ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"23" грудня 2020 р. Справа№ 910/9359/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги народного депутата України ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 про скасування заходів забезпечення позову

у справі № 910/9359/20 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Антимонопольного комітету України

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Філіп Морріс Сейлз Енд Дистриб`юшн";

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Бритіш Американ Тобакко Сейлз Енд Маркетинг Україна";

3. Підприємства з іноземними інвестиціями "Імперіал Тобако Юкрейн";

4. Приватного акціонерного товариства "Джей Ті Інтернешнл Компані Україна";

5. Приватного акціонерного товариства "Імперіал Тобакко Продакшн Україна";

6. Приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна";

7. Публічного акціонерного товариства "Джей Ті Інтернешнл Україна";

8. Приватного акціонерного товариства "А.Т тютюнова компанія "В.А.Т. - Прилуки"

9. Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕДІС Україна"

про стягнення 6 523 001 000 грн штрафу та зобов`язання вчинити дії

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Антимонопольний комітет України (далі - АМК, позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про:

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Філіп Морріс Сейлз Енд Дистриб`юшн» (далі - ТОВ «Філіп Морріс Сейлз Енд Дистриб`юшн», відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Бритіш Американ Тобакко Сейлз Енд Маркетинг Україна» (далі - ТОВ «Бритіш Американ Тобакко Сейлз Енд Маркетинг Україна», відповідач-2), Підприємства з іноземними інвестиціями «Імперіал Тобако Юкрейн» (далі - Підприємство, відповідач-3), Приватного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» (далі - ПрАТ «Джей Ті Інтернешнл Україна», відповідач-4), Приватного акціонерного товариства «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» (далі - ПрАТ «Імперіал Тобакко Продакшн Україна», відповідач-5), Приватного акціонерного товариства «Філіп Морріс Україна» (далі - ПрАТ «Філіп Морріс Україна», відповідач-6), Публічного акціонерного товариства «Джей Ті Інтернешнл Україна» (далі - ПАТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна», відповідач-7), Приватного акціонерного товариства «А.Т тютюнова компанія «В.А.Т. - Прилуки» (далі - ПрАТ «А.Т тютюнова компанія «В.А.Т. - Прилуки», відповідач-8) та Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕДІС Україна» (далі - ТОВ «ТЕДІС Україна», відповідач-9) штрафу, накладеного на відповідачів рішенням АМК від 10.10.2019 №697-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у справі №126-26.13/18-17 (далі - рішення №697-р), а саме:

- 366 619 800,00 грн штрафу з ТОВ «Філіп Морріс Сейлз Енд Дистриб`юшн»;

- 80 011 400,00 грн штрафу з ТОВ «Бритіш Американ Тобакко Сейлз Енд Маркетинг Україна»;

- 292 490 700,00 грн штрафу з Підприємства;

- 488 947 700,00 грн. штрафу з ПрАТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна»;

- 167 120 000,00 грн. штрафу з ПрАТ "Імперіал Тобакко Продакшн Україна";

- 814 666 600,00 грн. штрафу з ПрАТ «Філіп Морріс Україна»;

- 434 343 800,00 грн. штрафу з ПАТ «Джей Ті Інтернешнл Україна»;

- 448 329 900,00 грн. штрафу з ПрАТ "А.Т тютюнова компанія "В.А.Т. - Прилуки";

- 3 430 471 100,00 грн. штрафу з ТОВ «ТЕДІС Україна»;

- зобов`язання відповідачів припинити порушення, зазначене у пункті 1 резолютивної частини рішення №697-р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2020 частково задоволено заяву АМК про забезпечення позову; вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «ТЕДІС Україна» у сумі 3 430 471 100,00 грн, що обліковуються на будь-якому (всіх) рахунку (рахунках), виявленому виконавцем під час виконання даної ухвали.

03.08.2020 ТОВ «ТЕДІС Україна» звернулося до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 клопотання ТОВ "ТЕДІС Україна" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2020 у справі №910/9359/20, задоволено, скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2020 у вищевказаній справі.

