УХВАЛА

м. Київ

23.12.2020Справа № 910/19510/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., розглянувши матеріали за позовом 1 окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України (02099, м. Київ, вул. Ялтинська, буд. 11; ідентифікаційний код 23311317) до Державного підприємства «Дирекція з будівництва та обслуговування прикордонної інфраструктури» (02099, м. Київ, вул. Ялтинська, буд. 11; ідентифікаційний код 21502556) про стягнення 6518425,05 грн,

ВСТАНОВИВ:

1 окремий відділ капітального будівництва Державної прикордонної служби України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Дирекція з будівництва та обслуговування прикордонної інфраструктури» про стягнення 6518425,05 грн.

Розглянувши матеріали даної позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення її без руху, з огляду на наступне.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява має містити, зокрема, зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Проте позивачем у позовній заяві не зазначено про наявність у нього або у іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.

За приписами ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 4 вказаної статті Кодексу зокрема визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.91 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ст.78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Судом встановлено, що додатки, долучені до позовної заяви, надані в копіях.

Разом з тим, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач в обґрунтування своїх доводів посилається на Договір підряду №47-15 від 17.08.2015, а також викладає аналіз змісту та зазначає про порушення умов вказаного Договору.

Проте, як встановлено судом, подана до суду позовна заява не містить вищезазначеного Договору підряду №47-15 від 17.08.2015.

Відтак, позивачу необхідно подати до суду всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Окрім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з положеннями ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2027 грн.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як убачається із предмету вказаної позовної заяви, позивачем заявлено одну майнову вимогу, за яку судовий збір підлягав сплаті в розмірі 97776,38 грн.

Також, ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір перераховується в безготівковій або готівковій формі.

Відповідно до п. 3.1. Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 № 22, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до вказаної Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до вказаної Інструкції. Платіжне доручення оформляється платником згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Ураховуючи вищенаведене, суд зазначає, що документом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення поштового зв`язку, які прийняли платіж, платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Однак позивачем до матеріалів позовної заяви не надано жодних доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Ураховуючи викладене, суд зазначає, що позивачу необхідно подати суду документи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви а також необхідно надати докази сплати судового збору в розмірі 97776,38 грн.

УХВАЛИВ:

Залишити позовну заяву 1 окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України без руху.

Встановити 1 окремому відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Дата підписання: 23.12.2020.

Суддя Я.В. Маринченко