ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2020м. ДніпроСправа № 904/5720/20

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 242 278,44 грн. та збору за зберігання вантажів у розмірі 8 090,28 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 242 278,44 грн. та збору за зберігання вантажів у розмірі 8090,28 грн.

Ухвалою суду від 26.10.2020 позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" № НЮС-01/358 від 16.10.2020 залишено без руху.

Ухвалою суду від 23.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/5720/20 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що між Державним підприємством "Придніпровська залізниця" (в подальшому реорганізоване у Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця") та Публічним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (в подальшому реорганізоване у Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат") укладено договір № ПР/М-20-240/НЮдч від 20.03.2020 Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Інгулець ДП "Придніпровська залізниця" (надалі - договір). Цим договором врегульовано відносини між сторонами щодо подачі і забирання вагонів.

Відповідно до п. 4 договору, рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції по сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії.

Позивач вказав, що в квітні 2020 року за залізничними накладними (том 1 а.с. 201 - 254, том 2 а.с. 1 254, том 3 а.с. 1 - 198) залізницею прийнято до перевезення на адресу відповідача порожні власні вагони.

За твердженням позивача, на шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 розділу III Правил користування вагонами та контейнерами (надалі - Правила), затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999 № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за №165/3458, дані вагони було затримано на підставі наказів № 13 від 18.04.2020, № 406 від 29.04.2020 та № 407 від 29.04.2020 через зайнятість колій станції призначення Інгулець у зв`язку з неприйняттям вантажу відповідачем (одержувачем) на свою під`їзну колію.

Позивач зазначив, що за фактом неприйняття вантажу відповідачем (одержувачем) на свою під`їзну колію, станціями затримки Явкіне Одеської залізниці, Кривий Ріг Західний, Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці у порядку, передбаченому п. 9, 10 розділу III Правил, складено відповідні акти про затримку вагонів форми ГУ-23а № 1 від 18.04.2020, № 1 від 25.04.2020, № 87 від 29.04.2020, № 88 від 29.04.2020, № 25 від 29.04.2020, № 26 від 29.04.2020; акт загальної форми ГУ-23 № 1 від 18.04.2020, № 87 від 29.04.2020, № 5350 від 29.04.2020.

За твердженням позивача, на виконання абз.4 п.10 розділу ІІІ Правил, відповідні повідомлення про затримку вагонів вручено станцією призначення представникам відповідача на протязі двох годин після його отримання.

Позивач наполягає на тому, що факт скупчення вагонів на станції призначення Інгулець з вини ПрАТ "Інгулецький ГЗК" під час видачі наказів № 13 від 18.04.2020, № 406 від 29.04.2020 та № 407 від 29.04.2020 підтверджений актами загальної форми ГУ-23.

За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника залізницею нараховано плату за користування вагонами за відомостями ф. ГУ-46 №№ 27049780, 27049782, 27049784, 29049801, 30049814, 30049817, 30049818, 01059825, 01059827, 02059829, 02059830, 02059832, 02059834, 03059840 та збір за зберігання вантажу за накопичувальною карткою ФДУ-92 № 13059031.

Відомості плати за користування вагонами та накопичувальну картку працівниками ПрАТ "Інгулецький ГЗК" було підписано із запереченнями: «З нарахованою сумою не згодні, так як повідомлені несвоєчасно. З повідомленням не згодні, так як на ПрАТ "Інгулецький ГЗК" відсутня можливість приймання порожняку через відсутність вільних колій.

З нарахованою сумою не згодні, так як повідомлені несвоєчасно. З повідомленням не згодні, так як вагони пред`явлені з порушенням умов договору стосовно того, що вагони здаються на під`їзну колію у тій кількості, у якій прибули». Що і стало причиною виникнення спору.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача плати за користування вагонами у розмірі 242 278,44 грн. та збору за зберігання вантажів у розмірі 8090,28 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи підтверджується затримка вагонів належними та допустимими доказами), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи наявна вина відповідача у затримці вагонів), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником (чи правильно залізницею розраховано розміри плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу).

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Державним підприємством "Придніпровська залізниця" (в подальшому реорганізоване у Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця") та Публічним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (в подальшому реорганізоване у Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат") укладено договір № ПР/М-20-240/НЮдч від 20.03.2020 Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Інгулець ДП "Придніпровська залізниця" (надалі - договір). Цим договором врегульовано відносини між сторонами щодо подачі і забирання вагонів.