Ухвалюючи вищевказане судове рішення, суд першої інстанції, враховуючи подані заявником документи дійшов висновку, що арешт коштів ТОВ «ТЕДІС Україна» може призвести до неможливості виконання зобов`язань останнім з дистрибуції тютюнової продукції і як наслідок, наявності дефіциту легальних сигарет на полицях магазинів, а також дестабілізації на тютюновому ринку України та втрат державного і місцевого бюджетів податкових відрахувань, оскільки ТОВ «ТЕДІС Україна» є одним з найбільших платників податків в Україні.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, народний депутат України ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2020 апеляційну скаргу народного депутата України ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 у справі № 910/9359/20 залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 повернуто без розгляду апеляційну скаргу народного депутата України ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 у справі № 910/9359/20 з доданими до скарги матеріалами.

27.10.2020 апеляційна скарга народного депутата України ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 у справі № 910/9359/20 надійшла до Північного апеляційного господарського суду повторно.

В апеляційній скарзі скаржником викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтоване неможливістю своєчасного ознайомлення з ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2020 про залишення апеляційної скарги без руху.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ухвалу суду першої інстанції було прийнято з грубим порушенням норм процесуального права.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, апелянт посилається на те, що звернувся до суду за захистом інтересів Держави та Українського народу, оскільки саме через прийняття оскаржуваної ухвали Держава Україна може недоотримати мільярдних надходжень, які зобов`язані сплатити відповідачі до державного бюджету.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2020 поновлено народному депутату України ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 у справі № 910/9359/20, відкрито апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою, призначено до розгляду на 02.12.2020, встановлено учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу.

Судове засідання 02.12.2020 не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Мальченко А.О. у відпустці з 01.12.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 розгляд апеляційної скарги призначено на 23.12.2020.

Відповідач-9 скористався правом, наданим статтею 263 ГПК України, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу народного депутата України ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 у справі № 910/9359/20 залишити без змін.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, відповідач-9 вказував на те, що суд першої інстанції, скасовуючи заходи забезпечення позову виходив, в тому числі, із суспільного інтересу, інтересу держави та близько 40 тис. контрагентів ТОВ «ТЕДІС Україна», права та інтереси яких порушуються чи зачіпаються внаслідок накладення арешту на рахунки останнього.

Інші учасники справи не скористались правом подати відзиви на апеляційну скаргу народного депутата України ОСОБА_1, хоча були належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги. Неподання відзивів не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду 17.11.2020 від відповідача-9 надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою народного депутата України ОСОБА_1, мотивоване тим, що оскаржуване судове рішення безпосередньо не стосується прав, інтересів та обов`язків народного депутата України ОСОБА_1

У судове засідання скаржник не з`явився, явку свого уповноваженого представника не забезпечив, про поважність причин неявки не повідомив, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

За приписами ч. 1, п. 2 ч. 2, ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Обговоривши питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності представника скаржника, явка якого у судове засідання обов`язковою не визнавалась, враховуючи те, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для вирішення спору у даній справі без заслуховування його додаткових пояснень, а також з огляду на відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

У судовому засіданні 23.12.2020 представники відповідача-9 подане клопотання про закриття апеляційного провадження підтримали, просили закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою народного депутата України ОСОБА_1 з підстав, викладених у поданому ними клопотанні.

Представник позивача у судовому засіданні 23.12.2020 вважає, що клопотання про закриття апеляційного провадження можливо розглянути лише за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.

Поставивши на обговорення заявлене відповідачем-9 клопотання про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою народного депутата України ОСОБА_1, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу та додані до неї документи, колегія суддів, порадившись, ухвалила вказане клопотання задовольнити, виходячи з наступного.

Стаття 129 Конституції України визначає одними з основних засад судочинства законність та забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Звернення до суду здійснюється у формі, порядку, випадках та особами, передбаченими процесуальним законом. Звернення у справах інших осіб у всіх випадках, а учасників процесу - поза випадками, передбаченими процесуальним законом, розгляду судами не підлягають.

