ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" грудня 2020 р. м. Черкаси справа № 925/195/20

Господарський суд Черкаської області в складі судді Грачова В.М., розглянувши без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д. М. про тимчасове обмеження керівника товариства з обмеженою відповідальністю Чорнобайпродсервіс ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України у справі № 925/195/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство Дніпро до товариства з обмеженою відповідальністю Чорнобайпродсервіс про стягнення 1858464 грн. 84 коп.,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2020 року приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д. М. звернувся до Господарського суду Черкаської області із поданням ( вх. № 20211/20) про тимчасове обмеження керівника товариства з обмеженою відповідальністю Чорнобайпродсервіс ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання зобов`язань за рішеннями Господарського суду Черкаської області від 16.06.2020 року та додаткового рішення від 04.08.2020 року у справі № 925/195/20.

В обґрунтування подання приватний виконавець вказав на ухилення боржником товариством з обмеженою відповідальністю Чорнобайпродсервіс, керівником якого є ОСОБА_1 , від виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 16.06.2020 року та додаткового рішення від 04.08.2020 року на виконання яких видані відповідні накази від 15.09.2020 року у справі №925/195/20.

Дослідивши матеріали подання приватного виконавця Недоступа Д.М., матеріали справи № 925/195/20 в частині, що його стосуються, та оцінивши їх у сукупності суд, вважає подання таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 16.06.2020 року у справі № 925/195/20 позов товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство Дніпро задоволено повністю, стягнено з товариства з обмеженою відповідальністю Чорнобайпродсервіс 1808995 грн. 52 коп. основного боргу, 38615 грн. 34 коп. 3% річних, 10853 грн. 98 коп. інфляційних нарахувань, 28927 грн. 97 коп. судових витрат.

Додатковим рішенням господарського суду Черкаської області від 04.08.2020 року задоволено частково заяву товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство Дніпро про розподіл судових витрат вх. № 9381/20 від 23.06.2020 року, стягнено з товариства з обмеженою відповідальністю "Чорнобайпродсервіс" на користь товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство Дніпро, 50000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

15.09.2020 року господарським судом Черкаської області на виконання рішеннями Господарського суду Черкаської області від 16.06.2020 року та додаткового рішення Господарського суду Черкаської області від 04.08.2020 року у справі № 925/195/20 видано відповідні накази.

23.09.2020, 30.09.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д. М. винесено постанови, якими відкрито виконавчі провадження № 63125174, № 63167345 з примусового виконання наказів господарського суду Черкаської області від 15.09.2020 року у справі № 925/195/20 та зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно і попередив його про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї неправдивих відомостей. Вказані постанови направлені боржнику, та відповідно до даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вручені представнику боржника Трохименко М.В. 01.10.2020 року.

23.09.2020 року, 28.09.2020 приватним виконавцем у виконавчому проваджені № 63125174 винесено постанови про арешт майна та коштів боржника.

30.09.2020 року відповідною постановою приватним виконавцем об`єднано виконавчі провадження № 63125174, № 63167345 у зведене виконавче провадження № 63171349.

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - товариства з обмеженою відповідальністю Чорнобайпродсервіс вбачається, що право власності або інші речові права на нерухоме майно за ним не зареєстровані.

Із відповіді Територіального сервісного центру 7141 Регіонального сервісного центру МВС у Черкаській області на запит приватного виконавця вбачається зареєстрований за боржником транспортний засіб ГАЗ-САЗ 3507, вантажний, ДНЗ: НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 синього кольору, 1991 р.в.

Постановами приватного виконавця від 12.10.2020 року, накладено арешт на вищевказане майно та оголошено його в розшук.

Головне управління Держпродспоживслужби України у Черкаській області, Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області, Національнакомісія з цінних паперів та фондового ринку, Державна служба морського та річкового транспорту України, Державна податкова служба України, державне підприємство «Держреєстри України», державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» на запити приватного виконавця щодо боржника повідомили про відсутність сільськогосподарської техніки, земельних ділянок, плавзасобів, прав власності на значні пакети акцій емітентів (10% i більше), акцій приватних акціонерних товариств (5% i більше) та публічних акціонерних товариств, збереження зерна на зернових складах, права інтелектуальної власності на будь-яку річ, об`єкт.

Із відповіді державного підприємства «Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин» № 1306/8-11 від 06.10.2020 року вбачається наявність у боржника ідентифікованих і зареєстрованих тварин в Реєстрі тварин виду вівці та в Реєстрі тварин виду ВРХ.

13.10.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на тварин, що ідентифіковані в Реєстрі тварин виду вівці в кількості 32 голів та Реєстрі тварин виду ВРХ в кількості 1162 голів.

Згідно з даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником товариством з обмеженою відповідальністю Чорнобайпродсервіс є ОСОБА_1 .

21.10.2020 року приватним виконавцем Недоступом Д.М. з метою перевірки майнового стану боржника здійснено виїзд за місцем фактичного здійснення товариством з обмеженою відповідальністю Чорнобайпродсервіс своєї господарської діяльності - Черкаська обл., Чорнобаївський район, смт. Чорнобай, вул. Шевченка, буд. 274, корп. 5, про що складено акт, згідно з яким за вказаною адресою знаходиться товариство з обмеженою відповідальністю Іма-фуд, , приватного виконавця на територію товариства охорона не впустила, тому виконавчі дії ним не проведено.

