ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 року, м. Херсон, справа № 923/1191/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Епоха»

до Виконавчого комітету Степанівської сільської ради

про стягнення 51 046,41 грн,

у с т а н о в и в:

Дії, аргументи та докази позивача

16.11.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Епоха» звернулося до суду з позовом до Виконавчого комітету Степанівської сільської ради про стягнення 51 046,41 грн, які виникли за результатами господарської діяльності за договором б/н від 12.06.2020.

У якості обґрунтування власної позиції Позивач вказав, що:

- 12.06.2020 між сторонами був укладений договір «Про надання послуг з ямкового ремонту дорожнього покриття по вул. Дж. Говарда в с. Степанівка м. Херсона», за умовами якого Позивач зобов`язався виконати роботи, а Відповідач сплачувати їх вартість,

- на виконання умов договору він виконав відповідні роботи, що встановлено у складеному акті № 1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2020 року на загальну суму 49 207,20 грн,

- у свою чергу Відповідач вартість робіт не сплатив, заборгувавши 49 207,20 грн,

- через несвоєчасне виконання зобов`язання Відповідач повинен сплатити 1 839,21 грн пені.

Дії та аргументи Відповідача

Відповідач подав клопотання, яке сприймається судом як відзив на позов, в якому він визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 20.11.2020 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення та виклику учасників справи. Цією ж ухвалою сторонам установлені строки для подачі процесуальних заяв.

При вирішенні питання порядку подачі доказів з метою їх подальшої оцінки при винесенні даного рішення, суд зазначає, що сторонами дотримані вимоги частин 2 та 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України щодо подачі доказів разом із позовною заявою та відзивом на позов, а тому письмові докази, подані сторонами прийняті судом до розгляду.

Суд також констатує, що сторонами не заявлено будь-яких процесуальних клопотань.

Установлені судом обставини

12.06.2020 між Виконавчим комітетом Степанівської сільської ради, як Замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Епоха», як Виконавцем, був укладений договір підряду.

Основними умовами Договору, які впливають на взаємовідносини сторін щодо наявного між ними спору, є наступні:

- «… Виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги з ямкового ремонту дорожнього покриття по вул. Дж. Говарда в с. Степанівка м. Херсона» (пункт 1.),

- «Загальна вартість послуг … складає 49 207,20 грн…» (пункт 3.1.),

- «Оплата послуг здійснюється щомісяця, не пізніше 10 числа кожного місяця на підставі рахунку та акту здачі-приймання.» (пункт 3.3.),

- «У випадку порушення термінів розрахунків за виконаний обсяг роботи … Замовник виплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу» (пункт 6.3.).

Відповідно до акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2020 року Позивачем виконані та передані Відповідачу роботи на загальну суму 49 207,20 грн.

За обліковими даними Позивача Відповідач умови договору не виконав, у зв`язку з чим заборгував 49 207,20 грн.

У зв`язку з невиконанням умов договору Позивач нарахував 1 839,21 грн пені за період з 11.07.2020 по 01.11.2020.

Оцінка суду установлених обставин на норм діючого законодавства

Щодо правової природи договору та договірних відносин

Установлені судом обставини наявності укладеного між сторонами договору, свідчать про виникнення між ними майново-господарських зобов`язань, у силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За частиною 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

При визначені правової природи договору суд враховує його умови, права та обов`язки сторін, а також предмет.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами на підставі вказаного договору (правочину), з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір підряду.

Так, у відповідності до статті 837 ЦК України «за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу» (частина 1).

Зі змісту наведених правових норм слідує висновок, що Відповідач, як замовник робіт, зобов`язаний сплатити Позивачу, як виконавцеві, відповідну плату вартості робіт у встановлений строк.

У відповідності до частини 1 статті 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк, або за згодою замовника достроково.

У даному випадку у договорі підряду сторонами визначено, що Замовник повинен сплатити Підряднику вартість робіт не пізніше 10 числа кожного місяця на підставі рахунку та акту здачі-приймання. Зокрема, акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт на суму 49 207,20 грн підписаний за червень 2020 року, а тому Відповідач зобов`язаний був сплатити цю суму у строк до 11.07.2020.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими:

- «Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом» (частина 1);

- «кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором» (частина 2);

- «не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином» (частина 7).

Таким чином, Відповідач, не сплативши вартість отриманих робіт, допустив порушення статті 193 ГК України та умов укладеного договору.

Щодо відповідальності за невиконання зобов`язань

Вирішуючи правомірність нарахованої та заявленої до стягнення пені у сумі 1 839,21 грн, суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за частинами 1 та 2 статті 217 ГК України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій.

Згідно із частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В статті 549 ЦК України конкретизовано визначення таких штрафних санкцій, а саме «пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання» (частина 3).

Разом з тим, у відповідності до приписів частини 2 статті 551 того ж Кодексу, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, неустойка має безпосередню мету стимулювати боржника до виконання зобов`язання; за допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання; неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання боржником, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності.

При цьому за частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У даному випадку умовами пункту 6.3 договору сторонами обумовлено сплату Відповідачем пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Отже, нарахування пені у сумі 1 839,21 грн за період з 11.07.2020 по 01.11.2020 є правомірним.

Висновки суду з предмету судового розгляду

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, з урахуванням факту несплати 49 207,20 грн основної заборгованості та 1 839,21 грн пені, у добровільному порядку, доведеністю Позивачем власних вимог, неспростування їх Відповідачем, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у даній справі є витрати Позивача на сплату судового збору відповідно до платіжного доручення № 2290 від 25.11.2020 у сумі 2 102 грн, які у відповідності до статті 129 ГПК України підлягають стягненню з Відповідача, разом з цим на підставі частини 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір», за якою «у разі …визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд … вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову», а також частини 1 статті 130 ГПК України аналогічного змісту, сума судового збору у розмірі 1 051 грн підлягає поверненню позивачу, а судовий збір у розмірі 1 051 грн покладається на відповідача.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Виконавчого комітету Степанівської сільської ради м. Херсона (73488, Херсонська область, м. Херсон, Суворовський район, село Степанівка, вул. Джона Говарда, 55; ідентифікаційний код 04526354) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Епоха» (73000, Херсонська область, м. Херсон, вул. Гончарна, 35; ідентифікаційний код 21297323) 49 207,20 грн основної заборгованості, 1 839,21 грн пені та 1 051 грн компенсації по сплаті судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Епоха» (73000, Херсонська область, м. Херсон, вул. Гончарна, 35; ідентифікаційний код 21297323) 1 051 грн судового збору, сплаченого платіжним дорученням № 2290 від 25.11.2020 (оригінал платіжного доручення знаходиться в матеріалах справи).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.К. Закурін