ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2020м. ДніпроСправа № 904/4836/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі:

судді Колісника І.І.

за участю секретаря судового засідання Лежньова О.Р.

та представників:

від позивача: Конох Я.В.;

від відповідача: Ревунков В.М. - адвокат;

від третьої особи: не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Фельдмана Юрія Олександровича, м. Нікополь, Дніпропетровська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне підприємство "Виробничо-будівельне об`єднання", м. Київ

про стягнення неустойки в сумі 460 132,44 грн

СУТЬ СПОРУ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Фельдмана Юрія Олександровича неустойки в сумі 460 132,44 грн.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору оренди №12/02-5274-ОД від 18.06.2013 щодо своєчасного повернення об`єкта оренди за відповідним актом після закінчення строку дії договору.

Зокрема, позивач зазначає, що строк оренди нерухомого майна, з урахуванням додаткової угоди від 14.07.2014, - до 17.06.2017 включно.

З метою продовження строку дії договору відповідач повинен був надати пакет документів відповідно до вимог пункту 5.20 договору оренди № 12/02-5274-ОД від 18.06.2013. Однак, зазначені вимоги відповідачем не виконано, а тому строк дії договору оренди припинився 17.06.2017. Оскільки орендоване нерухоме майно відповідач повернув лише 30.04.2020, то відповідно до частини другої статті 785 Цивільного кодексу України він має сплатити неустойку у розмірі подвійного розміру орендної плати, яка позивачем розрахована з 15.07.2017 по 15.05.2020 у заявленій до стягнення сумі.

У відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 05.11.2020, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з огляду на таке.

Відповідач зазначає, що ним у квітні 2017 року та повторно у червні 2017 року направлялися заяви з метою пролонгації договору оренди з документами відповідно до вимог пункту 5.20 договору оренди. Жодної відповіді або заяв від позивача на адресу відповідача не надходило. Крім того, відповідач зауважує, що він не отримував від позивача й документів щодо припинення дії договору оренди.

Відповідач стверджує, що ним виконувались умови договору оренди належним чином, своєчасно сплачувались орендні платежі, здійснювалося страхування орендованого майна, було отримано дозвіл пожежного нагляду. Крім того, відповідачем було укладено договір відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг, який було розірвано 30.04.2020 у день повернення балансоутримувачу орендованого майна.

18.11.2020 представник позивача через канцелярію суду подав відповідь на відзив, в якій посилається на те, що додатковою угодою від 14.07.2014 сторонами продовжено строк дії договору оренди до 16.06.2017 включно. В подальшому листом № 18-02-01505 від 21.03.2017 позивач повідомив відповідача про те, що відповідно до пункту 10.1 договір може бути продовжено лише при виконанні всіх умов договору. Однак, ані відповіді, ані документів на продовження дії договору від відповідача не надходило.

Крім того, позивач указав на те, що відповідач жодного разу не надав позивачу поновлені договори страхування орендованого майна, крім договору страхування від 2016 року. Також позивач зазначив, що 15.06.2017 від відповідача надійшла заява про продовження строку дії договору, однак документи щодо виконання умов пункту 5.20 договору оренди до листа не були додані. Із зазначених у листі додатків у кількості 6 неможливо встановити, які саме документи були долучені до листа.

При цьому позивач наполягає, що неможливо було продовжити строк дії договору оренди, оскільки зазначена заява надійшла від відповідача в останній день дії договору.

За таких обставин позивач наполягає, що строк дії договору оренди припинено з 17.06.2017 й оскільки орендоване майно повернуто за актом приймання-передачі лише 30.04.2020, то відповідач повинен сплатити неустойку у розмірі подвійного розміру орендної плати відповідно до частини другої статті 785 Цивільного кодексу України.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач з доводами позивача не погоджується, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов. При цьому зауважує, що договори страхування орендованого майна відповідачем укладалися на весь період користування майном.

