РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.12.2020Справа № 910/1895/20

За позовом Ligion Trading Limited (Ліджин Трейдінг Лімітед)

в інтересах позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Хот-Сток"

до ОСОБА_1

про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою 1 695 000 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Секретар судового засідання Микитин О.В.

Представники сторін:

від учасника Шкаровський Д.О.

від позивача Шкаровський Д.О.

від відповідача ОСОБА_1.

У судовому засіданні 17.12.2020 на підставі ст. 240 ГПК України прийнято скорочене рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Velgevos Enterprises Limited (Велгевос Ентерпрайзес Лімітед), як учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Хот-Сток" звернулося до Господарського суду міста Києва в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Хот-Сток" з позовом до ОСОБА_1 з позовом про відшкодування збитків, завданих посадовою особою позивача у розмірі 1695000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що директором ТОВ "Хот-Сток" вчиненням правочинів було завдано товариству збитки, які учасник ТОВ "Хот-Сток" в інтересах товариства просить стягнути на користь останнього у сумі 1695000,00 грн.

Ухвалою суду від 17.02.2020 суд звернувся до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), за формою, наведеною в додатку № 3 до Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою КМУ № 207 від 02.03.2016.

Ухвалою суду від 18.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10.03.2020.

10.03.2020 в підготовчому засіданні оголошено перерву на 09.04.2020.

24.03.2020 від відповідача надійшло клопотання про повернення оригіналу документу.

01.04.2020 від представника відповідача надійшов відзив з додатками, в якому він проти позову заперечує посилаючись на ту обставину, що позивачем не доведено перерахування коштів за договором саме відповідачем, не доведено обставини щодо підписання договору саме відповідачем та видачу довіреності відповідачем на підписання договору від імені його товариства.

03.04.2020 від відповідача надійшов відзив з додатками, в якому він проти позову заперечує, посилаючись на ту обставину, що станом на час розгляду даної справи заявник, Velgevos Enterprises Limited (Велгевос Ентерпрайзес Лімітед), не є учасником позивача. Крім того, відповідач вказує, що підпис на договорах та довіреності від імені ТОВ "Хот Сток" йому не належить, що може бути підтверджено почеркознавчою експертизою, про проведення якої відповідач має намір заявити.

09.04.2020 судове засідання не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Усатенко І.В. у відпустці.

Ухвалою суду від 28.04.2020 підготовче засідання у справі призначено на 04.06.2020.

02.06.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив. ТОВ "Хот Сток" зазначає, що саме воно набуло статусу позивача, а тому зміна складу учасників товариства не може бути підставою для відмови й позові. Позивач вказує, що відповідачем не надано суду доказів того, що він не підписував договори та довіреність. Обставини щодо перерахування коштів саме відповідачем підтверджуються платіжними дорученнями та довідками банків, в яких вказано, що на платіжних документах про перерахування коштів ТОВ "Белрум" міститься саме ЕЦП відповідача.

02.06.2020 від Ligion Trading Limited надійшла заява про приєднання до позову в порядку ст. 54 ГПК України. Ligion Trading Limited просить задовольнити заяву про приєднання до поданого Velgevos Enterprises Limited позову та залучити Ligion Trading Limited до розгляду справи № 910/1895/20, розглядати дану справу без участі представника заявника.

В підготовчому засіданні 04.06.2020 оголошено перерву до 02.07.2020.

01.07.2020 через канцелярію суду від позивача надійшли письмові пояснення щодо залучення компанії Ligion Trading Limited, в яких позивач зазначає про обгрунтованість заяви про залучення компанії до участі у справі.

Ухвалою суду від 02.07.2020 підготовче засідання відкладено на 30.07.2020 та прийнято заяву Ліджин Трейдінг Лімітед про приєднання до позову про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою.

28.07.2020 від позивача надійшли клопотання про долучення доказів з додатками.

30.07.2020 підготовче засідання не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Усатенко І.В. у щорічній відпустці.

Ухвалою суду від 20.08.2020 призначено підготовче засідання на 03.09.2020.

03.09.2020 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 24.09.2020.

22.09.2020 від учасника надійшло клопотання про долучення доказів з додатками, на виконання протокольної ухвали суду від 03.09.2020.

