ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" грудня 2020 р. Справа №924/873/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., при секретарі судового засідання Потербі О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

до Товариства з додатковою відповідальністю "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві", Хмельницький район, масив "Стуфчинці-1"

про стягнення коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького в розмірі 898410,00 грн., 40354,81 грн. - 3% річних, 52377,30 грн. - інфляційних втрат

за зустрічним позовом

Товариства з додатковою відповідальністю "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві", Хмельницький район, масив "Стуфчинці-1"

до Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

про визнання недійсним договору №149 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького від 21.06.2016р.

Представники сторін:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): Кучевська А.В. за посвідченням №600;

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): Драч В.М. за довіреністю від 25.08.2020р., посвідчення адвоката №126 від 19.11.2002р.;

У судовому засіданні, згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії:

Ухвалою суду від 28.07.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 28.09.2020р. зустрічний позов Товариства з додатковою відповідальністю "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" до Хмельницької міської ради про визнання недійсним договору №149 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького від 21.06.2016р., прийнято до спільного розгляду з первісним позовом Хмельницької міської ради до Товариства з додатковою відповідальністю "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" про стягнення коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького в розмірі 898410,00 грн., 40354,81 грн. - 3% річних, 52377,30 грн. - інфляційних втрат, у справі №924/873/20. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою суду від 07.10.2020р. закрито підготовче провадження по справі №924/873/20 та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 27.10.2020р.

У судовому засіданні 27.10.2020р. оголошено перерву на 17.11.2020р.

17.11.2020р. у судовому засіданні оголошено перерву на 27.11.2020р.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Димбовського В.В. у період з 25.11.2020р. по 02.12.2020р., судове засідання у справі №924/873/20 не відбулося.

Суд ухвалою від 03.12.2020р. призначив судове засідання у справі №924/873/20 на 17.12.2020р.

Суть спору: позивач (Хмельницька міська рада) звернувся до господарського суду з позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача (Товариства з додатковою відповідальністю "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві") 898410,00 грн. коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького, 40354,81 грн. 3% річних, 52377,30 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем договору №149 від 21.06.2016р. в частині сплати 898410,00 грн. коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького.

У відзиві на позов від 24.09.2020р. представник відповідача зазначив, що договір №149 від 21.06.2016р. є недійсним, у зв`язку з чим подав зустрічний позов. При визначені ціни позову позивач не врахував зміни в законодавстві в сфері регулювання містобудівної діяльності, зокрема щодо величини сплати замовниками будівництва пайової участі, які набрали чинності з 01.01.2020р. згідно із Законом України "Про внесення змін і доповнень до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019р. №132, з врахуванням рішення Хмельницької міської ради від 11.12.2019р. №93 "Про врегулювання питання сплати пайової участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького на 2020 рік".

Відповідач вважає, що позивач при визначенні ціни позову порушив положення Закону №132 та свого рішення №93, застосувавши у розрахунку величину пайової участі з площі нежитлових приміщень у розмірі 7,5%, що становить 325035 грн., в той час як потрібно було застосувати 4%, отже неправомірно збільшено розмір пайової участі на 151683 грн. Протиправне завищення ціни позову призвело до неправильного визначення розміру штрафних санкцій, які позивач розрахував з використанням вимог ч.2 ст.625 ЦК України.

В обґрунтування зустрічного позову представником ТзДВ "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" (позивача за зустрічним позовом) зазначається, що пунктом 7 містобудівних умов №25 визначено: "7. Цільове призначення земельної ділянки: землі промисловості", що протирічить п.3 ч.5 ст.29 "Вихідні дані" Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" де встановлена вимога про відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні.

Невідповідність оспорюваного договору ст.203 ЦК України, на думку представника ТзДВ "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" (позивача за зустрічним позовом), полягає в тому, що ТзДВ "Хмельницькголовплемпідприємство" на час укладання договору не мало у власності або у користуванні земельної ділянки по проспекту Миру, 85 у місті Хмельницькому категорії "землі житлової та громадської забудови"; сторони за договором провели визначення величини пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького, що є істотною умовою для договорів такого виду, без дотримання вимог ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та положень п.2 Порядку №23.

Представник ТзДВ "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" зазначив, що за договором оренди від 29.12.2009р. користується земельною ділянкою з кадастровим номером :18:001:0036, яка надана із земель промисловості, загальною площею 2 400 кв. м. Одночасно з цим, ТзДВ "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" на час укладання Договору №149 не мало у власності або користуванні земельної ділянки загальною площею 2 400 кв. м. по проспекту Миру, 85, м. Хмельницький, яка відноситься до категорії (цільове призначення) - землі житлової та громадської забудови, отже сторони за договором №149, на час його укладання 21.06.2016р., мали повну обізнаність стосовно категорії земельної ділянки, яка унеможливлює здійснити будівництво зазначеного об`єкта будівництва на цій земельній ділянці.

Окремо представник ТзДВ "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" зауважив, що по договору №149 про пайову участь від 21.06.2016р. Сторона 2 є замовником будівництва, право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації (частина четверта статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Зустрічний позивач надав зустрічному відповідачу при укладанні Договору №149 лише Містобудівні умови №25 в яких відсутні будь-які відомості про кошторисну вартість об`єкта будівництва, а також відсутні дані про загальну площу будівництва житлових та нежитлових приміщень. ТзДВ "Хмельницькголовплемпідприємство" не замовляло і не має на час розгляду справи технічних умов та проектної документації для будівництва 9-ти поверхового 50-ти квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними та торговими приміщеннями по проспекту Мира, 85 у місті Хмельницькому, які б містили затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні технологічні вирішення, а також кошториси об`єктів будівництва.

Представник ТзДВ "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" вважає, що за вимогами ДБН А.2.2-3-2014 та Методики розрахунку розміру пайової участі (додаток 2) до Порядку №23 із застосуванням нормативу для одиниці створеної потужності при укладанні Договору №149 Сторона 2 повинна була надати до 28.02.2013 року Стороні 1 для отримання Містобудівних умов №25 показники про площу об`єкта будівництва житлових та нежитлових приміщень у формі Складу основних даних і техніко-економічних показників об`єкта будівництва невиробничого призначення (житлових будинків), що не було зроблено.