У зв`язку з невиконанням боржником добровільно рішення Господарського суду Черкаської області від 16.06.2020 року та додаткового рішення Господарського суду Черкаської області від 04.08.2020 року у справі №925/195/20, 25.11.2020 року та 11.12.2020 року приватний виконавець Недоступ Д.М. направив керівнику товариству з обмеженою відповідальністю Чорнобайпродсервіс Шевченку С.М. вимоги № 2636, № 2825 якими зобов`язав останнього у строк до двох робочих днів з моменту отримання вимог подати декларацію про доходи та майно боржника, з`явитися до приватного виконавця, надати пояснення щодо невиконання рішення суду та повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання. Вимога № 2636 від 25.11.2020 року отримана представником боржника 04.12.2020 року.

Вимоги приватного виконавця залишені керівником товариства з обмеженою відповідальністю Чорнобайпродсервіс Шевченком С.М. без відповіді та виконання.

Станом на день звернення приватного виконавця Недоступа Д.М. до суду з поданням про тимчасове обмеження керівника товариства з обмеженою відповідальністю Чорнобайпродсервіс ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України накази господарського суду Черкаської області від 15.09.2020 року видані на виконання рішення суду від 16.06.2020 року та додаткового рішення від 04.08.2020 року у справі №925/195/20 боржником не виконані.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" боржник зобов`язаний:

1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;

6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Стаття 337 Господарського процесуального кодексу України передбачає

можливість застосування господарським судом за поданням державного або приватного виконавця такого виключного заходу забезпечення виконання судового рішення як тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи боржника за невиконаним ним судовим рішенням на строк до повного виконання такого судового рішення в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову з особливостями, визначеними цією статтею.

При цьому ст. 337 Господарського процесуального кодексу України не містить поняття "керівник боржника".

У листі Міністерства юстиції України від 26.12.2008 "Щодо практики застосування норм права у випадку колізії", який носить інформаційний характер, зазначено, що у разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності. Така неузгодженість може виникнути внаслідок того, що прийняття нової норми не завжди супроводжується скасуванням "застарілих" норм з одного й того ж питання.

Згідно із ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в країну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

На виконання ст. 2 Указу Президента України від 24.03.2008 №261/2008 "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" стосовно врегулювання порядку виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання, був виданий спільний лист Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.05.2008 №25-32/463 та №25-5347, в якому зазначено, що наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, у тому числі аліментних, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, до того ж питання такого обмеження вирішується судом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Відповідно до висновків, викладених Верховним Судом України при проведенні аналізу судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

У листі Верховного Суду України від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" зазначено, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного встановлення усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку про те, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин заявник повинен надати достатньо підтверджені відомості про те, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, може полягати як в активних діях (нез`явлення на виклики державного виконавця, приховування майна, доходів тощо), так і в пасивних діях (невжиття будь-яких заходів для виконання обов`язку сплатити кошти).

Закон України "Про виконавче провадження" є спеціальною нормою права, якою врегульовано умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню. Тобто вказаним Законом врегульовано права та обов`язки осіб, на правовідносини яких розповсюджується дія такої норми права.

Відтак якщо спеціальною нормою права (п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження") передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів, то обмеження виконавця у такому праві означатиме порушення прав виконавця, які визначені спеціальною нормою права, а саме Законом України "Про виконавче провадження" (враховано практику викладену у постанові Верховний Суд від 19.08.2020 у року справі №910/8130/17).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1291 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст.ст. 18, 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

При цьому держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" від 29.06.2004 заява N 56849/00, "Горнсбі проти Греції" від 19.03.97).

Існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у зазначеній ст. 1 Першого протоколу (рішення Європейського суду з прав людини від 06.10.2011 у справі "Агрокомплекс проти України").

У рішенні від 15.10.2009 Європейський суд з прав людини у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту ст. 1 Першого протоколу.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

У справі "Фуклев проти України" (рішення від 07.06.2005) Європейський суд з прав людини вказав, що Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 N 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 N 11-рп/2012).

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що надані приватним виконавцем Недоступом Д.М. докази свідчать про ухилення керівником товариства з обмеженою відповідальністю Чорнобайпродсервіс ОСОБА_1 від обов`язку виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 16.06.2020 року та додаткового рішення Господарського суду Черкаської області від 04.08.2020 року у справі №925/195/20, у зв`язку з чим подання приватного виконавця підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 234, 337 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д. М. про тимчасове обмеження керівника товариства з обмеженою відповідальністю Чорнобайпродсервіс ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання зобов`язань за рішеннями суду ( вх. № 20211/20 від 28.12.2020 року) задовольнити.

2. Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 як керівника товариства з обмеженою відповідальністю "Чорнобайпродсервіс", , місцезнаходження: 19900, Черкаська обл., Чорнобаївський район, смт. Чорнобай, вул. Шевченка, буд. 274, корп. 5 до повного виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 16.06.2020 року та додаткового рішення Господарського суду Черкаської області від 04.08.2020 року у справі № 925/195/20

3. Надіслати ухвалу для виконання до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

4. Ухвала набрала законної сили 28.12.2020 року та протягом десяти днів може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області.

Суддя В.М. Грачов