Ухвалою суду від 24.09.2020 закрито підготовче засідання та призначено до розгляду по суті на 29.10.2020.

28.10.2020 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про відшкодування ОСОБА_3 витрат по сплаті судового збору у розмірі 920,00 євро та 750,00 грн, судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 45,00 євро та витрат на правову допомогу у розмірі 4000 доларів США.

29.10.2020 судове засідання не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Усатенко І.В. на лікарняному.

Ухвалою суду від 26.11.2020 призначено судове засідання у справі на 17.12.2020.

17.12.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи та про поновлення строку на її подання.

В судовому засіданні відповідач підтримав своє клопотання про призначення експертизи, просив поновити строк на його подання, оскільки, представник відповідача з не відомих відповідачу причин не заявив клопотання про призначення у справі експертизи. Самостійно замовити висновок експерта у відповідача не було можливості, оскільки, у нього відсутній оригінал довіреності та оригінали договорів. Відповідач просив поставити на вирішення експерта наступні питання: чи виконано підпис від імені директора ТОВ "Хот-Сток" ОСОБА_1 у довіреності від 12.07.2018 на ім`я Котирло Юрія Анатолійовича самим ОСОБА_1 чи іншою особою?; та чи виконано підпис від імені директора ТОВ "Хот-Сток" ОСОБА_1 на договорі № 19/12/17-ФД від 19.12.2017 самим ОСОБА_1 чи іншою особою?

Позивач проти задоволення клопотання відповідача про призначення експертизи заперечував, посилаючись на ту обставину, що відповідні клопотання подаються разом з відзивом, окрім того ще є довідки, які свідчать, що підпис ЕЦП здійснено самим відповідачем. На думку позивача, дано клопотання спрямоване на затягування розгляду справи.

Відповідно до ст. 118, 119 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ст. 207 ГПК України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Відповідачем не доведено поважність причин пропуску строку на звернення з клопотанням про призначення експертизи та заявлення його на стадії розгляду справи по суті. Відповідач не обгрунтував причин неможливості подання ним особисто відповідного клопотання. Представництво інтересів сторони в процесі представником не обмежує особистих прав сторін на участь у розгляді справи та не обмежує інших прав, передбачених ст. 42, 46 ГПК України.

Крім того, відповідачем не обугрнтовано, які саме обставини, що мають суттєве значення для розгляду даної справи можуть бути встановлені виключно почеркознавчою експертизою і не можуть бути доведені за допомогою інших доказів.

Суд протокольною ухвалою від 17.12.2020 відмовив відповідачу у задоволенні клопотань.

При виступі позивача по суті спору, він просив відкласти вирішення даної справи до розгляду кримінальної справи.

Суд не вбачає можливості відкласти розгляд даної справи до вирішення кримінальної справи, оскільки, позивачем не надано доказів передання кримінальної справи до суду.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в заявах по суті спору. Також позивач підтвердив, що не звертався з позовом до ТОВ "Белрум" з приводу виконання договірних зобов`язань.

Представник відповідача підтримав заперечення проти позову з підстав, викладених у заявах по суті спору.

Відповідно до ст. 217 ГПК України про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд зазначає в протоколі судового засідання і переходить до судових дебатів.

В судових дебатах представник позивача просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача просив у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

З інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що 04.06.2016 до реєстру було внесено запис про проведення державної реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "Хот-Сток", єдиним засновником (учасником) якого станом на 07.02.2020 зазначено Велгевос Ентерпрайзес Лімітед, з розміром внеску до статутного капіталу - 1000,00 грн, основний вид економічної діяльності: купівля та продаж власного нерухомого майна.

Згідно Наказу № 1К від 03.06.2016 на підставі протоколу № 1 загальних зборів засновників (учасників) товариства від 03.06.2016 директор ОСОБА_1 приступає з 15.07.2016 до виконання обов`язків директора ТОВ "Хот-Сток".

