ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"21" грудня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2454/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

Секретар судового засідання Драганова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Приватного підприємства "Екстра-Буд." (67572, Одеська обл., Комінтернівський район, село Нова Дофінівка, вул. Центральна, буд. 54-А)

до відповідача: Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства (65070, Одеська область, м. Одеса, вул. Інглезі, буд. 1)

про стягнення 495 020,83 грн

за участю представників:

від позивача: Селіванов С.А. - довіреність № б/н від 01.08.2019р.

від відповідача: Галькевич О.І. - довіреність № 08/01/20 від 08.01.2020р.

Історія справи.

1. Короткий зміст позовних вимог Приватного підприємства "Екстра-Буд.".

20.08.2020р. Приватне підприємства "Екстра-Буд." звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства, в якій просить суд стягнути з відповідача 495 020,83 грн збитків та судовий збір у сумі 7 425,31 грн.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 25.08.2020р. відкрито провадження у справі №916/2454/20, справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 21.09.2020р. о 17 год. 30 хв.

14.09.2020р. до суду від Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства надійшла заява про надіслання на електрону поштову адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів.

21.09.2020р. до канцелярії суду від Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства надійшла заява про відкладення розгляду справи, обґрунтована неможливістю прийняти участь у судовому засіданні за браком часу на підготовку, з огляду на отримання копії позовної заяви з додатками лише 21.09.2020р. о 10 год.02 хв.

У судовому засіданні 21.09.2020р. суд, вислухавши пояснення представника позивача, запропонував останньому до 30.09.2020р. надати до суду документи, що підтверджують розгляд судами спору з Державною податковою службою України. Крім того, позивачу запропоновано подати до суду відповідь на відзив до 5.10.2020р., а відповідачу заперечення на відповідь на відзив до 15.10.2020р.

Протокольною ухвалою від 21.09.2020р. судом відкладено розгляд справи на 19.10.2020р. о 12год. 30 хв., про що відповідача повідомлено ухвалою суду в порядку ст. 120 ГПК України.

25.09.2020р. до канцелярії суду від позивача надійшли пояснення по справі (т.1 а.с.127-128).

12.10.2020р. до канцелярії суду від Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства надійшов відзив на позовну заяву (т.1 а.с.138-142).

У судовому засіданні 19.10.2020р. судом оголошено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 календарних днів та про перерву у підготовчому засіданні до 02.11.2020р. о 14 год. 15 хв. Крім того, судом встановлено строк для подання відповіді на відзив до 26.10.2020р. та для подання заперечень до 02.11.2020р.

21.10.2020р. відповідачем до канцелярії суду подано клопотання про залучення доказів до матеріалів справи.

26.10.2020р. ПП "Екстра-Буд." Подано до суду відповідь на відзив (т.2 а.с.19-25).

27.10.2020р. Причорноморським державним регіональним геологічним підприємством подано до суду заперечення на відповідь на відзив (т.2 а.с.34).

У судовому засіданні 02.11.2020р. судом було оголошено перерву у підготовчому засіданні до 16.11.2020р. о 16:30 та визначено попередньо дату для розгляду справи №916/2454/20 по суті, а саме - 25.11.2020р. об 11:30. Судом було також визнано явку сторін у судове засідання необов`язковою.

У судовому засіданні 16.11.2020р. судом протокольною ухвалою було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на раніше визначену дату, а саме 25.11.2020р. об 11:30., про що відповідача повідомлено ухвалою суду.

24.11.2020р. до суду від позивача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату, обґрунтоване перебуванням представника на двотижневій обсервації у зв`язку із контактуванням з особами, хворими на коронавірус.

В судове засідання 25.11.2020р. з`явився представник відповідача, який не заперечував проти задоволення клопотання позивача.

Судом було визнано причину неявки позивача поважною, задоволено клопотання про перенесення розгляду справи та оголошено перерву при розгляді справи по суті до 16.12.2020р. о 10:30, про що позивача повідомлено ухвалою суду в порядку ст. 120 ГПК України.