Зустрічний позивач зазначає, що з часу укладання договору №149 не проводив будь-яких дій по спорудженню об`єкта будівництва по адресі: м. Хмельницький, проспект Миру, 85, що засвідчується листом Управління ДАБІ у Хмельницькій області №1022-1-18/678-19 від 28.02.2019р., двома витягами з електронної системи "Дія" станом на 06.07.2020р. Укладання договору №149 та розрахунку №01-20-438 від 10.06.2016р. до нього, визначення сторонами величини пайової участі (істотної умови договору) проведено без дотримання вимог ч. 5 ст.40 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", пп.2.1 п.2 Порядку пайової участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького, затвердженого рішенням 22 сесії Хмельницької міської ради від 17.12.2008р. №23 із змінами та доповненнями.

Первісний позивач у відповіді на відзив, а також у відзиві на зустрічний позов просив суд задовольнити позовні вимоги Хмельницької міської ради та відмовити в задоволенні зустрічного позову, вважаючи доводи ТзДВ "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" необґрунтованими. Зауважив, що оспорюваний відповідачем за зустрічним позовом договір укладався, а, відповідно, і проводився розрахунок пайової участі, відповідно до вимог чинного законодавства, яке діяло на момент укладення такого договору - 21.06.2016р. Підставою укладення договору стало клопотання зустрічного позивача від 07.06.2016р., в якому містилось прохання щодо укладення договору про пайову участь, із зазначенням, що в зв`язку з відсутністю кошторису будівництва, розрахунок провести із застосуванням нормативу для одиниці створеної потужності. Вказувався орієнтовний термін здачі об`єкта в експлуатацію - IV квартал 2018 року. У зверненні про укладення договору про пайову участь ТзДВ "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" чітко зазначило, що в зв`язку з відсутністю кошторису будівництва розрахунок провести із застосуванням нормативу для одиниці створеної потужності. Таким чином, відповідно до ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Порядку участі замовників у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького, затвердженого рішенням сесії Хмельницької міської ради від 17.12.2008р. №23, розрахунок пайової участі, який є невід`ємним додатком до оскаржуваного договору, було проведено на підставі нормативу для одиниці створеної потужності з врахуванням техніко-економічних показників об`єкту, які були надані ТзДВ "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" до звернення про укладення договору, при цьому із врахуванням затвердженої Мінрегіонбудом України опосередкованої вартості будівництва об`єктів соціального призначення та спорудження житла, а також поданих самим же відповідачем техніко-економічних показників об`єкту будівництва. Крім цього, відповідно до вищенаведеного Порядку участі замовників застосовувались і відповідні відсотки, які діяли станом на укладення договору. Сам розрахунок був погоджений головою правління ТзДВ "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві", як і сам договір, про що свідчить наявність підпису та скріплення печаткою. Зміни щодо відсотків та розрахунку пайової участі стосуються лише 2020 року, а тому не можуть застосовуватись до договору про пайову участь, укладеного у 2016р. Законом передбачено, що договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання. Таким чином, розрахунок до договору про пайову участь від 21.06.2016р. №149 проведений у відповідності до чинних нормативних актів на підставі даних, які надав сам відповідач, зокрема, основних техніко-економічних показників об`єкта будівництва, розрахунок був погоджений самим відповідачем. Виходячи з наведеного, сума нарахованих 3% річних та інфляційних втрат також є вірною. Відповідач у своєму відзиві вказує, що Хмельницька міська рада невірно порахувала пеню, проте, як свідчить текст позову та розрахунок до нього, пеня не застосовувалась.

27.10.2020р. представником ТзДВ "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" подано письмові пояснення щодо положень, висловлених Хмельницькою міською радою у відзиві по зустрічному позову та у відповіді на відзив по первісному позову, у яких зазначається про порушення сторонами за Договором №149 імперативних вимог ч.7 ст.29 та ч.ч.1,5, 8 ст.40 Закону №3038 та п.2 Порядку пайової участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького, затвердженого рішенням 22 сесії Хмельницької міської ради від 17.12.2008 №23 із Методикою розрахунку розміру пайової участі, що є Додатком №2 до цього Порядку №23 - при визначені величини пайової участі яка відображена у Розрахунку №01-20-438 від 10.06.2016р., тому що у названих Містобудівних умовах відсутній п.10 "Основні техніко-економічні показники об`єкта будівництва" (дані щодо загальної площі квартир у будинку та площа вбудованих нежитлових приміщень) хоча обов`язкова наявність таких даних встановлена в п.3.3. Порядку №109 та Додатку до нього, в якому затверджено форму та зміст даних Містобудівних умов. Згідно положень п.2.1. Порядку №109 - "Містобудівні умови та обмеження є основною складовою вихідних даних".

Представник ТзДВ "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" в письмових поясненнях від 27.10.2020р. також посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019р. №522/6069/14-а, зазначаючи, що суд при визначені правового статуту, змісту містобудівних умов та порядку їх видачі зазначив: "Процедуру надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст визначає Порядок №109. Відповідно до пункту 2.1. Порядку №109 містобудівні умови та обмеження є складовою частиною вихідних даних. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури...".

Представник зустрічного позивача вважає посилання зустрічного відповідача на надання ТзДВ "Хмельницькголовплемпідприємство" техніко-економічних показників об`єкта будівництва при поданні ним до ХМР звернення на укладання договору некоректним. Така некоректність полягає в тому, що визначення цих даних наведено не в офіційному документі про вихідні дані, якими є Містобудівні умови та обмеження, технічні умови, завдання на проектування (ч.1 ст. 29 Закону №3038), а їх величина визначена в формі припущення: "площа квартир - приблизно 2 500 м.кв."; "площа вбудовано-прибудованих офісних та торгових приміщень - приблизно - 300 м.кв.". Представник відповідача вважає, що твердження позивача щодо зменшення розміру відсотків почало діяти з 01.01.2020р. є помилковим тому, що Законом №132 пп. 3) п.13 - стаття 40 Закону №3038 виключена, набрала чинності з 01.01.2020р., що свідчить про неможливість такого регулювання на яке посилається позивач. Тобто, у 2020 році перерахування коштів пайової участі, встановлених Законом №132 у максимальних розмірах, можливе лише по Договорах про сплату пайової участі, що укладені до 1 січня 2020 року. Законодавець не встановлює обмежень щодо добровільного перерахування замовниками таких коштів, чи іншим способом в тому числі за рішенням суду.