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 03.07.2019 внесено запис про зміну керівника юридичної особи ТОВ "Хот-Сток" на ОСОБА_4 . Станом на день розгляду справи з 14.02.2020 керівником товариства є ОСОБА_5 , а учасником, що володіє 100% статутного капіталу товариства, є Ліджин Трейдінг Лімітед, що в тому числі підтверджується Договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Хот-Сток" від 26.02.2020, укладеним Велгевос Ентерпрайзес Лімітед (продавець) та Ліджин Трейдінг Лімітед (покупець), та актом приймання-передачі частки від 26.02.2020 у Статутному капіталі ТОВ "Хот-Сток" за договором купівлі-продажу частки від 26.02.2020, та Статутом товариства, затвердженим Рішенням єдиного учасника ТОВ "Хот-Сток" від 26.02.2020.

19.12.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хот-Сток", в особі директора ОСОБА_1 (надавач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Белрум", в особі директора ОСОБА_1, який діє на підставі статуту (отримувач) було укладено договір № 19/12/17-ФД про надання цільової поворотної фінансової допомоги. Відповідно до умов цього договору надавач зобов`язується надати отримувачу цільову поворотну фінансову допомогу для потреб господарської діяльності останнього відповідно до статутних цілей діяльності отримувача, а отримувач зобов`язується використати цільову поворотну фінансову допомогу за цільовим призначенням та повернути її у визначений даним договором строк. Цільова поворотна фінансова допомога - це сума грошових коштів в національній валюті України, передана отримувачу у користування на визначений строк відповідно до даного договору, яка не передбачає нарахування процентів за користування такою допомогою та є обов`язковою до повернення (згідно п. 14.1.257 ст. 14 Податкового кодексу України) у строк до 31.12.2018 включно (п. 1.1, 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1, 5.1, 11.1 договору сума допомоги, яка надається надавачем та отримується отримувачем по цьому договору становить 750000,00 грн. Отримувач зобов`язаний повернути надану допомогу в строк до 31.12.2018 включно. Даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків по ньому.

Розділом 7 договору передбачено в тому числі нарахування пені та штрафу за несвоєчасне виконання отримувачем зобов`язань з повернення поворотної фінансової допомоги.

Згідно платіжного доручення № 200 від 21.12.2017 ТОВ "Хот-Сток" перерахувало ТОВ "Белрум" грошові кошти у сумі 750000,00 грн з призначенням платежу: цільова поворотна фінансова допомога згідно договору № 19/12/17-ФД від 19.12.2017.

12.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хот-Сток", в особі представника Котирло Юрія Анатолійовича, який діє на підставі довіреності від 12.07.2018 (надавач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Белрум", в особі директора ОСОБА_1 (отримувач) було укладено договір № 12/07/18-ФД про надання цільової поворотної фінансової допомоги.

Відповідно до умов цього договору надавач зобов`язується надати отримувачу цільову поворотну фінансову допомогу для потреб господарської діяльності останнього відповідно до статутних цілей діяльності отримувача, а отримувач зобов`язується використати цільову поворотну фінансову допомогу за цільовим призначенням та повернути її у визначений даним договором строк. Цільова поворотна фінансова допомога - це сума грошових коштів в національній валюті України, передана отримувачу у користування на визначений строк відповідно до даного договору, яка не передбачає нарахування процентів за користування такою допомогою та є обов`язковою до повернення (згідно п. 14.1.257 ст. 14 Податкового кодексу України) у строк до 17.07.2019 включно (п. 1.1, 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1, 5.1, 11.1 договору сума допомоги, яка надається надавачем та отримується отримувачем по цьому договору становить 500000,00 грн. Отримувач зобов`язаний повернути надану допомогу в строк до 11.07.2019 включно. Даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків по ньому.

Розділом 7 договору передбачено в тому числі нарахування пені та штрафу за несвоєчасне виконання отримувачем зобов`язань з повернення поворотної фінансової допомоги.

Згідно платіжного доручення № 19 від 13.07.2018 ТОВ "Хот-Сток" перерахувало ТОВ "Белрум" грошові кошти у сумі 500000,00 грн з призначенням платежу: цільова поворотна фінансова допомога згідно договору № 12/07/18-ФД від 12.07.2018.

До матеріалів справи долучено довіреність від 12.07.2018, якою ТОВ "Хот-Сток" в особі директора ОСОБА_1 уповноважило Котирло Юрія Анатолійовича представляти інтереси товариства щодо укладення та підписання договору № 12/07/2018-ФД про надання цільової поворотної фінансової допомоги ТОВ "Белрум", для чого представнику надано повноваження підписати зазначений договір.