У судовому засіданні 16.12.2020р. судом оголошено перерву при розгляді справи по суті на 21.12.2020р. о 10 год. 30 хв.

У судовому засіданні 21.12.2020р. представник позивача звернувся до суду із проханням залучити додаткові письмові пояснення по справі, водночас судом не було надано дозволу з огляду на те, що наразі справа слухається по суті. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Приватного підприємства "Екстра-Буд.".

01.06.2016р. між ПП "Екстра-Буд." та Південною Українською гідрогеологічною експедицією Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства укладено договір субпідряду № 01/12-2016, відповідно до якого відповідач зобов`язався виконати роботи на об`єкті будівництво Північно-Комишанського водозабору для питного водопостачання по об`єкту: "Водопостачання, смт. Комишани, Комсомольського району м. Херсона Будівництво", а позивач прийняти і оплатити виконані роботи згідно з умовами даного договору.

В рамках виконання договору між сторонами було підписано наступні акти виконаних робіт на загальну суму 2970124,96 грн, у тому числі: №1 від 30.12.2016р. за грудень 2016 року на суму 383 212,09 грн., № 1 від 02.10.2017р. за вересень 2017 року на суму 429 390,18 грн., №2 від 02.10.2017р. за вересень 2017 року на суму 318 542,75 грн., №3 від 31.10.2017р. за жовтень 2017 року на суму 129 827,05 грн., №4 від 30.11.2017р. за листопад 2017 року на суму 448 622,58 грн., №5 від 30.11.2017р. за листопад 2017 року на суму 433 827,31 грн., №6 від 31.12.2017р. за грудень 2017 року на суму 436 925,38 грн., №7 від 31.12.2017р. за грудень 2017 року на суму 391 750,86 грн., №8 від 31.12.2017р. за грудень 2017 року на суму -1 973,24 грн.

В свою чергу ПП "Екстра-Буд." в період з 23.12.2016р. по 28.12.2017р. було здійснено на користь відповідача платежі на суму 2 475 323,32 грн.

В силу положень пункту 201.10. статті 201 ПК України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Проте, відповідачем, в порушення ст. 201 Податкового кодексу України, не було складено та зареєстровано відповідні податкові накладні у встановленому законом порядку, що позбавило позивача права включити суму податку на додану вартість у розмірі 495 020,83 грн до складу податкового кредиту та, відповідно, права скористатись можливістю зменшення податкового зобов`язання на вказану суму, чим фактично завдано ПП "Екстра-Буд." відповідні збитки.

На адресу відповідача неодноразово направлялися вимоги про надання податкових накладних, складених по договору субпідряду №01/12-2016 від 01.12.2016р., які залишились без відповіді та задоволення.

Аргументи відповідача стосовно відсутності протиправної поведінки відповідача, оскільки відповідно до приписів пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України у позивача наявна можливість для включення відповідної суми податку на додану вартість до податкового кредиту, є безпідставними з огляду на таке.

Згідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України у разі, якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке

право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Втім, відповідне положення регулює питання строку внесення суми податку на додану вартість до податкового кредиту на підставі отриманих та зареєстрованих податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Оскільки, відповідачем не було зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних приписи пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Таким чином, у протиправній поведінці відповідача наявні усі елементи складу цивільного (господарського) правопорушення для стягнення збитків в порядку статті 22 Цивільного кодексу України, статті 225 Господарського кодексу України, а саме:

- протиправна поведінка - полягає у бездіяльності відповідача у вигляді не реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних

- шкідливий результат такої поведінки - збитки полягають у вигляді втраченого позивачем податкового кредиту на суму 495 020,83 грн;

- причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та збитками полягає у тому, що саме внаслідок неправомірних дій відповідача позивач був унеможливлений занести відповідну суму до податкового кредиту, а відтак зменшити розмір податкового зобов`язання на вказану суму.