Представник первісного позивача в судовому засіданні позов підтримав, наполягає на його задоволенні в повному обсязі, заперечує щодо задоволення зустрічного позову.

Представник первісного відповідача заперечує щодо задоволення первісного позову, просить в його задоволенні відмовити. Також просить суд задовольнити зустрічний позов.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

21.06.2016р. між Хмельницькою міською радою (сторона 1) та товариством з додатковою відповідальністю "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" (сторона 2) укладено договір №149 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого предметом договору є визначення для сторони 2, яка є замовником об`єкту будівництва: 9-ти поверхового 50-ти квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними та торговими приміщеннями по проспекту Мира, 85 у місті Хмельницькому (згідно містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №25 від 28.02.2013), величини пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького, відповідно до ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", рішення двадцять другої сесії Хмельницької міської ради від 17.12.2008 №23 "Про затвердження порядку участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького та визнання такими, що втратили чинність, рішень міської ради та пунктів рішення виконавчого комітету" із внесеними змінами та доповненнями.

Згідно з п. 1.2 договору кошти, отримані як пайова участь замовників об`єктів містобудування, можуть використовуватись виключно на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького.

За умовами п. 2.1 договору пайова участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького полягає у відрахуванні замовником до міського бюджету коштів для забезпечення створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького у розмірі, встановленому рішенням 22-ї сесії Хмельницької міської ради від 17.12.2008 №23 із внесеними змінами та доповненнями.

У п. 2.2 договору зазначено, що розмір пайової участі, належної замовником до оплати складає 898410,00 грн. відповідно до проведеного управлінням капітального будівництва розрахунку величини пайової участі замовника, що здійснюється згідно наданої стороною 2 кошторисної вартості об`єкта будівництва. Розрахунок величини пайової участі №01-20-438 від 10.06.2016 є невід`ємною частиною даного договору (додаток 1).

Сторони пунктом 2.2.1 договору визначили, що при зміні проектно-кошторисної документації, які спричиняють зміни техніко-економічних показників будівництва, сторона 2 зобов`язана повідомити про це стороні 1, для подальшого внесення змін до розрахунку розміру пайової участі.

За п. 2.4 договору пайова участь сплачується до 31.12.2018р.

Відповідно до п. 3.2 договору у випадку порушення зобов`язань, що виникають з цього договору, сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством України.

Згідно з п. 3.4 договору у разі прострочення термінів, передбачених договором, сторона 2 сплачує стороні 1 штрафні санкції, що становлять: пеню від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня; 3 відсотки річних від суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України.

Як передбачено п. 3.5 договору, сплата штрафних санкцій не звільняє замовника від виконання своїх зобов`язань за договором.

У п. 4.1 договору зазначено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до повного виконання сторонами їх зобов`язань.

Договір підписано сторонами та скріплено відтисками їх печаток.

У додатку 1 до договору "Розрахунок №01-20-438 від 10.06.2016 розміру пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького" зазначено, що розрахунок виконано згідно наступних документів: Порядку пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького, затвердженого рішенням 22 сесії Хмельницької міської ради від 17.12.2008 №23 із змінами та доповненнями; основних техніко-економічних показників інших документів, відповідно ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"; згідно нормативу для одиниці створеної потужності. Відповідно до п. 2.5 порядку пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького, затвердженого рішенням 22 сесії Хмельницької міської ради від 17.12.2008 №23 із змінами та доповненнями, пайова участь складає: 3 % від загальної вартості будівництва житлових приміщень, (2500*7,645)*0,03 = 573,375 тис. грн.; 7,5 % від загальної вартості будівництва нежитлових приміщень, (300*14,446)*0,075 = 325,035 тис. грн. Сума пайової участі: 573375+325035 = 898410 грн. Розрахунок є невід`ємною частиною Договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького.

Додаток 1 підписано сторонами та скріплено відтисками їх печаток.

Товариство з додатковою відповідальністю "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" у листі №11 від 27.04.2017р., адресованому міському голові м. Хмельницького, просило розірвати договір №149 від 21.06.2016р., "Про пайову участь у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького" в зв`зку з продажем нежитлових приміщень ТОВ "Аго ВАН", які розташовані за адресою: м. Хмельницький, Проспект Миру, 85.

Товариство з додатковою відповідальністю "Агро ВАН" у листі №4 від 27.04.2017р., адресованому міському голові м. Хмельницького, просило внести зміни в договір №149 від 21.06.2016р., "Про пайову участь у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького" в зв`зку з купівлею нежитлових приміщень у ТзДВ "Хмельницькголовплемпідприємство" за адресою: м. Хмельницький, Проспект Миру, 85, з подальшим оформлення договору оренди земельної ділянки з ТОВ "Агро ВАН".

Управління капітального будівництва виконавчого комітету Хмельницької міської ради у листі від 23.05.2017р., адресованому Товариству з додатковою відповідальністю "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві", зазначило, що управлінням капітального будівництва підготовлено проект рішення Хмельницької міської ради "Про розірвання та укладання договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького", який розглянуто на засіданні постійної комісії міської ради з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища. Проект рішення за засіданні постійної комісії не підтримано, у зв`язку з чим просило виконувати умови вищезазначеного договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького.

До листа додано копію витягу з протоколу засідання постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища №36 від 12.05.2017р.

У листі Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради №12-1741-02-10 від 15.06.2017р. повідомлено ТОВ "Агро Ван" про те, що управлінням земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів було підготовлено проект рішення щодо надання в оренду земельної ділянки по прс. Миру, 85 та повторно було винесено на засідання постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища, яка відбулася 12.05.2017р. Однак, даний проект рішення не набрав відповідної кількості голосів, для подальшого його включення в порядок денний сесії міської ради.

В листі Управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради №4-01-692 від 08.02.2019р. повідомлено ТОВ "Агро Ван" про те, що управлінням було підготовлено відповідний проект рішення сесії міської ради (щодо надання в оренду земельної ділянки по прс. Миру, 85), який неодноразово розглядався постійною комісією з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища. За результатами розгляду та голосування зазначене питання знято з розгляду.