09.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хот-Сток", в особі представника Котирло Юрія Анатолійовича, який діє на підставі довіреності від 12.07.2018 (надавач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Белрум", в особі директора ОСОБА_1 (отримувач) було укладено договір № 09/08/18-ФД про надання цільової поворотної фінансової допомоги.

Відповідно до умов цього договору надавач зобов`язується надати отримувачу цільову поворотну фінансову допомогу для потреб господарської діяльності останнього відповідно до статутних цілей діяльності отримувача, а отримувач зобов`язується використати цільову поворотну фінансову допомогу за цільовим призначенням та повернути її у визначений даним договором строк. Цільова поворотна фінансова допомога - це сума грошових коштів в національній валюті України, передана отримувачу у користування на визначений строк відповідно до даного договору, яка не передбачає нарахування процентів за користування такою допомогою та є обов`язковою до повернення (згідно п. 14.1.257 ст. 14 Податкового кодексу України) у строк до 31.12.2019 включно (п. 1.1, 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1, 5.1, 11.1 договору сума допомоги, яка надається надавачем та отримується отримувачем по цьому договору становить 1000000,00 грн. Отримувач зобов`язаний повернути надану допомогу в строк до 31.12.2019 включно. Даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків по ньому.

Розділом 7 договору передбачено в тому числі нарахування пені та штрафу за несвоєчасне виконання отримувачем зобов`язань з повернення поворотної фінансової допомоги.

До матеріалів справи не надано довіреність від 12.07.2018, якою б ТОВ "Хот-Сток" уповноважувало представника Котирло Ю.А на підписання від імені товариства договору № 09/08/18-ФД від 09.08.2018.

Згідно платіжного доручення № 29 від 10.08.2018 ТОВ "Хот-Сток" перерахувало ТОВ "Белрум" грошові кошти у сумі 445000,00 грн з призначенням платежу: цільова поворотна фінансова допомога згідно договору № 09/08/18-ФД від 12.07.2018.

Отже загалом за вищезазначеними трьома договорами позивач перерахував ТОВ "Белрум" поворотної фінансової допомоги на загальну суму 1695000,00 грн.

Позивачем до матеріалів справи долучено довідку Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" № 05/3621 від 06.04.2020, якою повідомлено, що платіжне доручення № 200 від 21.12.2017 на суму 750000,00 грн, отримувач ТОВ "Белрум" надійшло до банку засобами системи дистанційного доступу "Інтернет-Банк" з накладанням електронно-цифрового підпису директора ТОВ "Хот-Сток" - ОСОБА_1 . Згідно довідки АТ "ОТП Банк" від 06.04.2020 № 70-1-1/1339 підтверджено, що платіжні доручення № 19 від 13.07.2018 на суму 500000,00 грн, № 29 від 10.08.2018 на суму 445000,00 грн про перерахування коштів на рахунок ТОВ "Белрум" були підписані електронно-цифровим підписом директора ОСОБА_1.

Суд відзначає, що з поданих до матеріалів справи документів вбачається, що платіжні доручення на перерахування грошових коштів за укладеними з ТОВ "Белрум" договорами були підписані саме директором товариства ОСОБА_1 , шляхом накладення електронно-цифрового підпису, який прирівнюється до власноручного підпису особи.

Про втрату чи викрадення носія з ЕЦП відповідач не повідомляв і при розгляді справи також не зазначав про такі обставини.

Щодо заперечень відповідача з приводу особистого підписання договорів та довіреності, суд відзначає, що відповідач не звертався до суду з позовом про визнання договорів недійсними, оскільки, вони ним не підписувались, натомість вчиняв дії на виконання вищезазначених договір, чим підтвердив їх схвалення з боку товариства та ним самим.

Щодо заявленого позову, суд відзначає наступне.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, у тому числі, спори у справах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах.

Отже, позовні вимоги учасника товариства заявлено правомірно та відповідно до чинного процесуального законодавства як учасником товариства.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту порушеного права є відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Цивільного кодексу України збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

У ст. 224 Господарського кодексу України передбачено, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. Законом щодо окремих видів господарських зобов`язань може бути встановлено обмежену відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань. При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків. Виходячи з конкретних обставин, суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ціни на день винесення рішення суду (ст. 225 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

При цьому, саме на позивача покладено обов`язок доведення факту протиправної поведінки, розміру завданої шкоди та прямого причинного зв`язку між порушенням зобов`язання та шкодою.

