РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.12.2020Справа № 910/15783/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Українського союзу об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) до фізичної особи - підприємця Бовдрича Олександра Миколайовича про стягнення 210 027,31 грн.,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2020 року Український союз об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) (далі - Укрсоюзсервіс) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з фізичної особи - підприємця Бовдрича Олександра Миколайовича (далі - Підприємець) заборгованості в розмірі 210 027,31 грн., з яких: 117 113,86 грн. - борг з орендної плати, 1 200,00 грн. - борг за послуги водопостачання та водовідведення, 1 800,00 грн. - борг за користування вбиральнею, 43 200,00 грн. - борг за використання прилеглої земельної ділянки, 42 423,58 грн. - пеня, 4 289,87 грн. - три проценти річних, що виникла у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди приміщення цегляно-металевого навісу від 11 лютого 2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19 жовтня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення її недоліків протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

21 жовтня 2020 року через загальний відділ канцелярії суду позивачем на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 19 жовтня 2020 року подано документи для усунення недоліків позовної заяви.

У зв`язку з наведеними обставинами ухвалою Господарського суду міста Києва від 21 жовтня 2020 року позовну заяву Укрсоюзсервісу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін (без проведення судового засідання). Крім того, цією ухвалою відповідачу було визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

17 листопада 2020 року до суду надійшов відзив Підприємця, в якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що він не користувався орендованим майном у спірний період - з червня 2019 року по травень 2020 року, у зв`язку зі знищенням об`єкту оренди, а відтак вказаний договір припинив свою дію на підставі пункту 8.3.2. цієї угоди.

25 листопада 2020 року та 27 листопада 2020 року до суду надійшло клопотання відповідача від 25 листопада 2020 року, в якому останній просив суд здійснювати розгляд справи № 910/15783/20 у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В обґрунтування цього клопотання останній посилався на те, що позов Укрсоюзсервісу, на його думку, потребує детального розгляду по суті, оскільки це вже не перша позовна заява до відповідача з таким же предметом спору та з тих самих підстав, а також на те, що об`єкт оренди вже є знищеним.

2 грудня 2020 року через загальний відділ канцелярії суду надійшла відповідь позивача на відзив від цієї ж дати № 01/1-196, в якій останній навів аргументи на спростування викладених відповідачем у відзиві обставин.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15 грудня 2020 відмовлено у задоволенні клопотання фізичної особи - підприємця Бовдрича Олександра Миколайовича від 25 листопада 2020 року про розгляд справи № 910/15783/20 у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням/викликом сторін (із проведенням судового засідання).

16 грудня 2020 року до суду надішли заперечення відповідача на відповідь на відзив від 11 грудня 2020 року.

Відповідно до частин 5, 8 статті 252 ГГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Враховуючи подання сторонами у даній справі заяв по суті спору, беручи до уваги відсутність будь-яких клопотань сторін, в яких останні заперечували проти розгляду даної справи по суті, а також зважаючи на наявність у матеріалах справи усіх документів та доказів, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного її розгляду і вирішення цього спору, суд дійшов висновку про можливість вирішення по суті наведеної справи, призначеної до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання), за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Частиною 4 статті 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду міста Києва від 9 грудня 2019 року, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18 червня 2020 року, у справі № 910/6325/19 за позовом Укрсоюзсервісу до Підприємця про стягнення за період з лютого 2016 року по травень 2019 року заборгованості за спірним договором оренди від 11 лютого 2016 року в розмірі 348 413,32 грн. та за зустрічним позовом Підприємця до Укрсоюзсервісу, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, - товариства з обмеженою відповідальністю "Тісо", про визнання недійсним вказаного договору оренди та застосування наслідків недійсності правочину, позов задоволено частково. Стягнуто з Підприємця на користь Укрсоюзсервісу заборгованість у розмірі 330 708,22 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 960,62 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. У задоволенні зустрічного позову Підприємця до Укрсоюзсервісу про визнання недійсним договору оренди та застосування наслідків недійсності правочину відмовлено.

На час розгляду даного спору вказане судове рішення набрало законної сили.

Вищенаведеним рішенням Господарського суду міста Києва було встановлено, що 11 лютого 2016 року між Укрсоюзсервісом та Підприємцем укладено договір оренди приміщення цегляно-металевого навісу, відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове платне користування в належному технічному стані приміщення цегляно-металевого навісу, загальною площею 142 кв.м. (одне приміщення 105 кв.м. з окремим входом і трьома кімнатами всередині приміщення та друге приміщення 37 кв.м. з окремим входом), яке знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Ямська, будинок 72-А.

Відповідно до пункту 2.1 договору об`єкта надається орендарю для організації робіт з ремонту та технічного обслуговування автомобілів та інших транспортних засобів.

Згідно з пунктом 3.1 цього правочину передача об`єкта в оренду здійснюється за актом прийому-передачі, який є невід`ємною частиною договору та підписується одночасно з договором та свідчить про фактичну передачу об`єкта в оренду (додаток № 1 до договору).

За умовами пункту 3.2 договору після підписання акту прийому-передачі орендодавець надає орендарю доступ до об`єкта.

Пунктом 4.1 договору визначено, що об`єкт надається в оренду з 15 лютого 2016 року по 15 лютого 2017 року включно.

За умовами пункту 5.1 договору за користування об`єктом орендар сплачує не пізніше 25 числа попереднього місяця за наступний місяць орендну плату в сумі 8 500,00 грн. у місяць в т.ч. ПДВ 1 416,67 грн. станом на 15 лютого 2016 року.

Згідно з пунктом 5.2 договору, якщо індекс інфляції за поточний місяць більше одиниці, розмір орендної плати за наступний місяць визначається шляхом коригування місячної орендної плати на цей індекс інфляції.

Орендна плата за перший місяць оренди перераховується орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця за один день до початку оренди об`єкта (пункт 5.3 договору).

Зобов`язання орендаря по сплаті орендної плати забезпечуються завдатком у розмірі орендної плати за перший місяць оренди, який вноситься в рахунок оплати за останній місяць оренди та перераховується за один день до початку оренди об`єкта (пункт 5.4 договору).

Відповідно до пункту 5.5 договору орендар додатково сплачує орендодавцю за використану електроенергію, послуги водопостачання та водовідведення, пов`язані з використанням об`єкту, на підставі показників лічильників, згідно виставлених орендодавцем рахунків не пізніше 5 числа поточного місяця за попередній місяць. Якщо водопостачання та водовідведення не буде заведено на об`єкт, орендар сплачує щомісяця за користування водою та водовідведенням 50,00 грн.

Орендар додатково сплачує орендодавцю за інші комунальні послуги (прибирання території, вивіз сміття тощо), якщо такі були надані орендодавцем (пункт 5.6 договору).

Пунктом 5.7 договору встановлено, що орендар додатково сплачує орендодавцю за використання прилеглої до об`єкту території (земельної ділянки) площею 100 кв.м. для стоянки автомобілів з розрахунку 8,00 грн. за один квадратний метр в місяць згідно виставлених орендодавцем рахунків не пізніше 5 числа поточного місяця за попередній місяць.

Пунктом 10.1 договору встановлено, що цей правочин набуває чинності з моменту підписання його сторонами при умові виконання орендарем вимогу пунктів 5.3, 5.4 даної угоди.

Додаткові угоди та додатки до договору, а також будь-які зміни, уточнення або доповнення до цього договору вважаються дійсними, якщо вони виконані в письмовій формі та підписані уповноваженими на це особами і завірені печатками сторін (пункт 10.2 договору).