Товариство з додатковою відповідальністю "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" у листі №7 від 07.03.2019р. (відповідь на претензією), адресованому Хмельницькій міській раді, запевняло у виконанні своїх зобов`язань по договору №149 та вимог ч.10 ст.40 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", зазначаючи про кінцевий термін сплати - 31.12.2018р., просило змінити термін сплати пайового внеску до 31.12.2025р., шляхом внесення відповідних змін до договору.

Управління капітального будівництва виконавчого комітету Хмельницької міської ради у листі від 05.04.2019р., адресованому Товариству з додатковою відповідальністю "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві", зазначило (щодо внесення змін до договору від 21. 06.2016 №149), що постійно діючою комісією з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього середовища вирішено відхилити звернення та підготувати проект рішення щодо не продовження (розірвання) договору №149 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького у зв`язку із закінченням терміну сплати пайової участі.

Також у матеріали справи надано копію рішення двадцять другої сесії Хмельницької міської ради №23 від 17.12.2008 (із змінами та доповненнями) яким затверджено Порядок участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького та копію рішення Хмельницької міської ради від 11.12.2019 №93 "Про врегулювання питання сплати пайової участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького на 2020 рік".

До матеріалів справи додано лист від 09.06.2016р., адресований міському голові м. Хмельницького, у якому Товариство з додатковою відповідальністю "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" просило укласти договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького по об`єкту будівництва 9-ти поверхового 50-ти квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними та торговими приміщеннями по вулиці Проспект Миру, 85. В зв`язку з відсутністю кошторису будівництва, просило провести розрахунок із застосуванням нормативу для одиниці створеної потужності. Орієнтовний термін здачі об`єкта IV квартал 2018 року. Серед додатків до листа зазначено: копія містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки; основні техніко-економічні показники; копія договору оренди на земельну ділянку від 29.12.2009 року; додаткова угода від 22.01.2014 року; додаткова угода від 22.06.2015 року; копія Статуту товариства; копія протоколу зборів про призначення голови правління; копія виписки з єдиного державного реєстра.

В документі "основні техніко-економічні показники 9-ти поверхового 50-ти квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними та торговими приміщеннями по вулиці Панаса Мирного, 85, м. Хмельницький" зазначено такі дані: кількість квартир - 50; поверховість - 9; площа земельної ділянки - 2400 м2, площа квартир - приблизно 2500 м2, площа вбудовано-прибудованих офісних та торгових приміщень приблизно 300 м2, орієнтований термін здачі об`єкта - IV квартал 2018 року. Документ підписано головою правління ТзДВ "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві".

Також до матеріалів справи додано Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №25 від 28.02.2013р., видані Управлінням архітектури та містобудування Хмельницької міської ради, у яких визначені загальні дані: Назва об`єкта будівництва - 9-ти поверховий 50-ти квартирний житловий будинок з вбудовано-прибудованими офісними та торговими приміщеннями; інформація про замовника: ВАТ "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві"; наміри забудови - будівництво 9-ти поверхового 50-ти квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними та торговими приміщеннями зі знесенням існуючих споруд; адреса будівництва об`єкта - м. Хмельницький, прс. Миру, 85; документ, що підтверджує право користування земельною ділянкою - договір оренди землі №04 від 29 грудня 2009р.; площа земельної ділянки - 0,24 га.; цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості; посилання на містобудівну документацію - зона багатоквартирної житлової та громадської забудови (згідно плану зонування території міста Хмельницького); функціональне призначення земельної ділянки - для обслуговування адміністративного приміщення, нежитлових приміщень, гаражів.

29.12.2009р. між Хмельницькою міською радою (орендодавець) та товариством з додатковою відповідальністю "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" (орендар) укладено договір оренди землі №04 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку на підставі рішення дев`ятнадцятої сесії від 06.08.2008р. №42 із земель промисловості, яка знаходиться в м. Хмельницькому, по прс. Миру, 85.

Додатковою угодою від 22.01.2014р. №380-02-2014/4370849, укладеною між Хмельницькою міською радою (орендодавець) та товариством з додатковою відповідальністю "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" (орендар) поновлено договір оренди землі №04 від 29.12.2009р. на новий термін на 10 років до 06.08.2023р.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27.04.2015р., земельна ділянка площею 2400 кв.м., що знаходиться за адресою м. Хмельницький, Проспект Миру, 85, - для обслуговування адміністративного приміщення, нежитлових приміщень, гаражів.

Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області у листі №1-18/678-19 від 28.02.2019р. повідомило товариство з додатковою відповідальністю "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" про те, що інформація стосовно наявності документів декларативного характеру та/або дозвільного характеру про початок виконання будівельних робіт та про готовність до експлуатації об`єкта будівництва: "9-ти поверховий 50-ти квартирний житловий будинок з вбудовано-прибудованими офісними та торговими приміщеннями по просп. Миру, 85 в м. Хмельницькому, Хмельницька область" за період з 24.06.2011р. по теперішній час відсутня.

Хмельницька міська рада звернулась до Товариства з додатковою відповідальністю "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" з претензією №02-24-607 від 14.05.2020р., у якій просила сплатити кошти на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького згідно договору №149 від 21.06.2016р.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, судом прийнято до уваги наступне:

За змістом ч.2ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч.ч. 1 - 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися в підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватися. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову.

За наведених обставин, суд вважає за доцільне в першу чергу надати правову оцінку зустрічному позову, оскільки у випадку його задоволення виключатиметься повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статей 626, 638 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зазначені норми кореспондуються з приписами ст. 180 ГК України.

Як визначено в ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору, згідно з ч.1 ст.628 ЦК України, становлять умови (пункти), визначенні на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Загальні підстави визнання недійсними угод і настання відповідних наслідків встановлені статтями 215,216 Цивільного кодексу України.

Так, за змістом частин 1 та 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Згідно із статтями 4, 10 та 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні визначені Законом №3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності".