Відповідно до ст. 89 ГК України управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства. Особливості управління господарським товариством, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, визначаються законами України. Посадові особи відповідають за збитки, завдані ними господарському товариству. Відшкодування збитків, завданих посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю), здійснюється у разі, якщо такі збитки були завдані: діями, вчиненими посадовою особою з перевищенням або зловживанням службовими повноваженнями; діями посадової особи, вчиненими з порушенням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення подібних дій, встановленої установчими документами товариства; діями посадової особи, вчиненими з дотриманням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення відповідних дій, встановленої товариством, але для отримання такого погодження та/або дотримання процедури прийняття рішень посадова особа товариства подала недостовірну інформацію; бездіяльністю посадової особи у випадку, коли вона була зобов`язана вчинити певні дії відповідно до покладених на неї обов`язків; іншими винними діями посадової особи.

Перші три елементи складу правопорушення розглядаються як об`єктивні умови відповідальності, доведення наявності яких покладається на потерпілу особу. Четвертий складовий елемент правопорушення - вина є суб`єктивною умовою цивільно-правової відповідальності особи, яка порушила зобов`язання. Тому кредитор має довести не лише розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, але й самий факт порушення боржником його обов`язку та причинний зв`язок між цим порушенням і шкодою. Навпаки, щоб звільнитись від відповідальності, боржник має довести відсутність своєї вини.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Белрум" є ОСОБА_1 . А на час підписання договорів поворотної фінансової допомоги ОСОБА_1 був керівником ТОВ "Хот-Сток".

Однак, суд відзначає, що позивачем не доведено, що ОСОБА_1 безпосередньо отримав перераховані від ТОВ "Хот-Сток" кошти.

Також позивачем не надано належні та допустимі докази вини відповідача у завданні збитків та причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача, та збитками, крім того, не доведено протиправність поведінки ОСОБА_1 .

Як вбачається зі Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Хот-Сток", затвердженого Загальними зборами учасників ТОВ "Хот-Сток" протокол № 1-24/05-17 від 24.05.2017 учасником товариства є Велгевос Ентерпрайзес Лімітед. Згідно п. 4.1.1, 4.1.8 статуту товариство має право: від свого імені укладати угоди, вчиняти правочини, набувати майнові та немайнові права, нести обов`язки, бути позивачем, відповідачем та третьою особою у судах України, у третейському суді; самостійно витрачати свої грошові кошти, зараховані на його рахунки в банках, у тому числі у валюті. Товариство може займатись будь-якою іншою господарською та комерційною діяльністю, яка прямо не заборонена діючим законодавством України (п. 6.4 статуту).

Згідно п.п в, д, е, о пункту 16.1 статуту до компетенції Загальних зборів учасників товариства належить: створення, обрання та відкликання виконавчого органу товариства та ревізійної комісії; визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів; затвердження річних результатів діяльності товариства, включаючи його дочірні підприємства, затвердження звітів і висновків ревізійної комісії, порядку розподілу прибутку, визначення порядку покриття збитків; прийняття рішень про укладення всіх інших договорів (угод, правочинів), якщо ціна (сума) такого одного договору (угоди, правочину) (або пов`язаних між собою договорів) складає більше ніж 100000,00 грн.

Згідно п. 18.1 статуту загальні збори учасників скликаються не рідше 2 разів на рік. Позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного зменшення статутного капіталу.