У відповідності до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Законом встановлено, що у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Частина 2 статті 4 ГПК України містить перелік суб`єктів, право на звернення яких до господарського суду є обмеженим. Це означає, що право на звернення до господарського суду повинно бути прямо передбачене законодавчими актами України.

Судова колегія апеляційного господарського суду звертає увагу, що законодавством передбачений виключний перелік суб`єктів, які вправі оскаржити в апеляційному порядку судове рішення місцевого господарського суду у випадку наявності для цього підстав. Визначаючи коло вказаних суб`єктів, законодавство передбачає попередню участь апелянта у справі з певним процесуальним статусом, за винятком випадків, коли судове рішення стосується прав та обов`язків скаржника, який не брав участь у справі.

Так, відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами ч.ч. 1, 4 ст. 272 ГПК України, якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

При цьому, стаття 272 ГПК України не обмежує коло осіб, на яких розповсюджується її дія, лише учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Таким чином, вказаною нормою визначено право особи подати апеляційну скаргу на судове рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмета та підстав позову.

Якщо скаржник зазначає лише про те, що судове рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або зазначає (констатує) лише, що судове рішення опосередковано впливає на його права чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для відкриття апеляційного провадження.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 254, 272 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 11.07.2018 у справі № 5023/4734/12 висловив правову позицію, що рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Встановивши зазначені вище обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (ч. 2 ст. 50 ГПК України) та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі п. 4 ч. 3 ст. 277 ГПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав, вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, відповідно, відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.07.2018 у справі № 5023/4734/12, від 19.09.2018 у справі № 910/5459/15-г, від 11.07.2018 у справі № 911/2635/17.

Як вбачається з матеріалів справи, народний депутат України ОСОБА_1 не є учасником справи № 910/9359/20, у якій була прийнята ухвала Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 про скасування заходів забезпечення позову.

Зі змісту ж апеляційної скарги вбачається, що скаржник обґрунтовує своє звернення до суду апеляційної інстанції необхідністю захисту інтересів Держави та Українського народу, оскільки саме через прийняття оскаржуваної ухвали Держава Україна може недоотримати мільярдних надходжень, які зобов`язані сплатити відповідачі до державного бюджету. При цьому, скаржником не доведено правового зв`язку між скасованими ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 заходами забезпечення позову та правами чи охоронюваними законом інтересами народного депутата України ОСОБА_1

Колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 про скасування заходів забезпечення позову у даній справі не вирішувались питання про права, інтереси та (або) обов`язки народного депутата України ОСОБА_1, а тому зазначене судове рішення не створює для скаржника жодних юридичних наслідків.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для перегляду ухвали суду першої інстанції за апеляційною скаргою народного депутата України ОСОБА_1

У силу статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція) кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

За вимогами статей 8, 129 Конституції України та статей 2, 11 ГПК України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Цим принципом керується суддя, здійснюючи правосуддя. До основних засад судочинства також віднесено: розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; обов`язковість судового рішення.

Водночас відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Мушта проти України", "Мельник проти України"), що застосовується як джерело права при розгляді справ судами згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Принцип правової визначеності (певності) включає й дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності судового рішення. Остання засада означає, що жодна сторона не має права ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду і ухвалення нового рішення у справі (рішення Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії").

З викладеного вбачається, що право на звернення до суду не є абсолютним та обмежено вимогами процесуального закону щодо прийнятності скарги на рішення. Застосування відповідних обмежень у передбачених законом випадках не може вважатися порушенням права особи на доступ до суду.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, указав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (рішення у справі "Брумареску проти Румунії"). Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення. Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами (рішення у справі "Рябих проти Росії", пп. 51 і 52).

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

Забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

Перевіривши обґрунтованість доводів заявника апеляційної скарги щодо прийняття оскаржуваного судового рішення про його права, інтереси та (або) обов`язки, і зважаючи на встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою народного депутата України ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 про скасування заходів забезпечення позову підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 261, 264, 267, 270, 272 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕДІС Україна" про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою народного депутата України ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 у справі № 910/9359/20 задовольнити.

2. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою народного депутата України ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 у справі № 910/9359/20 закрити.

3. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 у справі № 910/9359/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз