ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2020 р. Справа№ 910/8782/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Копитової О.С.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Михайлюченко О.Г.

розглядаючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» про ухвалення додаткового рішення до постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2020

за результатом розгляду апеляційної скарги Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав»

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 07.08.2020

у справі №910/8782/20 (суддя Марченко О.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ»

про остаточні витрати відповідача за надання правової допомоги

у справі №910/8782/20

за позовом Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ»

про стягнення 208 650 грн

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 28.12.2020

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2020 позовну заяву ГС «Українська ліга авторських та суміжних прав» до ТОВ «РУШ» про стягнення 208 650 грн залишено без розгляду.

ТОВ «РУШ» 05.08.2020 подало суду заяву про остаточні витрати Товариства за надання правової допомоги, в якій просить суд стягнути з позивача 20 150 грн витрат на надання правової допомоги.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.08.2020 заяву ТОВ «РУШ» про остаточні витрати відповідача за надання правової допомоги у справі №910/8782/20 задоволено, стягнуто з ГС «Українська ліга авторських та суміжних прав» на користь ТОВ «РУШ» 20 150 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, 17.08.2020 ГС "Українська ліга авторських та суміжних прав" звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого суду скасувати.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2020 апеляційну скаргу Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» на ухвалу Господарського суду м. Києва від 07.08.2020 у справі №910/8782/20 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 07.08.2020 у справі №910/8782/20 залишено без змін. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладено на скаржника.

15.12.2020 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу документів (канцелярія) від Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» до суду надійшла заява про ухвалення додаткової постанови по розподілу судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 15 900 грн.

28.12.20 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу документів (канцелярія) від ГС «Українська ліга авторських та суміжних прав» до суду надійшла заява про зменшення витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 вирішення питання про ухвалення додаткової постанови до постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2020 у справі №910/8782/20 призначено до розгляду на 28.12.2020.

Розпорядженням керівника апарату від 24.12.2020у зв`язку з перебування судді Пантелієнка В.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2020 для розгляду заяви про ухвалення додаткової постанови по розподілу судових витрат у справі № 910/8782/20 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Копитова О.С., Остапенко О.М. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019.

Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Учасники справи наданим їм процесуальним правом не скористалися та у судове засідання, яке відбулося 28.12.2020, не з`явились, своїх повноважних представників не направили.

У відповідності до ч.4 ст.244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, а також нез`явлення їх не перешкоджає вирішенню спору, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку про її часткове задоволення, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч.2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, а також узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 13.08.2019 у справі №925/1090/18.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як свідчать матеріали справи, між відповідачем та адвокатом Кайдаш Світланою Іванівною 06.07.2018 укладено договір про надання правової допомоги.

На підтвердження здійснення правничої допомоги, відповідачем надано: Додаткову угоду від 15.09.2020 №6 до вказаного договору сторони погодили бюджет (вартість) наданих послуг (правової допомоги) зі справи №910/8782/20 для представництва інтересів клієнта у суді апеляційної інстанції, включаючи підготовку та подачу процесуальних документів тощо; акт надання правової допомоги від 21.09.2020 відповідно до якого розмір винагороди адвокату на момент підписання акту складає 9 900 грн; платіжне доручення №113650 від 19.10.2020 про сплату витрат на правовому допомогу у сумі 6 000 грн, згідно з акту № 2 від 12.10.2020.

Дослідивши подані документи, судом встановлено, що матеріалами справи підтверджується факт надання адвокатом Кайдаш Світланою Іванівною послуг.

Судом враховано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст.126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N19336/04, п.269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Колегія суддів наголошує на тому, що предметом апеляційного перегляду була ухвала місцевого суду про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за заявою адвоката Кайдаш С.І. (а.с. 188,189 Т1).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що заявлена сума витрат 15 900 грн є завищеною та не підтвердженою належними доказами. Як зазначено вище, предметом перегляду була процесуальна ухвала, яка стосувалася виключно адвокатських витрат Кайдаш С.І., на переконання суддів, заявлені адвокатом суми 1500 грн для зустрічі з клієнтом та 2000 грн для підбору, вивченню та аналізу судової практики є необґрунтовані та завищенні, оскільки адвокатські витрати - це питання, яке безпосередньо стосується адвоката і практику по якому він має знати та вивчати незалежно від того який предмет спору у справі. Також колегія суддів не погоджується, що писання відзиву на апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду, яка прийнята за заявою адвоката Кайдаш С.І. вартує заявлених у акті 3000 грн.

Отже, із наданих відповідачем доказів не вбачається, що витрати у розмірі 15 900 грн (враховуючи предмет та підстави позовних вимог у справі, обставини даної справи та її складність) мають характер необхідних, а їх розмір є розумним та виправданим (як обов`язкової умови для відшкодування таких витрат іншою стороною).

Так, відповідно до ст. 15 ГПК суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Колегія суддів вважає, що за наявності заперечень іншої сторони щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва у суді (участь у 2 судових засіданнях та подання відзиву на апеляційну скаргу тощо).

Крім того, оцінка дій, що полягали у вивченні апеляційної скарги, юридичному аналізі підстав скасування рішення суду першої інстанції, підготовці до судового засідання, відзиву на апеляційну скаргу, клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, заяви про розподіл судовий витрат не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів ч. 5 ст. 129 ГПК України з огляду на вимоги, які ставляться до адвоката, а саме, наявності у такої особи повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Зважаючи на викладене вище та приймаючи до уваги те, що стягнення з позивача витрат у заявленій сумі (15 900 грн) буде суперечити принципу розподілу таких витрат, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність у відшкодуванні понесених відповідачем на професійну правничу допомогу витрат частково, в розмірі 6 000 грн.

Колегія суддів постановила ухвалу відповідно до практики, яка склалась в Верховному Суді, зокрема, постанова від 24.10.2020 у справі № 905/1795/18.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 221, 244, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» про ухвалення додаткового рішення до постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2020 № 910/8782/20 задовольнити частково.

2. Стягнути з Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

3. Видачу наказу доручити Господарського суду міста Києва.

4. Додаткова постанова є невід`ємною частиною постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2020 № 910/8782/20.

5. Матеріали справи №910/8782/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку згідно статей 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді О.С. Копитова

О.М. Остапенко