Третя особа у справі пояснень по суті спору не надала. Про наявність судового провадження у справі обізнана, що підтверджується наявним у справі рекомендованим поштовим повідомленням про вручення судової ухвали (а.с. 61).

Ухвалою суду від 07.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 06.10.2020, після чого засідання відкладалося до 10.11.2020 та 19.11.2020.

Ухвалою суду від 19.11.2020 підготовче провадження було закрито, справу призначено до розгляду по суті на 04.12.2020, після чого у судовому засіданні оголошувалася перерва до 15.12.2020.

У судовому засіданні 15.12.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Регіональним відділенням Фонду держмайна України у Дніпропетровській області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (далі позивач, орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Фельдманом Юрієм Олександровичем (далі - відповідач) укладено договір № 12/02-5274-ОД від 18.06.2013 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме нерухоме майно, вбудоване нежитлове приміщення (реєстровий № 140723300.1ВЕМФДИ003) (далі майно) площею 59,4 кв.м, розміщене за адресою: м. Нікополь, пр. Трубників, 16 на першому поверсі п`ятиповерхового (будинку, приміщення, будівлі), що перебуває на балансі ДП «Виробничо-будівельного об`єднання» (далі балансоутримувач, третя особа), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 14.02.2013 і становить за незалежною оцінкою 203 000,00 грн.

Майно передається в оренду з метою розміщення торгівельного об`єкта з продажу непродовольчих товарів (пункт 1.2 договору).

Пунктами 2.1, 2.2 договору сторони погодили, що орендар вступає у строкове платне користування державним майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три року не раніше дати державної реєстрації договору) та акта приймання-передачі майна. Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником орендованого майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди.

За змістом пункту 3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляція) квітень 2013 року 3 041,96 грн. Орендна плата за перший місяць оренди червень 2013 року, визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за травень червень 2013 року.

Відповідно до пункту 3.6 договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувача у співвідношенні:

70% - до державного бюджету за місцем реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті відділенням казначейства, у розмірі 2 129,37 грн;

30% - на рахунок балансоутримувача у розмірі 912,59 грн щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Згідно з пунктом 3.11 договору у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

У разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язаний повернути балансоутримувачу орендоване майно за актом приймання-передачі у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати/повної або часткової/ орендованого майна з вини орендаря. Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі, один примірник якого надається орендарем орендодавцю у триденний термін з дати його підписання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передачі покладається на орендаря (пункт 5.5 договору).

Відповідно до пункту 5.11 договору орендар зобов`язаний здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю, у тому числі на компенсацію плати податку на землю.

За умовами пункту 5.20 договору орендар, у разі наміру продовжити строк дії договору оренди, зобов`язаний не пізніше ніж за місяць до закінчення терміну дії договору оренди подати орендодавцю про це заяву з документами щодо виконання умов договору оренди (дозвіл пожежників, копія договору страхування державного майна, платіжні доручення про сплату страхового платежу та ін.).

Орендодавець зобов`язаний письмово повідомити орендаря та балансоутримувача не пізніше ніж за 30 діб про свій намір щодо завершення, припинення або розірвання даного договору (пункт 7.4 договору).

Цей договір укладено строком на 1 рік, що діє з 18 червня 2013 року по 17 червня 2014 року включно.

У разі відсутності заяви однієї зі сторін при припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, повній оплаті за договором і при наданні інформації щодо виконання умов цього договору, а саме: наявності договору страхування, дозволу або декларації, наданої органами державного пожежного нагляду, договір, за заявою орендаря щодо продовження терміну дії, наданою відповідно до пункту 5.20 договору, може бути продовжений на тих самих умовах, які передбачені у договорі (пункт 10.1 договору).

Відповідно до умов договору об`єкт оренди передано орендарю в платне користування за актом приймання-передачі від 18.06.2013 (а.с. 13).