Відповідно до п. 4 договору, рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції по сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії.

В квітні 2020 року за залізничними накладними (том 1 а.с. 201 - 254, том 2 а.с. 1 254, том 3 а.с. 1 - 198) залізницею прийнято до перевезення на адресу відповідача порожні власні вагони.

На шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 розділу III Правил користування вагонами та контейнерами (надалі - Правила), затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999 № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за №165/3458, дані вагони було затримано на підставі наказів № 13 від 18.04.2020, № 406 від 29.04.2020 та № 407 від 29.04.2020 через зайнятість колій станції призначення Інгулець у зв`язку з неприйняттям вантажу відповідачем (одержувачем) на свою під`їзну колію.

За фактом неприйняття вантажу відповідачем (одержувачем) на свою під`їзну колію, станціями затримки Явкіне Одеської залізниці, Кривий Ріг Західний, Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці у порядку, передбаченому п. 9, 10 розділу III Правил, складено відповідні акти про затримку вагонів форми ГУ-23а № 1 від 18.04.2020, № 1 від 25.04.2020, № 87 від 29.04.2020, № 88 від 29.04.2020, № 25 від 29.04.2020, № 26 від 29.04.2020; акт загальної форми ГУ-23 № 1 від 18.04.2020, № 87 від 29.04.2020, № 5350 від 29.04.2020.

На виконання абз.4 п.10 розділу ІІІ Правил, відповідні повідомлення про затримку вагонів вручено станцією призначення представникам відповідача на протязі двох годин після його отримання.

Факт скупчення вагонів на станції призначення Інгулець з вини ПрАТ "Інгулецький ГЗК" під час видачі наказів № 13 від 18.04.2020, № 406 від 29.04.2020 та № 407 від 29.04.2020 підтверджений актами загальної форми ГУ-23 (том 1 а.с. 75 - 167).

За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника нараховано плату за користування вагонами за відомостями ф. ГУ-46 №№ 27049780, 27049782, 27049784, 29049801, 30049814, 30049817, 30049818, 01059825, 01059827, 02059829, 02059830, 02059832, 02059834, 03059840 та збір за зберігання вантажу за накопичувальною карткою ФДУ-92 № 13059031.

Відомості плати за користування вагонами та накопичувальну картку працівниками ПрАТ "Інгулецький ГЗК" було підписано із запереченнями: «З нарахованою сумою не згодні, так як повідомлені несвоєчасно. З повідомленням не згодні, так як на ПрАТ "Інгулецький ГЗК" відсутня можливість приймання порожняку через відсутність вільних колій.

З нарахованою сумою не згодні, так як повідомлені несвоєчасно. З повідомленням не згодні, так як вагони пред`явлені з порушенням умов договору стосовно того, що вагони здаються на під`їзну колію у тій кількості, у якій прибули.»

В пункті 5 договору зазначено, що здавання вагонів для під`їзної колії здійснюється за повідомленнями, які передає прийомоздавальник станції Інгулець по телефону відповідальному працівнику залізничного цеху ПрАТ "Інгулецький ГЗК" не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здавання, з реєстрацією у «Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження» ф.ГУ-2.

Тож, не пізніше 2 годин після отримання повідомлення про прибуття на його адресу вагонів, відповідач повинен був їх забрати на свою під`їзну колію з передавальних колій, які є приймально-відправними.

Внаслідок того, що відповідач несвоєчасно вивільняв колії станції Інгулець від вантажу який прибув на його адресу - спричинив ситуацію з якої залізниця не мала можливості виконати свої зобов`язання за договором на перевезення по накладним і довести власні вагони на станцію призначення його одержувачу - ПрАТ "Інгулецький ГЗК". При цьому, через затримку вагонів, на станції призначення і на підході до неї, з вини комбінату була знижена пропускна спроможність для перевезення і інших поїздів.

Відповідно до статті 908 ЦК України та статті 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 46 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби.

Згідно зі статтею 119 Статуту, за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та увільнення від зазначеної плати у разі затримки вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства.

Плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини у сторони у зобов`язанні.