Пунктами 20.1 - 20.4, 20.6, 20.8 статуту передбачено, що контроль за фінансово-господарською діяльністю виконавчого органу товариства та його посадових осіб може здійснюватися ревізійною комісією, що утворюється за рішенням Загальних зборів учасників товариства з їх числа або залученим за рішенням Загальних зборів учасників товариства аудитором. Директор не може бути членом ревізійної комісії. Перевірка діяльності виконавчого органу товариства може проводитись ревізійною комісією (після її створення) (ревізором), (аудитором) за дорученням Загальних зборів учасників товариства, з власної ініціативи або на вимогу учасника товариства. Ревізійна комісія в праві вимагати від посадових осіб товариства подання їй усіх необхідних матеріалів, бухгалтерських чи інших документів та надання особистих пояснень. При здійсненні контролю за фінансово-господарською діяльністю директора ревізійна комісія (ревізор) (аудитор) перевіряє: дотримання директором товариства наданих йому повноважень щодо розпорядження майном товариства, укладання правочинів та проведення фінансових операцій від імені товариства; зберігання грошових коштів та матеріальних цінностей; фінансовий стан товариства, рівень його платоспроможності, ліквідності активів, співвідношення власних та позичкових коштів. Ревізійна комісія вирішує питання, пов`язані із проведенням перевірок та організацією роботи на своїх засіданнях. Засідання проводяться за необхідністю, але не менше одного разу на 6 місяців, а також перед початком перевірок та їхніми результатами. Ревізійна комісіє є правомочною приймати рішення, якщо в засіданні беруть участь не менше половини її членів. Рішення ревізійної комісії вважають прийнятими, якщо за нього проголосувало більше половини членів ревізійної комісії, які беруть участь у такому засіданні. Ревізором рішення приймається одноособово. Ревізійна комісія зобов`язана вимагати позачергового скликання загальних зборів учасників товариства у разі виникнення загрози суттєвим інтересам товариства або виявлення зловживань, вчинених посадовими особами товариства.

Суду не подано доказів того, що вищим органом управління товариства приймались рішення щодо протиправності діяльності директора товариства, пов`язаної з укладенням договорів поворотної фінансової допомоги, чи приймались рішення про притягнення його до відповідальності. Отже позивач не надав доказів того, що Загальними зборами товариства та контролюючими органами на підприємстві перевірялась діяльність відповідача та, що його діям чи бездіяльності надавалась оцінка, не надано доказів встановлення протиправності поведінки директора та вирішення питання про притягнення директора до майнової відповідальності.

Отже, позивачем не доведено наявність протиправної поведінки з боку відповідача та причинно наслідкового зв`язку між діями відповідача та збитками. Крім того, не доведено, що кошти, не повернуті контрагентом є саме збитками позивача.

Також суд відзначає, що як вбачається з матеріалів справи між двома юридичними особами виникли господарські правовідносини.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 623 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Управнена сторона має право не приймати виконання зобов`язання частинами, якщо інше не передбачено законом, іншими нормативно-правовими актами або договором, або не випливає із змісту зобов`язання. Зобов`язана сторона має право виконати зобов`язання достроково, якщо інше не передбачено законом, іншим нормативно-правовим актом або договором, або не випливає із змісту зобов`язання. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Суду не надано доказів вчинення ТОВ "Хот-Сток" дій спрямованих на повернення суми отриманої ТОВ "Белрум" за договорами поворотної фінансової допомоги коштів. Суд також відзначає, що договором та законодавством передбачено відповідні наслідки (штрафні санкції) за не належне виконання ТОВ "Белрум" його зобов`язань щодо повернення коштів, натомість ТОВ "Хот-Сток" не скористалось будь-якими засобами, спрямованими на врегулювання спору між двома господарюючими суб`єктами.

Позивачем не вказано причин не повернення коштів ТОВ "Белрум", не вказано про можливість чи неможливість повернення коштів і відповідно не вичерпано всіх засобів з повернення коштів в рамках господарських правовідносин.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів відповідачів суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо у спорі про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою, судові витрати за правилами цієї статті мають бути стягнуті на користь юридичної особи, то вони стягуються на користь власників (учасників, акціонерів), які подали позов в інтересах такої юридичної особи, у тій частині, в якій вони понесені цими власниками (учасниками, акціонерами).

Оскільки, суд визнав позовні вимоги не обгрунтованими та відмовляє у позові, то судовий збір та інші витрати, понесені учасниками ТОВ "Хот-Сток", не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, а залишаються за учасниками позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У позові Ligion Trading Limited в інтересах позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Хот-Сток" (01021, м. Київ, вулиця Михайла Грушевського, 28/2, приміщення 43, ідентифікаційний код 40539818) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення збитків у розмірі 1695000,00 грн - відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.12.2020

Суддя І.В. Усатенко