Додатковою угодою від 14.07.2014 про внесення змін до договору строк дії договору пролонговано з 18.06.2014 по 16.06.2017 включно (а.с. 15).

Листом № 18-02-01505 від 21.03.2017, наявним у справі, позивач звернувся до Фізичної особи-підприємця Фельдмана Юрія Олександровича та балансоутримувача - Державного підприємства "Виробничо-будівельне об`єднання", в якому повідомив про закінчення спірного договору оренди 16.06.2017 та просив повідомити й підтвердити документально чи направляло Міністерство освіти і науки письмове попередження про намір органу управління використовувати об`єкт нерухомості для власних потреб.

При цьому орендодавець довів до відома, що у разі наміру подальшого використання орендованого майна, необхідно надати до Регіонального відділення заяву щодо пролонгації договору оренди.

Також орендодавець повідомив про необхідність проведення нової оцінки об`єкта оренди. Замовником оцінки є орендодавець, але для її проведення до Регіонального відділення необхідно надати: копію технічного паспорту (за наявності); копію плану-схеми, завіреного печаткою балансоутримувача; довідку балансоутримувача для проведення оцінки державного майна; інформацію про орендаря, а саме: копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; код платника податку на додану вартість; реєстраційний номер свідоцтва платника податку, розрахунковий рахунок і назву банку, в якому відкритий рахунок.

У разі відмови від виконання зазначених умов договору оренди, цей лист орендодавець просив вважати заявою про припинення договору оренди, а договір припиненим з 17.06.2017 (а.с. 16).

На підтвердження доказів надсилання зазначеного листа відповідачу позивач надав список згрупованих поштових відправлень без доказів отримання цього листа відповідачем. Оригінал згрупованих поштових відправлень було досліджено судом у засіданні суду (а.с. 17).

Позивач стверджує, що строк дії договору оренди припинився 17.06.2017, відповідач орендоване майно повернув лише 30.04.2020, яким користувався після закінчення строку дії договору оренди.

За таких обставин позивачем нараховано до стягнення з відповідача неустойку у розмірі подвійного розміру орендної плати відповідно до частини другої статті 785 Цивільного кодексу України за період користування об`єктом оренди з 15.07.2017 по 15.05.2020 у сумі 460 132,44 грн, з чим відповідач не погоджується, що й стало причиною виникнення спору.

Предметом доказування є обставини, пов`язані з наявністю підстав щодо сплати відповідачем неустойки - подвійного розміру орендної плати відповідно до частини другої статті 785 Цивільного кодексу України за період користування об`єктом оренди з 15.07.2017 по 15.05.2020 у сумі 460 132,44 грн.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно з частиною першою статті 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (стаття 764 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється (частина друга статті 795 Цивільного кодексу України).

Виходячи зі змісту частини першої статті 759 та частини першої статті 785 Цивільного кодексу України, договір найму (оренди) зумовлює право наймача (орендаря) користуватися орендованим майном упродовж строку дії договору зі сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору оренди; припинення договору найму зумовлює обов`язок наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.10.2019 у справі № 904/3315/18, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.12.2019 у справі № 910/20370/17.

Подібні за змістом правові приписи містяться і в Законі України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992, чинного на час спірних правовідносин, де зазначено, що:

договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору (частина перша статті 12 Закону України "Про оренду державного та комунального майна");

передача об`єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди (частина перша статті 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Відтак, положення як Цивільного кодексу України, так і Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачають можливість та умови продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах за відсутності заяви (повідомлення) однієї зі сторін про припинення чи зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну його дії.

При цьому, заява (повідомлення) орендодавця про припинення договору оренди за закінченням строку договору є одностороннім правочином, який відображає волевиявлення орендодавця у спірних правовідносинах, що не потребує узгодження з орендарем в силу прямої норми закону, і є підставою для припинення відповідних зобов`язальних правовідносин.