Оскільки правовідносини між позивачем за зустрічним позовом (надалі Товариство) та відповідачем за зустрічним позовом (надалі Міська рада) щодо оспорюваного договору виникли в дату підписання договору, до спірних правовідносин суд застосовує норми Закону №3038-VI в редакції на дату 21.06.2016р.

За статтею 1 Закону №3038-VI замовником будівництва визначається фізична або юридична особа, яка має намір забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок), і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Частиною першою статті 2 цього Закону визначено, що плануванням і забудовою територій є діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво об`єктів; реконструкцію існуючої забудови та територій; створення та розвиток інженерно-транспортної інфраструктури.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону №3038-VI замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту відповідно до частини третьої статті 40 цього ж Закону полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію (частини п`ята та дев`ята статті 40 Закону №3038-VI).

Зі змісту статті 40 Закону №3038-VI випливає, що у наведених у цьому законі випадках перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту є обов`язком, а не правом забудовника. Тому укладення в таких випадках договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який опосередковує відповідний платіж, є обов`язковим на підставі закону.

До інженерно-транспортної інфраструктури у розумінні цього Закону законодавець включив комплекс інженерних, транспортних споруд і комунікацій, (стаття 1 Закону №3038-VI), тобто ту інфраструктуру, навантаження на яку може змінитися, зрости якісно та кількісно чи то в силу створення на земельній ділянці нового об`єкта, чи то у зв`язку зі зміною відповідних показників цього об`єкта внаслідок його реконструкції.

Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до Закону №3038-VI (частина перша статті 40 цього Закону).

Стаття 73 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР Про місцеве самоврядування в Україні визначає, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Так, порядок і умови залучення коштів для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Хмельницького на час виникнення спірних правовідносин регулювалось Порядком участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького, затвердженого рішенням двадцять другої сесії Хмельницької міської ради від 17.12.2008 №23 (із змінами і доповненнями станом на дату укладення договору).

Згідно з п. 1.6 цього Порядку граничний розмір пайової участі замовника на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста з урахуванням не заборонених законом інших відрахувань, встановлених міською радою, не може перевищувати: 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта містобудування - для нежитлових будівель і необхідних інженерних мереж та/або споруд (крім будівель закладів культури та освіти, медичного і оздоровчого призначення); 4 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта містобудування - для житлових будинків, будівель закладів культури та освіти, медичного і оздоровчою призначення з необхідними інженерними мережами та/або спорудами.

Відповідно до п. 2.1 Порядку величина пайової участі замовника визначається у договорі, укладеному із міською радою, відповідно до встановленою цим Порядком розміру пайової участі замовника від загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта містобудування, визначеної згідно з державними будівельними нормами, без урахування витрат з придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельною майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішньо- та поза майданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Відсоток від вартості об`єкта містобудування, який мають вносити замовники у якості пайової участі, визначається дня нежитлових будівель і споруд, за виключенням житлових будинків, згідно таблиці: при вартості об`єкта будівництва до 5,0 млн. грн. відсоток, який мають вносити замовники - 7,5 %; при вартості об`єкта будівництва більше 5,0 до 15,0 млн. грн. відсоток, який мають вносити замовники - 7,0 %; при вартості об`єкта будівництва більше 15,0 до 25,0 млн. грн. відсоток, який мають вносити замовники - 6,5 %; при вартості об`єкта будівництва більше 25,0 млн. грн. відсоток, який мають вносити замовники - 6,0 %.

Згідно з п. 2.4 Порядку для замовників у разі здійснення будівництва житлових будинків, пайова участь встановлюється у розмірі 3 % від вартості об`єкта містобудування.

У відповідності до п. п. 2.5, 2.6 Порядку у разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами, вона визначається на підставі встановлених наступних нормативів для одиниці створеної потужності: норматив для житлових будинків визначається на рівні показника опосередкованої вартості спорудження житла для м. Хмельницького, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України з урахуванням зонального коефіцієнта (додаток 1 "Визначення зонального коефіцієнта (Кз)"); норматив для нежитлових будівель га споруд на рівні показника опосередкованої вартості будівництва об`єктів соціального призначення, які споруджуються на території України (з урахуванням ПДВ) в частині - адміністративні будинки, рекомендованої Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України з урахуванням зональною коефіцієнта (додаток 1 "Визначення зонального коефіцієнта (Кз)"); норматив для індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках, на рівні показника опосередкованої вартості будівництва об`єктів соціальною призначення, які споруджуються на території України (з урахуванням ПДВ) в частині - будинки садибного типу з госпбудівлями, рекомендованої Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України з урахуванням зональною коефіцієнта (додаток 1 "Визначення зонального коефіцієнта (Кз)"), встановлені на дату проведення розрахунку величини пайової участі замовника у створенні інженерно-транспорної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького. У випадку будівництва у житловому будинку вбудовано-прибудованих нежитлових приміщень його вартість має визначатись з урахуванням вартості таких приміщень. Розмір пайової участі розраховується, як сума двох складових: перша становить величину пайової участі, розраховану під житлову частину будинку; друга - величину пайової участі, розраховану для нежитлових будівель та споруд. За відсутності окремих кошторисних розрахунків розмір пайової участі визначається пропорційно загальній площі приміщень.

Згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.04.2016р. №103 (чинний на момент укладення договору), показник опосередкованої вартості спорудження житла в Хмельницькій області складав 7645 гривень за 1 кв.м. загальної площі.

При цьому, розрахунок пайової участі по договору виконано згідно Порядку пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького, затвердженого рішенням 22 сесії Хмельницької міської ради від 17.12.2008 №23 із змінами та доповненнями станом на дату укладення оспорюваного договору; ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"; показника опосередкованої вартості спорудження житла в Хмельницькій області згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.04.2016р. №103.

Представник Товариства у письмових поясненнях зазначив, що Сторона 2 (ТзДВ "Хмельницькголовплемпідприємство") повинна була надати до 28.02.2013р. Стороні 1 для отримання Містобудівних умов №25 показники про площу об`єкта будівництва житлових та нежитлових приміщень у формі Складу основних даних і техніко-економічних показників об`єкта будівництва невиробничого призначення (житлових будинків), що не було зроблено.

Однак, судом враховується, що надання чи ненадання Міській раді точних показників площі об`єкта будівництва залежить від Товариства та стадії готовності проектної документації будівництва його об`єкту й не залежить від Міської ради, як особи, яка не впливає на господарську діяльність Товариства.