Додатковими угодами від 15 лютого 2017 року та від 14 лютого 2018 року до договору сторони продовжили строк дії договору до 15 лютого 2018 року та 15 лютого 2019 року відповідно. Крім того, додатковою угодою від 15 лютого 2017 року до договору оренди сторони внесли зміни до пункту 5.5 цієї угоди, якою погодили, що, починаючи з 1 квітня 2017 року, сторони мають сплачувати за користування водою та водовідведенням 100,00 грн. за місяць та за користування вбиральнею 150,00 грн. за місяць.

Актом прийому-передачі приміщення цегляно-металевого навісу вищезазначене нерухоме майно було передано відповідачу в оренду.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що Підприємець своїх зобов`язань за вищевказаним договором за період з червня 2019 по травень 2020 року належним чином не виконав.

Посилання відповідача на рішення державного реєстратора Скляренка Олексія Миколайовича від 24 квітня 2019 року № 46672390 щодо закриття розділу на спірний об`єкт оренди у зв`язку з його знищенням не беруться судом до уваги, оскільки дане рішення скасовано наказом Міністра юстиції України від 3 вересня 2020 року № 3013/5. Відомості щодо недійсності вищезазначеного наказу, а також відомості про його скасування в матеріалах справи відсутні.

Докази того, що підприємець у встановленому законом порядку звертався до позивача з вимогою про розірвання спірного договору оренди та припинення орендних правовідносин, матеріали даної справи не містять.

Судом встановлено, що у позивача виникла заборгованість перед позивачем за спірним договором, яка становить 163 313,59 грн., з яких: 117 113,86 грн. - орендна плата з урахуванням індексу інфляції, 1 200,00 грн. - послуги з водопостачання і водовідведення, 1 800,00 грн. - борг за користування вбиральнею, 43 200,00 грн. - борг за користування прилеглою територією.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи те, що загальна сума основного боргу відповідача за договором оренди за період з червня 2019 по травень 2020 року, яка складає 163 313,59 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і Підприємець на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про задоволення вимог Укрсоюзсервісу до відповідача про стягнення вказаної суми основного боргу.

Також у зв`язку з несвоєчасним виконанням Підприємцем передбаченого укладеним між сторонами договором оренди обов`язку щодо сплати орендних платежів, а також інших послуг, позивач просив суд стягнути з відповідача 42 423,58 грн. пені, нарахованої на відповідні суми прострочених останнім орендних платежів та наданих послуг згідно з наданим Укрсоюзсервісом розрахунком.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5.8 договору сторони передбачили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, перераховується орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочених платежів, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Пеня у зазначеному в пункті 5.8 цієї угоди розмірі також нараховується і перераховується орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця на несвоєчасно, або не в повному обсязі сплачені платежі за використану електроенергію, послуги водопостачання і водовідведення, за користування прилеглою до об`єкту територію, а також за інші комунальні послуги, якщо такі були наданні орендодавцем орендарю (пункт 5.9 договору).

Відповідно до пункту 5.10 даного правочину в разі припинення (розірвання) договору оренди відповідач сплачує орендну плату, комунальні послуги і за прилеглу територію до дня повернення об`єкту за актом прийому-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку оплатити оренду не звільняє орендаря від обов`язку оплатити орендну плату, комунальні послуги і за прилеглу територію в повному обсязі, з урахуванням заборгованості по цим платежам, пені та інших штрафних санкцій, якщо такі виникли в разі продовження займання ним об`єкту.