Повідомлення орендодавцем орендаря про припинення договору є юридично значимою дією, яка засвідчує наявність такого волевиявлення та забезпечує своєчасну обізнаність з ним іншої сторони, є передумовою для настання обумовлених таким одностороннім правочином наслідків також для іншої особи за правилами абзацу третього частини третьої статті 202 Цивільного кодексу України, згідно з якою односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Правове регулювання процедури припинення орендних правовідносин, що наведене у статті 764 Цивільного кодексу України та у частині другій статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", спрямовано на досягнення справедливого балансу між правом орендодавця як власника майна володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд і правом орендаря очікувати на стабільність та незмінність його майнового становища. У контексті наведених вище норм настання наслідків у вигляді припинення чи продовження договору є пов`язаним з дотриманням сторонами орендних правовідносин добросовісної та послідовної поведінки, обумовленої змістом укладеного договору, положеннями господарського законодавства, а також усталеними звичаями ділового обороту та документообігу.

Подібна правова позиція сформована Верховним Судом у складі суддів Касаційного господарського суду, що викладена у постанові від 05.08.2020 у справі № 921/163/19 (п.п.6.10, 6.17).

Стверджуючи про припинення спірного договору оренди, позивач у справі посилається на звернення до відповідача та балансоутримувача з листом № 18-02-01505 від 21.03.2017, отримання якого відповідач заперечує.

Дослідженням наданого позивачем списку згрупованих поштових відправлень встановлено, що лист надсилався відповідачу за адресою: вул. Сірка, 26/42, м. Нікополь, 53213, у той час як його адреса за договором: вул. І. Сірка, буд. 26, кв. 42, м. Нікополь (а.с.13). Доказів отримання відповідачем зазначеного листа позивач суду не надав.

Крім того, цей лист не є категоричною заявою орендодавця про припинення орендних відносин після закінчення строку дії спірного договору оренди. Припинення договору поставлено позивачем у залежність від виконання умов, зазначених у його листі щодо надання йому пакету документів, необхідних для оцінки об`єкта оренди та від виконання відповідачем пункту 5.20 спірного договору.

При цьому щодо документів, необхідних для оцінки об`єкта оренди, позивачем не доведено, що ця вимога була адресована саме відповідачу, оскільки більшість цих документів (копія технічного паспорту (за наявності); копія плану-схеми, завіреного печаткою балансоутримувача; довідка балансоутримувача для проведення оцінки державного майна) знаходиться у балансоутримувача. Інформація про орендаря, а саме: виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; код платника податку на додану вартість; реєстраційний номер свідоцтва платника податку, розрахунковий рахунок і назва банку, в якому відкритий рахунок, не передбачені пунктом 5.20 спірного договору або чинним законодавством як такі, що необхідні для продовження строку договору оренди, а тому не можуть бути обов`язкові до виконання.

Зазначений висновок узгоджується зі статтею 11 Цивільного кодексу України щодо підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а також відповідає статті 19 Конституції України, згідно з якою правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не можу бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Оцінюючи докази щодо дій відповідача, спрямованих на продовження строку дії спірного договору, заслуговує на увагу наявна у справі заява відповідача про продовження договору оренди, яка зареєстрована позивачем за вх. № 18/03398 від 28.04.2017, а також заява аналогічного змісту, зареєстрована позивачем за вх. № 18/04727 від 15.06.2017 разом із додатками у кількості 6 одиниць (а.с. 18, 19). Заяви подані до закінчення дії договору оренди.

Доводи позивача про недотримання відповідачем при цьому вимог пункту 5.20 договору про надання необхідного пакету документів (дозвіл пожежників, копія договору страхування державного майна, платіжні доручення про сплату страхового платежу та ін.) суд сприймає критично з наступних підстав.

Так, позивач, зареєструвавши додатки до заяви позивача про продовження строку дії договору, у судовому засіданні не зміг пояснити суть та зміст цих додатків, у той час як відповідач стверджує про те, що ці додатки за своїм переліком відповідали вимогам пункту 5.20 спірного договору.