Судом береться до уваги, що підставою укладення договору була заява Товариства від 07.06.2016р., в якій останнє просило укласти договір про пайову участь, зазначаючи, що в зв`язку з відсутністю кошторису будівництва, розрахунок слід провести із застосуванням нормативу для одиниці створеної потужності. Вказувався орієнтовний термін здачі об`єкта в експлуатацію - IV квартал 2018 року. Серед додатків до листа зазначено: копія містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки; основні техніко-економічні показники; копія договору оренди на земельну ділянку від 29.12.2009 року; додаткова угода від 22.01.2014 року; додаткова угода від 22.06.2015 року; копія Статуту товариства; копія протоколу зборів про призначення голови правління; копія виписки з єдиного державного реєстру.

Та обставина, що Товариство не виконало будівельні роботи в ним же встановлений термін здачі об`єкта в експлуатацію, являється організаційною особливістю функціонування та підприємницької діяльності останнього, не стосується порядку виконання договору №149 від 21.06.2016р. та не може бути підставою для визнання такого договору недійсним, для не виконання договору, або для односторонньої зміни його умов.

Судом не приймаються до уваги твердження представника Товариства щодо показників про площу об`єкта будівництва житлових та нежитлових приміщень в контексті того, що Товариство при ініціюванні укладення договору подало основні техніко-економічні показники, за якими визначено самим Товариством орієнтовну площу 50-ти квартирного житлового будинку, в тому числі: площа квартир - приблизно 2500 м2, площа вбудовано-прибудованих офісних та торгових приміщень приблизно 300 м2.

При цьому, п. 2.5 Порядку та ч. 5 ст. 40 Закону №3038-VI (в редакції на дату укладення оспорюваного договору) окрім основного порядку визначення величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту (з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами) містять альтернативний порядок розрахунку внеску пайової участі: у разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Щодо доводів представника Товариства про те, що з часу укладання договору №149 не проводилося будь-яких дій по спорудженню об`єкта будівництва (за адресою м. Хмельницький, проспект Миру, 85), судом враховується, що умови договору не містять положень, у відповідності до яких договір №149 від 21.06.2016р. може бути визнаним недійсним або розірваним при відсутності будь-яких дій по спорудженню об`єкта будівництва, як не містить вказаний договір й положень, за якими Товариство може не виконувати умови договору по сплаті коштів у випадку зміни планів по будівництву або намірів продажу об`єкту будівництва.

Як вже зазначалось, за змістом ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Це положення стосується й Міської ради, яка вправі погодитись на заміну контрагента по договору №149 від 21.06.2016р. (укладення нового договору), або ж вимагати виконання умов договору №149 від 21.06.2016р. від контрагента (ТзДВ "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві").

З матеріалів справи вбачається, що Товариство 27.04.2017р. зверталось до міського голови м. Хмельницького з пропозицією розірвати договір №149 від 21.06.2016р., а ТОВ "Агро ВАН" 27.04.2017р. просило внести зміни в договір №149 від 21.06.2016р. в зв`язку з купівлею нежитлових приміщень у ТзДВ "Хмельницькголовплемпідприємство" за адресою: м. Хмельницький, Проспект Миру, 85, з подальшим оформленням договору оренди земельної ділянки з ТОВ "Агро ВАН".

Міська рада не приймала рішення про розірвання договору №149 від 21.06.2016р., або укладення нового договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького (за адресою: м. Хмельницький, Проспект Миру, 85), що також вбачається з листів Управління капітального будівництва виконавчого комітету Хмельницької міської ради у листі від 23.05.2017р., Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради від 15.06.2017р., Управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради від 08.02.2019р.

Доказів, з яких би вбачалося, що Міська рада вирішила укласти договір з іншою юридичною особою, вирішила розірвати договір №149 від 21.06.2016р., або ж зменшити розмір пайової участі, визначений за вказаним договором для Товариства, матеріали справи не містять, а Товариством не подано.

Відповідно, за відсутності вихідних даних у тому вигляді, про який зазначає представник Товариства, розрахунок коштів пайової участі здійснювався з врахуванням наданих Товариством даних по попередньо визначеному обсягу будівництва та опосередкованій вартості, що відповідає положенням п. 2.5 Порядку та ч. 5 ст. 40 Закону №3038-VI (в редакції на дату укладення оспорюваного договору).

Щодо заперечень Товариства, висловлених у письмових поясненнях від 27.10.2020р. щодо того, що містобудівні умови та обмеження є основною складовою вихідних даних з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019р. по справі №522/6069/14-а, судом враховується, що у вказаній справі предметом спору було визначення протиправною відмови Управління архітектури та містобудування міської ради у видачі містобудівних умов та обмежень на розробку проекту будівництва індивідуального житлового будинку, викладену в листі; зобов`язання Управління надати позивачу містобудівні умови та обмеження проектування житлового будинку і забудови земельної ділянки з кадастровим номером.

Тобто, вказана справа є адміністративною, стосувалася відмови органу місцевого самоврядування видати містобудівні умови, в свою чергу, справа №924/873/20 є господарською, предметом спору якої є стягнення коштів пайової участі та визнання недійсним договору про пайову участь.

При цьому, позиція Великої Палати Верховного Суду не суперечить вищенаведеним висновкам про застосування при визначенні розміру пайової участі ч. 5 ст. 40 Закону №3038-VI.

Доводи представника Товариства в частині необґрунтованості розміру ціни договору не приймаються судом до уваги, оскільки: по перше, Товариство протягом розгляду справи у суді не надано відповідного кошторису; по друге, за умови відсутності затвердження інших нормативів, Міською радою розраховано вартість на підставі затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України показників опосередкованої вартості будівництва, а Товариством правомірність такого нарахування не спростовано.

Більш того, Товариством протягом розгляду справи в суді не надано посилання на конкретний нормативний акт, вихідні дані якого мають бути застосовані при визначенні відповідних складових.