У той же час суд звертає увагу на положення частини 6 статті 232 ГК України, за якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відтак, зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів, які свідчать про встановлення законом чи укладеним між сторонами договором більш тривалого строку нарахування цієї штрафної санкції, ніж встановлений частиною 6 статті 232 ГК України, суд дійшов висновку про те, що нараховування пені за кожен місяць прострочення орендної плати та інших платежів має припинитися через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом здійснено перерахунок пені, та встановлено, що до стягнення з відповідача підлягає 18 913,74 грн. пені, з яких: 2 270,28 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу в сумі 13 493,74 грн. за червень 2019 року в період з 1 червня 2019 року по 1 грудня 2019 року; 2 207,80 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу в сумі 13 493,74 грн. за липень 2019 року в період з 1 липня 2019 року по 1 січня 2020 року; 2 117,18 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу в сумі 13 493,74 грн. за серпень 2019 року в період з 1 серпня 2019 року по 1 лютого 2020 року; 1 962,74 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу в сумі 13 493,74 грн. за вересень 2019 року в період з 1 вересня 2019 року по 1 березня 2020 року; 1 840,76 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу в сумі 13 561,25 грн. за жовтень 2019 року в період з 1 жовтня 2019 року по 1 квітня 2020 року; 1 684,73 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу в сумі 13 56,25 грн. за листопад 2019 року в період з 1 листопада 2019 року по 1 травня 2020 року; 1 523,26 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу в сумі 13 629,23 грн. за грудень 2019 року в період з 1 грудня 2019 року по 1 червня 2020 року; 1 340,80 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу в сумі 13 639,01 грн. за січень 2020 року в період з 1 січня 2020 року по 1 липня 2020 року; 1 171,06 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу в сумі 13 658,59 грн. за лютий 2020 року в період з 1 лютого 2020 року по 1 серпня 2020 року; 1 071,79 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу в сумі 13 658,59 грн. за березень 2020 року в період з 1 березня 2020 року по 1 вересня 2020 року; 966,85 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу в сумі 13 737,06 грн. за квітень 2020 року в період з 1 квітня 2020 року по 30 вересня 2020 року; 756,49 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу в сумі 13 816,16 грн. за травень 2020 року в період з 1 травня 2019 року по 30 вересня 2020 року.

Разом із тим, у задоволенні вимог Укрсоюзсервісу про стягнення з відповідача пені у розмірі 23 509,84 грн. слід відмовити.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасної сплати орендної плати та інших послуг, позивач також просив суд стягнути з Підприємця три проценти річних у розмірі 4 289,87 грн., нараховані на відповідні суми прострочених останнім орендних платежів та вищевказаних послуг згідно з наданим позивачем розрахунком.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Водночас при досліджені матеріалів справи судом було встановлено, що при здійсненні позивачем розрахунку заявлених до стягнення з відповідача суми трьох процентів річних останнім було допущено арифметичні помилки та вказано, що сума цієї компенсаційної виплати становить 4 289,87 грн., тоді як обґрунтованою, арифметично вірною сумою інфляційних втрат є 4 284,04 грн.

Відтак, стягненню з Підприємця на користь Укрсоюзсервісу підлягає сума трьох процентів річних у розмірі 4 284,04 грн., тоді як у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 5,83 грн. трьох процентів річних слід відмовити.

Посилання відповідача на відкриті кримінальні провадження не беруться судом до уваги, у зв`язку з тим, що вони жодним чином не впливають на договірні правовідносини між позивачем і відповідачем, які були оформлені шляхом укладення спірного договору оренди.

Посилання відповідача на обставини, встановлені Господарським судом міста Києва у справі № 910/3945/20, також не беруться судом до уваги, оскільки не стосуються предмету даного спору, а також спірного правочину.

Інші доводи позивача також не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

За таких обставин позов Укрсоюзсервісу підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи - підприємця Бовдрича Олександра Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Українського союзу об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) (04107, місто Київ, вулиця Пугачова, будинок 17; ідентифікаційний код 00017437) 163 313 (сто шістдесят три тисячі триста тринадцять) грн. 86 коп. основного боргу, 18 913 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот тринадцять) грн. 74 коп. пені, 4 248 (чотири тисячі двісті сорок вісім) грн. 04 коп. трьох процентів річних, а також 2 797 (дві тисячі сімсот дев`яносто сім) грн. 13 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позовних вимог Українського союзу об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) про стягнення з фізичної особи - підприємця Бовдрича Олександра Миколайовича пені у розмірі 23 509,84 грн. та трьох процентів річних у розмірі 5,83 грн. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28 грудня 2020 року.

Суддя Є.В. Павленко