ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

"23" грудня 2020 р. м. Ужгород Справа № 907/423/20

За позовом Селянського фермерського господарства Явір, с. Сьомаки Вінницької області

до Фізичної особи підприємця Кут Івана Івановича, с. Синевир Міжгірського району

про стягнення 197 000 грн. попередньої оплати,

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

представники:

Позивача не з`явився

Відповідача Ковач І.В., адвокат, ордер серії АО № 1010198 від 20.07.2020 року

СУТЬ СПОРУ: Селянським фермерським господарством Явір, с. Сьомаки Вінницької області заявлено позов до Фізичної особи підприємця Кут Івана Івановича, с. Синевир Міжгірського району про стягнення 197 000 грн. попередньої оплати.

Позивач явку уповноваженого представника у підготовче засідання не забезпечив. Надісланою на адресу суду заявою б/н, б/д (вх. № 02.3.1-03/6165/20 від 30.11.2020 року) позивач просить суд розглядати справу без участі його уповноваженого представника, оскільки, на його думку, стороною позивача подано до суду всі оригінали документів, які підтверджують перерахування відповідачеві грошових коштів за товар, який він не поставив та відповідні оригінали письмових вимог, які направлялися позивачем, з огляду на що явка представника позивача у підготовче засідання не є обов`язковою. Повідомив про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на чимнайшвидшому розгляді спору по суті.

Представник відповідача, який з`явився у підготовче засідання, навпаки, вважає, що у суду ще відсутні підстави для закриття підготовчого провадження у даній справі та переході до розгляду справи по суті, і наполягає на вирішенні поданих ним під час підготовчого провадження у даній справі клопотань про витребування доказів та допит свідків у порядку, визначеному положеннями Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, на дане підготовче засідання представник відповідача повторно подав до суду клопотання про витребування від відповідача оригіналів доказів, а саме, рахунку - фактури № б/н від 16.10 2018 року на суму 197 000 грн.; платіжного доручення від 16.10.2018 року за № 1006 на суму 10 000 грн. (призначення платежу за циліндрований брус згідно рах. б/н від 16.10.2018 року); платіжного доручення від 19.10.2018 року за № 1010 на суму 30 000 грн. (призначення платежу за матеріали згідно рах. б/н від 19.10.2018 року); платіжного доручення від 28.11.2018 року за № 1113 на суму 75 000 грн. (призначення платежу за циліндрований брус згідно рах. б/н від 16.10.2018 року); платіжного доручення від 06.12.2018 року за № 4041 на суму 75 000 грн. (призначення платежу за циліндрований брус згідно рах. б/н від 16.10.2018 року). Клопотання обґрунтовано покликанням на положення п. 6 ст. 91 ГПК України, за якими, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Саме з покликанням на вищевказану норму п. 6. ст. 91 ГПК України відповідач просить суд не брати до уваги подані позивачем копії письмових документів, а саме тих, оригінали яких просить витребувати у позивача даним клопотанням.

Аналогічного змісту клопотання вже подавалося суду разом із заявою запереченнями від 20.07.2020 року.

При цьому, позивач, усуваючи недоліки поданої до суду позовної заяви у даній справі, заявою від 17.08.2020 року долучив до матеріалів справи оригінали платіжних доручень від 16.10.2018 року за № 1006 на суму 10 000 грн.; від 19.10.2018 року за № 1010 на суму 30 000 грн.; від 28.11.2018 року за № 1113 на суму 75 000 грн.; платіжного доручення від 06.12.2018 року за № 4041 на суму 75 000 грн.

Щодо надання суду оригіналу рахунка фактури № б/н від 16.10.2018 року на суму 197 000 грн. позивач інформував про неможливість надання такого, оскільки такий рахунок фактура на підприємстві позивача наявний тільки в копії.

З врахуванням вищенаведеної обставини щодо самостійного подання позивачем до матеріалів справи частини документів, витребування яких вимагає сторона відповідача, представник відповідача усно наголосив на доцільності витребування від відповідача тільки оригіналу рахунка фактури № б/н від 16.10.2018 року на суму 197 000 грн.

