням ним процентної ставки не передбаченої ані законом, ані Договором.

Поряд з викладеним суд вказує, що, зокрема, у постанові Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 904/312/18 Верховний Суд виходив із встановлених судами попередніх інстанцій обставин непогодження сторонами спору в договорі купівлі-продажу умов щодо розміру процентів за користування чужими грошовими коштами, що виключає можливість їх стягнення з Продавця відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення з відповідача процентів за користування безпідставно набутими грошовими коштами в розмірі 12 117,33 грн задоволенню не підлягає.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення основного боргу в розмірі 67100,00 грн. У задоволенні вимог про стягненні пені в розмірі 48 469,31 грн. та процентів за користування безпідставно набутими грошовими коштами в розмірі 12 117,33 грн господарський суд відмовляє позивачу.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73-80, 126, 129, 232-233, 236-238, 240-242, 247-252, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Розірвати договір купівлі-продажу від 04.03.2019 № ТТ-09000039, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ім. Довженка".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 22, кв. 103, ідентифікаційний код 36584896) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ім. Довженка" (38030, Полтавська область, Шишацький район, с. Яреськи, вул. Козацький шлях, 29, ідентифікаційний код 03770394) передоплату за договором купівлі - продажу від 04.03.2019 № ТТ-09000039 в розмірі 67 100,00 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3 206,61 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити сторонам, а саме:

Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ім. Довженка" за адресою: 38030, Полтавська область, Шишацький район, с. Яреськи, вул. Козацький шлях, 29;

Товариству з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" за адресою: 25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 22, кв. 103.

Суддя Л.С. Вавренюк