Пунктом 6.1 Правил експлуатації власних вантажних вагонів встановлено, що при виконанні функцій відправника (одержувача) оператори сплачують залізницям плату за перевезення вантажів у власних вантажних вагонах за перевезення цих вагонів у порожньому стані та інші платежі, які виникають у процесі перевезень, згідно з тарифами, що діють на залізничному транспорті, із застосуванням чинних коефіцієнтів.

Як зазначено у п.11 оглядового листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства" від 29.11.2007 №01-8/91, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", і якими залізниця не має права розпоряджатись на свій розсуд, як вона розпоряджається вагонами загального парку залізниць, а зобов`язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній. Така сама правова позиція викладені в Постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 08.10.2018 у справі № 904/8012/17.

Відповідно до пункту 12 Правил користування вагонами та контейнерами, загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.

Відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами та контейнерами, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

В пункті 14 договору зазначено, що власник колії сплачує залізниці:

- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифного керівництва №1);

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, які виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами.

Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії ЄРЦ.

Основні положення та порядок роботи залізниць України встановлені Правилами технічної експлуатації - нормативним відомчим документом Укрзалізниці, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 № 411 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25.02.1997 за № 50/1854. У пункті 16.3 Правил технічної експлуатації зазначено, що порядок використання колій для приймання та відправлення поїздів має бути вказаний в технічно-розпорядчому акті станції.

Технічно-розпорядчий акт - нормативний документ, що регламентує безпечне і безперешкодне приймання, відправлення та проходження поїздів через станцію, безпеку внутрішньостанційної маневрової роботи й дотримання техніки безпеки.

Згідно зі статтею 42 Статуту залізниць України, залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12 години наступного дня.

Так, позивачем надано докази повідомлення про прибуття власних вагонів на адресу ПрАТ "Інгулецький ГЗК", які зареєстровані у книзі повідомлень форми ГУ-2.

Додатково слід звернути увагу, що при прибутті на адресу ПрАТ "Інгулецький ГЗК" спірних вагонів залізницею були складені повідомлення про затримку вагонів, які були вручені представникам відповідача. Разом з тим, відповідач зазначив про неможливість приймання вагонів, що надійшли.

Згідно з пунктом 14.2.1 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 31.08.2005 № 5076, приймання поїздів на станцію має проводитись на вільні колії, які призначені для цього технічно - розпорядчим актом станції.

Згідно з частиною 1 статті 614 ЦК України, відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно ст. 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами у випадку:

- якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

- у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

- у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Згідно з ч.1 ст. 614 ЦК України, відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до Листа ВГСУ від 12.06.2014 №0701-11/96/715/14, вантажоодержувач повинен надавати суду документально підтверджені відомості про те, з яких причин готові до передавання на під`їзну колію і оброблені порожні власні вагони на його адресу простоювали на станції призначення більше нормативного часу і не забиралися на під`їзну колію.

Частиною 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано належних доказів, які б підтвердили відсутність його вини у затримці вагонів. Відповідно до матеріалів справи, затримка вагонів на станції Інгулець мала місце з вини вантажоодержувача, яким несвоєчасно забирались вагони на свою під`їзду колію, що призвело до скупченості вагонів на станції.

Перевіривши розрахунки плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу суд встановив, що вони зроблені правильно та відповідають вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться відомостями плати за користування вагонами (т. 1 а.с. 45 - 73), накопичувальною карткою (т. 1 а.с. 68 - 74), наказами та актами загальної форми (т. 1 а.с. 28 - 43), актами загальної форми ГУ-23 (т. 1 а.с. 75 - 167), книгою повідомлень про час подавання вагонів (т. 1 а.с. 168 - 200), договором № ПР/М-20-240/НЮдч від 20.03.2020 з додатковими угодами (т. 1 а.с. 19 - 27), залізничними накладними (том 1 а.с. 201 - 254, том 2 а.с. 1 254, том 3 а.с. 1 - 198).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 242 278,44 грн. та збору за зберігання вантажів у розмірі 8 090,28 грн. слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (місце реєстрації: 50064, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, буд. 47; ідентифікаційний код 00190905) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (місце реєстрації: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код: 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (місце реєстрації: 49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108; ідентифікаційний код: 40081237) плату за користування вагонами у розмірі 242 278,44 грн., збір за зберігання вантажів у розмірі 8 090,28 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 755,53 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 24.12.2020.

Суддя М.О. Ніколенко