- вина особи полягає у бездіяльності відповідача щодо виконання обов`язку з реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стосовно тверджень відповідача щодо наявності боргу у сумі 494 801,64 грн ПП "Екстра-Буд." зазначає, що, наразі з урахуванням положень п.3.5. договору, враховуючи непроведення оплати Департаментом житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Херсонської області державної адміністрації, строк оплати спірних виконаних робіт не настав.

3.2. Доводи Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства.

Причорноморським державним регіональним геологічним підприємством зобов`язання за договором субпідряду № 01/12-2016 від 01.12.2016р. виконано в повному обсязі та належним чином. Водночас позивачем зобов`язання за договором виконано лише частково, станом на 12.10.2020р. за ним рахується борг у сумі 494 801,64 грн, який підтверджується актами виконаних робіт від 31.12.2017р. №ю-00000203 та №ю-00000217.

Наразі вимоги позивача з урахуванням наявності у нього заборгованості направлені, фактично, на отримання подвійної вигоди (прибутку).

Доводи позивача про відсутність заборгованості засновані на положеннях п.3.5 договору, які, за думкою відповідача, не відповідають чинному законодавству.

Заперечуючи проти позовних вимог, Причорноморське державне регіональне геологічне підприємство зазначає, що платник податку має право на включення до податкового кредиту сум податку, сплачених ним за наслідками господарських операцій, дійсність та достовірність яких має підтверджуватися внесеними до Реєстру податковими накладними або іншими документами, встановленими ПК України, що посвідчують право на віднесення сум податку до податкового кредиту. Це право вони мають незалежно від часу внесення платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних до Реєстру. Визначальним є факт підтвердження операцій податковими накладними і факт внесення їх до Реєстру в строки, встановлені законодавством.

З урахуванням висновків Державної фіскальної служби України, викладених в індивідуальній податкової консультації від 16.04.2018п. №1602/6/99-99-15-03-02-15/ІПК, якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму ПДВ на підставі отриманих ПН/РК, зареєстрованих в ЄРПН, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення ПН/РК. До 3 грудня 2017 р. цей строк становив 365 календарних днів. Після його закінчення платник ПДВ міг скористатися правом на податковий кредит шляхом подання уточнюючого розрахунку в межах строків давності, установлених у ст. 102 ПКУ, тобто не пізніше за 1095 днів від дня оформлення таких ПН/РК.

Причорноморським державним регіональним геологічним підприємством у встановлені законодавством строки було складено податкові накладні на кожне постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли від позивача на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Що стосується реєстрації, то податкові накладні, які складено в період з 23.12.2016р., по 28.12.2017р., відповідач має право зареєструвати в ЄРПН протягом 1095 календарних днів з дати їх складання (тобто зареєструвати в період з 23.12.2019р. по 28.12.2020р.). Відповідно і позивач має право включити до податного кредиту вищевказані суми у відповідні періоди.

Щодо відшкодування збитків у вигляді недоотриманого податкового кредиту в результаті нереєстрації/несвоєчасної реєстрації податкових накладних Причорноморське державне регіональне геологічне підприємство наголошує на недоведенні позивачем причинного зв`язку між діями відповідача та збитками, факту понесення ним збитків (з урахуванням наявності у відповідача можливості зареєструвати податкові накладні в період з 23.12.2019р. по 28.12.2020р.).

Крім того, відповідач стверджує, що суми, про стягнення яких просить позивач, за своєю правовою природою не є ані реальними збитками, ані упущеною вигодою, оскільки сума податкового кредиту не є прибутком (доходом) позивача.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

01.06.2016р. між ПП "Екстра-Буд." (Гепідрядник) та Південно-Українською гідрогеологічною експедицією Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства (субпідрядник) укладено договір субпідряду №01/12-2016 (т.1 а.с.12-16), відповідно до якого субпідрядник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, своїми силами та засобами виконати будівництво Північно-Комишанського водозабору для питного водопостачання (свердловина 20-469) по об`єкту: "Водопостачання, смт. Комишани, Комсомольського району м. Херсона Будівництво" відповідно до проектно-кошторисної документації, договірної ціни; з придбанням і встановленням обладнання; здати в обумовлені строки роботи Генпідряднику, усунути недоліки та взяти участь в оформленні декларації про готовність об`єкта до експлуатації; а Генпідрядник - прийняти і оплатити виконані роботи згідно з умовами даного Договору.