Встановлення порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування, до яких, у тому числі, відносяться виконавчі органи міських рад, а тому застосування положень Порядку участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького, затвердженого рішенням двадцять другої сесії Хмельницької міської ради від 17.12.2008р. №23 (із змінами і доповненнями станом на дату укладення договору) в частині розрахунку розміру пайової участі саме на підставі вищенаведеної опосередкованої вартості, за умови ненадання замовником загальної кошторисної вартості об`єкту, не суперечить положенням законодавства.

Аналогічна правова позиція щодо законності та обґрунтованості розрахунку розміру пайової участі на підставі опосередкованої вартості, за умови ненадання замовником загальної кошторисної вартості об`єкту наведена у постановах Верховного Суду від 16.10.2020р. по справі №922/3693/18 та від 12.12.2019р. по справі №922/3627/18.

Зазначене спростовує доводи Товариства, що у Міської ради відсутні підстави для розрахунку пайової участі без будівельних технічних документів.

Товариство у відзиві на первісний позов також зазначало, що при визначені ціни позову Міська рада не врахувала зміни в законодавстві в сфері регулювання містобудівної діяльності, зокрема щодо величини сплати замовниками будівництва пайової участі, які набрали чинності з 01.01.2020р. згідно із Законом України "Про внесення змін і доповнень до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019р. №132, з врахуванням рішення Хмельницької міської ради від 11.12.2019р. №93 "Про врегулювання питання сплати пайової участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького на 2020 рік".

Суд не приймає до уваги вказані твердження Товариства, оскільки на час укладення договору №149 (21.06.2016р.) вищезазначені нормативно-правові акти не діяли (не існували).

При цьому, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін і доповнень до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019р. №132 визначено, що договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання.

Відповідно, оспорюваний договір, як договір, укладений до 1 січня 2020 року, також є дійсним та продовжує свою дію до моменту його повного виконання. Отже, перерахунок Товариством розміру пайової участі з посиланням на Закон України "Про внесення змін і доповнень до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019р. та рішення Хмельницької міської ради від 11.12.2019р. №93 "Про врегулювання питання сплати пайової участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького на 2020 рік" не відповідає положенням вищезазначеного Закону.

В обґрунтування зустрічного позову Товариство зазначало, що пунктом 7 містобудівних умов №25 визначено цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості, що на думку Товариства протирічить п.3 ч.5 ст.29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" де встановлена вимога про відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні.

Вказаним Товариство обґрунтовувало невідповідність оспорюваного договору ст.203 ЦК України.

Судом враховується, що станом на дату укладення оспорюваного договору (21.06.2016р.) діяла редакція Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 09.12.2015р., ст. 29 якої вимог про відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні не містила.

Така вимога до Містобудівних умов та обмежень з`явилася в редакції Закону після 10.06.2017р.

Відповідно, визначення у містобудівних умовах №25 цільового призначення земельної ділянки - землі промисловості не протирічить п.3 ч.5 ст.29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" в редакції на дату укладення договору, доводи Товариства в цій частині судом до уваги не приймаються.

При цьому, як вже зазначалось, розрахунок пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького здійснювався на підставі порядку пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького, затвердженого рішенням 22 сесії Хмельницької міської ради від 17.12.2008 №23 із змінами та доповненнями; за основними техніко-економічними показниками іншими документами, відповідно ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та згідно нормативу для одиниці створеної потужності, що повністю відповідає законодавству, чинному на момент укладання договору.

В свою чергу, ціна договору визначена в п. 2.2 договору, тобто в договорі сторони не поставили в залежність ціну договору від зміни законодавства після закінчення строку оплати пайової участі.

Судом враховується, що Товариство, уклавши договір №149 від 21.06.2016р., взяло на себе обов`язок сплатити 898410,00 грн. коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького.

Сторони пунктом 2.2.1 договору визначили можливість зміни розміру пайової участі при зміні проектно-кошторисної документації, а саме: "при зміні проектно-кошторисної документації, які спричиняють зміни техніко-економічних показників будівництва, сторона 2 зобов`язана повідомити про це стороні 1, для подальшого внесення змін до розрахунку розміру пайової участі".

Про зміну проектно-кошторисної документації та про зміни техніко-економічних показників будівництва Товариство Міську раду не повідомляло.

Будь-яких інших застережень щодо можливості зменшення розміру пайової участі договір №149 від 21.06.2016р. не містить.

Отже, загальний розмір пайової участі Товариства не перевищує визначених законом граничних розмірів.

В контексті викладеного, судом враховується, що згідно з ч. 1 ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Частиною 1 статті 44 Господарського кодексу України передбачено, що підприємництво здійснюється на основі самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону, а також комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

З огляду на викладене, поняття "підприємництва" фінансовий результат, як кінцевий економічний підсумок господарської діяльності підприємця, може виражатись у формі прибутку або збитку. Тому відповідач повинен був усвідомлювати можливі ризики господарської діяльності в силу приписів ст. 42 ГК України при встановленні намірів здійснювати будівництво 9-ти поверхового 50-ти квартирного житлового будинку, при відповідному зверненні до міського голови з проханням укласти договір про пайову участь, а також при укладанні оспорюваного ним договору.

Відповідно до п. 58 рішення ЄСПЛ справа "Серявін та інші проти України" (Заява №4909/04) від 10.02.10р. у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.94р., серія А №303 А, п. 29).

Інші доводи Товариства також до уваги не приймаються, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Таким чином, в задоволенні зустрічного позову Товариства з додатковою відповідальністю "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" до Хмельницької міської ради про визнання недійсним договору №149 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького від 21.06.2016р. належить відмовити.

Щодо первісного позову, суд виходить з того, що згідно з положеннями статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

За змістом с.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених договором.

Згідно з ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відтак, в силу ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вже зазначалось, відповідно до частин 1-3, 9 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Оскільки за п. 2.4 договору пайова участь мала бути сплачена до 31.12.2018р., визначений договором внесок у розмірі 898410,00 грн. підлягав сплаті до вказаної дати.

Так як сума основного боргу Товариством своєчасно не сплачена, має місце прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.06.2016р. між Міською радою та Товариством укладено договір №149 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького, предметом якого є визначення для сторони 2, яка є замовником об`єкту будівництва: 9-ти поверхового 50-ти квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними та торговими приміщеннями по проспекту Мира, 85 у місті Хмельницькому (згідно містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №25 від 28.02.2013), величини пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького, відповідно до ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", рішення двадцять другої сесії Хмельницької міської ради від 17.12.2008 №23 "Про затвердження порядку участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького та визнання такими, що втратили чинність, рішень міської ради та пунктів рішення виконавчого комітету" із внесеними змінами та доповненнями.