Як вже зазначалось вище, за положеннями п. 6 ст. 91 ГПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідач заперечуючи проти позову у даній справі вказує, що позовна заява не містить посилання на докази, які підтверджують факт досягнення сторонами спору згоди у спосіб, визначений ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України чи то в будь який інший спосіб, визначений діючим законодавством; позивач не вказує, яким чином здійснювалась комунікація між сторонами щодо досягнення певних домовленостей існування, яких не визнається; єдиним доказом, який потенційно міг свідчити про існування конклюдентних, узгоджених дій між сторонами щодо досягнення згоди за договором поставки, є рахунок фактура б/н від 16.10.2018 року.

На думку відповідача, подаючи до суду такий доказ в копії, позивач свідомо ігнорує вимогу п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України, що зобов`язує позивача вказувати місце знаходження оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

При цьому, сторона відповідача заперечує складання та видачу відповідачем такого рахунку фактури б/н від 16.10.2018 року та, відповідно, неможливість констатації судом факту укладення між сторонами спору договірних відносин у спрощений спосіб. За наведених обставин, відповідач ставить під сумнів існування такого рахунку фактури в оригіналі, та, як наслідок, ставить під сумнів відповідність поданої копії рахунку фактури його оригіналу. Відповідач наполягає на необхідності використання наданого йому ст. 91 ГПК України праві витребувати оригінал доказу, якщо долучена до матеріалів справи його копія викликає сумніви щодо відповідності оригіналу.

Враховуючи положення ст. 91 ГПК України, необхідність встановлення при розгляді даної справи підстав відповідальності відповідача, про яку просить позивач, на підставі тих доказів, які ставляться під сумнів однією із сторін спору, суд приходить до висновку про доцільність витребування від позивача оригіналу рахунку фактури б/н від 16.10.2018 року.

При цьому, судом береться до уваги той факт, що кожен із учасників спору для підтвердження своїх доводів та заперечень, на власний розсуд подає до суду ті докази, які підтверджують його доводи чи заперечення, але наслідки неподання учасником спору до матеріалів справи певного доказу, який може підтвердити чи спростовати обставини, які входять до предмету доказування у справі, для такого учасника наступають лише у випадку невиконання вимог ухвали суду.

За таких обставин, а також враховуючи самостійне надання позивачем до матеріалів справи оригіналів платіжних доручень, про витребування яких клопотав відповідач, суд доходить до висновку про часткове задоволення поданих відповідачем клопотань про витребування доказів від 20.07.2020 року та 23.12.2020 року.

Також, відповідачем в ході проведення підготовчого провадження у даній справі було подано до суду клопотання про витребування від ПрАТ Київстар інформації щодо місцезнаходження кінцевого обладнання абонентів Суботи В.І., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за номерами телефонів, за якими вони обслуговуються, у період з 01.05.2019 року по 30.06.2019 року, а також даних про межі покриття базових станцій, що забезпечували з`єднання за вказаними номерами телефонів. Заява обґрунтована тим, що вищевказані особи у поданих ним заявах свідків підтверджують факт виконання робіт за замовленням відповідача для позивача. І інформація щодо місця їх перебування у вказаний період додатково підтвердить обставини виконання робіт по будівництву бані з циліндрового брусу для позивача.

Неможливість самостійного отримання такої інформації відповідач обґрунтовує покликанням на те, що інформація про місцезнаходження кінцевого обладнання абонентів є інформацією з обмеженим доступом.

Позивач проти наведеного клопотання про витребування доказів заперечив, про що подав суду відповідні письмові заперечення від 14.12.2020 року.

У порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем також залишити позовну заяву без розгляду.

Суд, розглянувши наведене клопотання відповідача, погоджується із аргументами позивача про те, що інформація щодо місцеперебування вищевказаних осіб (свідків) не може бути доказом у підтвердження факту виконання такими особами певного виду робіт саме за замовленням відповідача та на користь позивача за відсутності інших законодавчо визначених доказів, які фіксують факти надання послуг та виконання робіт, проведення обліку господарських операцій тощо. А тому, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про витребування доказів, долучене до матеріалів відзиву від 20.11.2020 року.