04.09.2017р. між ПП "Екстра-Буд." та Південно-Українською гідрогеологічною експедицією Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства укладено додаткову угоду №1 до договору субпідряду (т.1 а.с.17-18), якою викладено п. 1.1. договору в наступній редакції: "1.1. "Субпідрядник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, своїми силами і засобами виконати роботи на об`єкті будівництво Північно-Комишанського водозабору для питного водопостачання по об`єкту: "Водопостачання, смт. Комишани Комсомольського району м. Херсона будівництво" (далі роботи) відповідно до технічного завдання Генпідрядника: договірної ціни; здати в обумовлені строки роботи Генпідряднику, усунути недоліки та взяти участь в оформленні декларації про готовність об`єкта до експлуатації; а Генпідрядник - прийняти і оплатити виконані роботи згідно з умовами даного договору. Роботи виконуються таким чином: 2016р. - будівництво Північно-Комишанського водозабору для питного водопостачання (свердловина 20-469) по об`єкту: "Водопостачання, смт. Комишани Комсомольського району м. Херсона будівництво"; 2017 рік - будівництво Північно-Комишанського водозабору для питного водопостачання (свердловина №1 і свердловина №2) по об`єкту: "Водопостачання,исмт. Комишани Комсомольського району м. Херсона будівництво".

Відповідно до п. 3.1. договору (в редакції додаткової угоди) загальна вартість робіт узгоджується сторонами згідно договірної ціни та локального кошторису і складає: роботи, що виконуються в 2016 році - 383 212,09 грн. в т.ч. ПДВ 20 % - 63 868,68 грн; роботи, що виконуються в 2017 році - 993 955,09 грн в т.ч. ПДВ 20% 165 659,18 грн.

Згідно п. 3.4. договору (в редакції додаткової угоди) генпідрядник перераховує на розрахунковий рахунок субпідрядника: у 2016 році - авансовий платіж у сумі 300 000 грн у т.ч. ПДВ 20 % - 50 000 грн після підписання договору; у 2017 році - авансовий платіж у сумі 300 000 грн у т.ч. ПДВ 20 % - 50 000,00 грн перед початком робіт.

Пунктом 3.5. договору сторони погодили, що подальша оплата робіт, визначених п. 1.1. договору здійснюється протягом 10 календарних днів з дня підписання актів приймання виконаних робіт (форма № КБ-2в) та Довідок про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3) за умови отримання грошових коштів від Департаменту житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Херсонської обласної державної адміністрації.

Прийняття робіт генпідрядник здійснює на підставі Акту приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), які готує субпідрядник та затверджує генпідрядник.

Згідно з п.8.1 договору за невиконання та неналежне виконання зобов`язань за цим договором винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки, у тому числі втрачену вигоду, в повному обсязі.

При цьому, згідно п. 8.6. договору (в редакції додаткової угоди) відповідно до Податкового кодексу України субпідрядник за даним договором є платником податку на загальних підставах. Платником ПДВ є Причорноморське державне регіональне геологічне підприємство - юридична особа; генпідрядник є платником податку на прибуток та податку на додану вартість на загальних умовах. Якщо субпідрядник не зареєстрував, неправильно або несвоєчасно зареєстрував податкову/і накладну/і в системі електронного адміністрування податку на додану вартість чи вчинив інші дії/бездіяльність, в результаті чого генпідрядник втратив права на податковий кредит, субпідрядник зобов`язаний сплатити генпідряднику штраф у розмірі 20% від суми операції/й, по якій не зареєстровано, неправильно або несвоєчасно зареєстровано податкову/і накладну/і.