Подання ним цих додатків разом із заявою, наявність їх як на той час, так і протягом усього фактичного строку користування орендованим майном відповідач підтверджує поданими до відзиву доказами:

- копія декларації № 1 відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, згідно з якою: установлена пожежна автоматика 12.03.2007; сигнал про спрацювання установки виведений на пульт спостереження ДП «Пульт пожежної охорони-3» ТОВ «Пульт пожежної охорони» (ліцензія АВ № 365467 від 25.10.2207); відповідність протипожежних розривів вимогам законодавства відповідають; первинні засоби вогнегасіння 04.03.2013 ЗАТ «Пожзахист» ВВУ-2-3 шт (а.с. 87, 88);

- копія договору страхування державного майна 501550 від 06.09.2017 зі строком дії договору з 16.09.2017 до 15.09.2018 (наявність договору страхування на час закінчення строку дії спірного договору оренди позивач не оспорює) (а.с. 89, 90);

- копія банківської виписки за 11.09.2017 про сплату страхового платежу (а.с. 92);

- копія договору добровільного страхування майна FO-00197728 від 14.09.2018 зі строком дії договору з 16.09.2018 до 15.09.2019 (а.с. 93 95);

- копія договору № 89/20-Иа/Дп/01 від 16.09.2019 добровільного страхування від вогневих ризиків та стихійних явищ та добровільного страхування майна зі строком дії договору до 15.09.2022 (а.с. 96 101);

- копії актів прийому-здачі наданих послуг охорони об`єкта оренди Управлінням поліції охорони в Дніпропетровській області за період червень 2017 року січень 2020 року (а.с. 133 166);

- копії актів наданих послуг передання тривожних повідомлень між відповідачем та ДП «Пульт пожежної охорони-3» за період з грудня 2017 року по квітень 2020 рік (а.с. 167 180).

- копія договору № 12/02-5274-ЕК від 01.04.2017 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (а.с. 182 185);

- копії рахунків балансоутримувача на оплату за оренду держмайна та відшкодування витрат на утримання приміщення

- копія угоди від 30.04.2020 про розірвання договору № 12/02-5274-ЕК від 01.04.2017 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (а.с. 181).

Повернення спірного об`єкта оренди балансоутримувачу підтверджується двостороннім актом від 30.04.2020 (а.с. 23, 190).

Згідно з актом звірки між відповідачем та балансоутримувачем за період січень 2020 року травень 2020 року заборгованість відповідача з орендної плати та компенсаційних витрат відсутня (а.с. 189).

Відтак, надані відповідачем докази на підтвердження дотримання ним вимог пyнкту 5.20 спірного договору й продовження строку дії договору після 16.06.2017 на той самий строк є більш вірогідними у порівнянні з доказами позивача на спростування зазначеної обставини.

За розрахунком позивача, долученому до позову, відповідач заборгованості з орендної плати не має. За період заявленої до стягнення неустойки (з 15.07.2017 по 15.05.2020) орендна плата відповідачем сплачена повністю (а.с. 24, 25).

Під час розгляду цієї справи, виконуючи передбачене статтею 2 Господарського процесуального кодексу України завдання господарського судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору, з метою ефективного захисту порушених прав і законних інтересів юридичних осіб, держави, суд враховує також необхідність застосування загальних засад цивільного права принципу справедливості, добросовісності та розумності, а також застосування однієї з акcіом судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

За таких обставин правові підстави для задоволення позову відсутні.

Судовий збір у сумі 6 901,98 грн покладається на позивача відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях до Фізичної особи-підприємця Фельдмана Юрія Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне підприємство "Виробничо-будівельне об`єднання" про стягнення неустойки в сумі 460132,44 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позову покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 підпункту 17 пункту 1 розділу XI Перехідні положення цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28.12.2020.

Суддя І.І. Колісник