Також, подаючи до суду відзив на позов від 20.11.2020 року, представник відповідача долучив до його матеріалів клопотання про виклик свідків, якими подано у матеріали справи нотаріально завірені заяви свідків. Представник відповідача стверджує про те, що отримавши покази свідків безпосередньо в судовому засіданні, суд матиме змогу встановити дійсні обставини, що дадуть змогу визначити обґрунтованість вимог позивача, суть правовідносин, що мали місце між учасниками даної справи та істотні умови домовленості сторін спору.

Позивач проти задоволення заяви про виклик свідків заперечив, вважає, що покази свідків не можуть встановлювати обставини та факти у даній справі.

Так, відповідно до частин 1, 3, 4 ст. 88 ГПК України показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Стаття 89 ГПК України визначає, що свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Відповідно до частини 2 ст. 87 ГПК України на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

Оскільки оцінка доказів, якими є показання свідків, проводиться судом на стадії розгляду справи по суті, а матеріали справи не містять жодних покликань на невідповідність показань свідків будь яким іншим доказам у справі, суд не вбачає підстав для задоволення поданого відповідачем клопотання про виклик свідків.

У підготовчому провадженні 23.12.2020 року представник відповідача подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказу поданої відповідачем заяви про злочин, передбачений ст. ст. 190, 358 КК України. За переконанням відповідача, результати досудового розслідування законності дій діючого та попереднього керівників та засновників позивача вплинуть на кінцевий результат розгляду даної справи, а також викликати в судове засідання представника позивача керівника Селянського фермерського господарства Явір. Також просить суд поновити строк на подання такого доказу.

Оскільки сторона спору на підтвердження своїх доводів та заперечень подає до суду докази за своїм власним переконанням, оцінка яким буде надана при розгляді судом спору по суті, суд доходить висновку про поновлення відповідача строку на подання доказів та долучення до матеріалів справи копії поданої відповідачем заяви про злочин.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, у відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі ч. 2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку, зокрема, у випадках, визначених ч. 2 ст. 202 цього Кодексу та коли питання визначені ч. 2 ст. 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Частина 2 ст. 182 Господарського процесуального Кодексу України визначає дії судді у підготовчому засіданні.

Приписами статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

При цьому, згідно п. 4 ч. 5 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Необхідність витребування доказів є підставою для відкладення підготовчого провадження на іншу дату на підставі ст. 202 ГПК України, та у поєднанні із вищенаведеними обставинами підставою для продовження строків розгляду спору на підставі ст. 177 ГПК України.

За таких обставин, суд доходить висновку про відкладення підготовчого засідання на інший термін та продовження строку підготовчого провадження у відповідності до вимог ч. 3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України на 30 днів до 29.01.2021 року, а при визначенні дати проведення підготовчого провадження суд враховує перебування судді Пригари Л.І. у відпустці з 28.12.2020 року по 18.01.2021 року та графік розгляду інших справ, що перебувають у провадженні судді Пригари Л.І.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 91, 119, 177, 183, 234 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Продовжити строк підготовчого провадження до 29.01.2021 року.

2. Підготовче засідання відкласти на 25 січня 2021 р. на 14:30 год.

3. Підготовче засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Закарпатської області за адресою: м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а.

4. У порядку ст. 91 ГПК України витребувати у позивача:

оригінал рахунку фактури від 16.10.2018 року.

Витребуваний доказ подати суду у строк до 22.01.2021 року.

5. Відповідно до вимог ст. 169 ГПК України встановити учасникам справи обов`язок подавати суду заяви, клопотання і заперечення щодо процесуальних питань тільки у письмовій формі з доказами їх надсилання учасникам справи.

6. Явка уповноважених представників сторін у підготовче засідання на власний розсуд.

7. Копію ухвали надіслати учасникам спору.

8. Дана ухвала набирає законної сили у відповідності до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду на підставі ст. 255 Господарського процесуального кодексу України. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

9. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Пригара Л.І.