В рамках виконання означеного договору сторонами було складено та підписано наступні акти приймання виконаних будівельних робіт на загальну суму 2 970 124,96 грн, а саме: №1 від 30.12.2016р. за грудень 2016 року на суму 383 212,09 грн, № 1 від 02.10.2017р. за вересень 2017 року на суму 429 390,18 грн, №2 від 02.10.2017р. за вересень 2017 року на суму 318 542,75 грн, №3 від 31.10.2017р. за жовтень 2017 року на суму 129 827,05 грн, №4 від 30.11.2017р. за листопада 2017 року на суму 448 622,58 грн, №5 від 30.11.2017р. за листопад 2017 року на суму 433 827,31 грн, №6 від 31.12.2017р. за грудень 2017 року на суму 436 925,38 грн, №7 від 31.12.2017р. за грудень 2017 року на суму 391 750,86 грн, №8 від 31.12.2017р. за грудень 2017 року на суму -1 973,24 грн (т.1 а.с.19-83).

Позивачем в свою чергу, згідно платіжних доручень, копії яких наявні в матеріалах справи (т.1 а.с.84-93), було перераховано на користь відповідача грошові кошти у сумі 2 475 323,32 грн, тобто фактично частково оплачено виконані за договором субпідряду послуги.

Факт надання та часткової оплати послуг сторонами по справі жодним чином не заперечується та визнається.

Згідно наявних в матеріалах справи листів (т.1 а.с.101-103) позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою надати зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, складені у зв`язку із виконанням робіт по договору субпідряду №01/12-2016 від 01.12.2016р.

У підтвердження складання податкових накладних на суму 2 970 124,96 грн відповідачем до матеріалів справи залучено відповідні податкові накладні (т.2 а.с.10-17), загальна сума податку на додану вартість за якими склала 495 020,83 грн.

Поряд з цим, доказів реєстрації відповідних податкових накладних, а саме квитанцій про реєстрацію податкових накладних, відповідачем до матеріалів справи не надано та фактично жодним чином не спростовано факт нездійснення реєстрації відповідних накладних, а лише зазначено про наявність у нього права на реєстрування таких накладних у період з 23.12.2019р. по 28.12.2020р.

5. Позиція суду.

В силу ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вищевказаних норм, правом на пред`явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Предметом розгляду даної справи є вимога позивача про відшкодування суми збитків у розмірі 495 020,83 грн, завданих позивачу внаслідок порушення відповідачем визначеного положеннями пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України обов`язку щодо складання та реєстрації податкових накладних в рамках договору субпідряду № 01/12-2016, що позбавило можливості ПП "Екстра-Буд." включити означену суму податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової або господарсько-правової відповідальності, для застосування якої необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи); шкідливого результату такої поведінки - збитків; причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду.

У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Протиправність поведінки боржника або кредитора у позадоговірних правовідносинах полягає у порушенні правової норми.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

При цьому, на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Так, надаючи оцінку наявності усіх елементів складу правопорушення, суд вказує наступне.

Відповідно до пункту 14.1.181 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За змістом підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі, коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі, якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

При цьому, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо стабілізації розрахунків на Оптовому ринку електричної енергії України", який набрав чинності 3.12.2017р. в абзацах четвертому і п`ятому пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України було замінено цифри "365" на цифри"1095".

З наведеного випливає, що підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є належним чином складені та зареєстровані податкові накладні.

За змістом пункту 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою;

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Як вбачається з викладеного вище, згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

При цьому суд також відзначає, що не є достатнім для віднесення сум податку до складу податкового кредиту лише складання відповідних податкових накладних, з урахуванням обов`язковості їх реєстрації.