У відповідності до положень ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції станом на 21.06.2016р.) у договорі №149 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького від 21.06.2016р. сторони погодили розмір пайової участі, належної замовником до оплати, - 898410,00 грн. (п. 2.2 договору) та визначили строк її сплати - до 31.12.2018р. (п. 2.4 договору).

Отже, у договорі сторонами погоджено термін сплати до 31.12.2018р., проте, доказів перерахування коштів пайової участі Товариством на користь Міської ради матеріали справи не місять та учасниками судового розгляду не надано, з чого суд приходить до висновку про задоволення відповідної позовної вимоги.

Окрім того, Міська рада просить стягнути з Товариства 40354,81 грн. 3% річних за період з 01.01.2019р. по 30.06.2020р., 52377,30 грн. інфляційних втрат за період січень 2019 року - квітень 2020 року.

Сторони у п. 3.4 договору визначили, що у разі прострочення термінів, передбачених договором, сторона 2 сплачує стороні 1 штрафні санкції, що становлять: пеню від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня; 3 відсотки річних від суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19 (на застосуванні висновку якої наголосив ВС у постановах від 25.08.2020 року у справі №924/534/19, від 25.08.2020 року у справі №920/710/19, від 20.08.2020 року у справі №904/3546/19, від 13.08.2020 року у справі №905/1302/18) викладений правовий висновок про те, що при розрахунку "інфляційних втрат" у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин за аналогією закону підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 27.07.2007 №265, а також визначений порядок нарахування інфляційних втрат у випадку часткового помісячного погашення суми основного боргу (пункти 25 - 29 постанови Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19). Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про те, що у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

У випадку, якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу та ділиться на 100% (п. 28 постанови у справі №905/21/19).

Судом здійснено перерахунок 3% річних та встановлено, що розрахунок здійснено в межах можливих нарахувань, а тому позовні вимоги про стягнення з ТзДВ "Хмельницькголовплемпідприємство" 40354,81 грн. 3% річних за період з 01.01.2019р. по 30.06.2020р. є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також судом здійснено перерахунок інфляційних втрат та встановлено, що розрахунок здійснено не вірно. Міська рада, здійснюючи розрахунок інфляційних втрат за період січень 2019 року - квітень 2020 року помилково не вказала грудень місяць 2019 року, у який мала місце дефляція (99,8%). Відповідно, здійснивши перерахунок інфляційних втрат на заборгованість в розмірі 898410,00 грн., суд прийшов до висновку, що обгрунтованою є позовна вимога про стягнення з ТзДВ "Хмельницькголовплемпідприємство" 50480,61 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період січень 2019 року - квітень 2020 року.

Відповідно, у первісному позові в частині стягнення з товариства з додатковою відповідальністю "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" 1896,69 грн. інфляційних втрат належить відмовити.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010р. Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

В свою чергу, статтею 2 ГПК України унормовано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується Товариства, яке мало довести наявність тих обставин, на які воно посилається, зазначаючи про необґрунтованість первісного позову та яке мало довести наявність усіх тих обставин, на підставі яких воно звернувся до господарського суду з зустрічним позовом.

З врахуванням викладеного, доводи Товариства судом до уваги не приймаються.

Оскільки заборгованість Товариства перед Міською радою в сумі 898410,00 грн. на час прийняття рішення не сплачена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується документально, вимога про стягнення з відповідача 898410,00 грн. коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького, 40354,81 грн. 3% річних, 50480,61 грн. інфляційних втрат обґрунтована та підлягає задоволенню; в решті первісного позову слід відмовити.

За правилами, встановленими ст.129 ГПК України, з огляду на задоволення первісного позову, судовий збір за первісним позовом слід покласти на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов Хмельницької міської ради до Товариства з додатковою відповідальністю "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві", Хмельницький район, масив "Стуфчинці-1" про стягнення коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького в розмірі 898410,00 грн., 40354,81 грн. - 3% річних, 52377,30 грн. - інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" (Хмельницький район, сільрада Стуфчинецька, масив "Стуфчинці-1", проїзд Селекційний, буд. 1, код 00711971) на користь Хмельницької міської ради (29000, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 3, код 33332218) 898410, 00 грн. (вісімсот дев`яносто вісім тисяч чотириста десять гривень 00 коп.) коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького, 40354,81 грн. (сорок тисяч триста п`ятдесят чотири гривні 81 коп.) 3% річних, 50480,61 грн. (п`ятдесят тисяч чотириста вісімдесят гривень 61 коп.) інфляційних втрат (УК у м. Хмельницькому м. Хмельницький/24170000, , р/р UA0022002, МФО 899998, банк одержувача: Казначейство України) (призначення платежу кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту).

Видати наказ.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" (Хмельницький район, сільрада Стуфчинецька, масив "Стуфчинці-1", проїзд Селекційний, буд. 1, код 00711971) на користь Хмельницької міської ради (29000, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 3, код 33332218) 14838,55 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот тридцять вісім гривень 55 коп.) витрат по сплаті судового збору (р/р UA5022002, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код за , одержувач коштів: УК у м.Хмельниц./м.Хмельниц./21080500, призначення платежу інші надходження).

Видати наказ.

У первісному позові в частині стягнення з товариства з додатковою відповідальністю "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" 1896,69 грн. інфляційних втрат відмовити.

В задоволенні зустрічного позову Товариства з додатковою відповідальністю "Хмельницьке головне підприємство по племінній справі в тваринництві" до Хмельницької міської ради про визнання недійсним договору №149 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького від 21.06.2016р. відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст складено 28.12.2020р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Суддя В.В. Димбовський

Віддрук. 3 прим.:

1 - в справу,

2 - позивачу за первісним позовом (м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 3),

3 - відповідачу за первісним позовом (31323, Хмельницький район, сільрада Стуфчинецька, масив "Стуфчинці-1", проїзд Селекційний, буд. 1).

Всім рек.