При цьому, суд відзначає також, що звернення покупця послуг зі скаргою на продавця, який не виконав передбаченого наведеною нормою обов`язку, відповідно до положень пункту 201.10 статті 201 ПК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, не надає покупцю права на включення суми податку з цих операцій до складу податкового кредиту, а можливість подання скарги на цього продавця є фактично лише підставою для проведення документальної позапланової перевірки його контролюючим органом.

Враховуючи наведене у сукупності, внаслідок порушення відповідачем встановленого обов`язку щодо реєстрації податкових накладних, позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 495 020,83 грн.

В контексті наведеного, суд зазначає про наявність в даному випадку прямого причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку за реєстрації податкових накладних та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення, внаслідок чого суд вважає позовні вимоги Приватного підприємства "Екстра-Буд." обґрунтованими.

При цьому, з огляду на норми ч. 4 ст. 236 ГПК України, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 серпня 2018 року у справі № 917/877/17. Згідно з правовою позицією Верховного Суду бездіяльність контрагента щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні зумовлює неможливість покупця послуг включення сум ПДВ до податкового кредиту, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, тобто зазначена сума, фактично, є збитками цієї особи.

Згідно з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019р. у справі №908/1568/18, належним способом захисту для позивача є саме звернення до контрагента з позовом про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних.

З урахуванням зазначених правових висновків, посилання відповідача на те, що правова природа спірних сум не відповідає правовій природі збитків, не можуть бути прийняті судом до уваги.

Судом також в якості підстави для відмови у задоволенні позову не може бути прийняті доводи відповідача щодо наявності у позивача боргу за надані послуг підряду.

Так, наявність неоплачених послуг, з урахуванням положень ст.201 та 187 Податкового кодексу щодо обов`язковості складання та реєстрації податкової накладної на дату виникнення податкових зобов`язань, якою є дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше дата зарахування коштів чи дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг (саме за таким принципом і було складено відповідачем податкові накладні), не змінює факту виникнення у відповідача податкового зобов`язання, а у позивача права на віднесення суми ПДВ за відповідними операціями до податкового кредиту.

Крім того, суд зазначає, що дослідження та оцінка доводів сторін щодо наявності або відсутності зазначеної заборгованості виходить за межі розгляду даної справи. При цьому, як встановлено судом з пояснень представника відповідача, Причорноморське державне регіональне геологічне підприємство до суду з відповідним позовом про стягнення суми боргу не зверталося.

Не входить до предмету дослідження також оцінка доводів сторін щодо правомірності положень п.3.5 договору, у зв`язку з чим відповідні заперечення відповідача не приймаються судом до уваги.

При цьому, з урахуванням положень Податкового кодексу України щодо дати виникнення податкових зобов`язань та граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд зазначає, що твердження відповідача щодо наявності у нього можливості реєстрації податкових накладних впродовж трьох років з моменту виникнення відповідного обов`язку ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм Податкового кодексу України та ототожненню строків можливості віднесення сум ПДВ до податкового кредиту та строків реєстрації податкових накладних.

Наявність у договорі положень щодо можливості стягнення штрафу у разі допущення відповідачем порушення порядку реєстрації податкових накладних (п.8.6) не впливає на висновки суду щодо задоволення позовних вимог про стягнення збитків, оскільки, як було встановлено в процесі розгляду справи, вимога про стягнення штрафу позивачем не пред`являлася.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, у зв`язку з чим витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства (65070, Одеська область, м. Одеса, вул. Інглезі, буд. 1, ) на користь Приватного підприємства "Екстра-Буд." (67572, Одеська обл., Комінтернівський район, село Нова Дофінівка, вул. Центральна, буд. 54-А, ) збитки у сумі 495 020 /чотириста дев`яносто п`ять тисяч двадцять/ грн 83 коп., судовий збір у сумі 7 425 /сім тисяч чотириста двадцять п`ять/ грн 31 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено 24 грудня 2020 р.

Суддя Ю.М. Щавинська