ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/3675/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз"
до Державного підприємства "Дублянський спиртовий завод"
про стягнення коштів в сумі 44 007,25 грн.
за участю представників:

позивача - Засядько М.В.,

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2020 до Господарського суду Харківської області звернулося Акціонерне товариство "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ХАРКІВГАЗ" з позовом до Державного підприємства "ДУБЛЯНСЬКИЙ СПИРТОВИЙ ЗАВОД" та просить суд:

Стягнути з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ДУБЛЯНСЬКИЙ СПИРТОВИЙ ЗАВОД" на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» 44 007,25 грн. з яких: 41 916,50 грн. - сума заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період травень-вересень 2020 р., 1 774,77 грн. - пеня, 315,98 грн. - 3 % річних.

Стягнути з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ДУБЛЯНСЬКИЙ СПИРТОВИЙ ЗАВОД" на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» суму сплаченого судового збору в розмірі 2 102,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язань за договором на розподіл природного газу № 42ВР610-8075-19 від 01.06.2019 р.

16.11.20 господарський суд ухвалою прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі . Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи призначено на 01.12.2020 на 10 годину. ( а.с.66-67).

30.11.20 від керівника Державне підприємство "Дублянський спиртовий завод" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату. ( а.с.68).

Протокольною ухвалою від 01.12.20 розгляд справи відкладено на 15.12.20 на 10:40 год. ( а.с.74).

Протокольною ухвалою від 15.12.20 розгляд справи відкладено на 22.12.20 року на 10:30 год.

У судовому засіданні 22.12.2020 р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач у призначене судове засідання не з`явився, правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, про час та місце проведення судових засідань повідомлявся судом шляхом направлення ухвал за адресою, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали суду були надіслані відповідачу за адресою, яка вказана у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, але не були отримані та повернулися до суду в зв`язку із відсутністю адресата, про що свідчать довідки АТ Укрпошта.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених ст. 202 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, тому є підстави для розгляду справи за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України "Про ринок природного газу".

Згідно з п. п. 27, 28 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу; постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.

Як передбачено п. 6 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок природного газу" провадження діяльності з постачання та розподілу природного газу здійснюється на підставі чинних ліцензій, що були видані до дня введення в дію цього закону, протягом трьох місяців після затвердження ліцензій умов на провадження відповідного виду господарської діяльності згідно з положенням цього Закону.

Відповідно до пункту 27 частини 1 статті 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як діяльність на ринку природного газу, яка ліцензується з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про ринок природного газу".

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про ринок природного газу" державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.

Згідно з п. 32 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" Регулятором ринку природного газу є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП).

Судом встановлено наступне, між АТ" Оператор газорозподільчої системи Харківгаз" та ДП" Дублянський спиртовий завод" укладено договір на розподіл природного газу № 42ВР610-8075-19 від 01.06.2019 року.

Фактом приєднання відповідача до умов цього Договору є надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за встановленою формою (№ 42ВР610-8075-19 від 01.06.2019).

За договором розподілу природного газу Оператор ГРМ зобов*язався надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобовя*звся прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені даним договором.

Обов*язковою умовою надання Споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у Споживача обю*єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ.

Абзацом 3 пункту 3 глави 3 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем передбачено, що споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб*єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу ( переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі V! цього кодексу.

На виконання Закону України " Про ринок природного газу" НКРЕКП постановою від 07.10.2019 року за № 2080 " Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП " внесено зміни до Кодексу газорозподільчих систем, Типового договору розподілу природного газу, Методики визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу. Зазначеними змінами для споживачів з 01.01.2020 року було запроваджено новий порядок розрахунків за послугу з розподілу природного газу, змінено принципи визначення обсягів газу, що беруться за основу.

Зокрема, згідно з гл. 6 розділу V! Кодексу газорозподільчих систем ( з урахуванням змін внесених постановою № 2080 від 07.10.2019 ), розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюється виходячи з величини річної замовленої потужності об*єкта ( об*єктів) споживача та оплачується споживачем рівномірними частинами протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об*єкта (об*єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Річна замовлена потужність об*єкта (об*єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об*єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно з п. 6.1. та 6.2. договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільчих систем. Тариф, встановлений згідно з п. 6.1. розділу, є обов*язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. Відповідно до п. 6.3 Договору величина річної замовленої потужності об*єкта ( об*єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Розрахунковим періодом за даним договором є календарний місяць.

Відповідно до постанови НКРЕКП від 24.12.2019 № 3044 для позивача встановлені наступні тарифи:

1) на період з 01.01.2020 до 30.06.2020 включно, тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,03 грн. за 1 м3 на місяць ( без ПДВ) ;

2) з 01.07.2020 тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,13 грн. за 1 м3 на місяць ( без ПДВ).

Сторони погодили, що газовий рік це проміжок часу з 01.10.2020 по 30.09.2020) , щомісячний платіж за доставку газу розрахований АТ" Оператор" газорозподільчої системи "Харківгаз" наступним чином : сума кубів газу спожитого за газовий рік, множиться на тариф доставку. Результат ділиться на 12 рівних платежів, які сплачуються щомісячно впродовж року.

Величина річної замовленої потужності сумарно по віх об*єктах у газорозподільчій зоні АТ "Харківгаз" на розрахунковий календарний 2020 рік становить 77 031,82 м3.

Річна замовлена потужність об*єкта (об*єктів) Споживача на 2020 рік визначена позивачем із фактичного обсягу споживання природного газу відповідачем за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, як уже зазначалось з 01.01.20 по 30.09.2020, а саме по місяцям :

липень 2019 року -2 825,28 м3 та серпень 2019 - 74 206,54 м3. Всього 77 031,82 м3.

Докази споживання природного газу підтверджено наступними актами наданих послуг :

акт за № ХАЯ 89009055 від 31.07.2019 року на суму 2 444,77 грн. ( а.с.23)

акт за № ХАЯ 89009839 від 31.08.2019 року на суму 64 212,41 грн. ( а.с.24)

акт за № ХАЯ 80000931 від 31.01.2020 року на суму 7 934,28 грн. ( а.с.25)

акт за № ХАЯ 80003380 від 29.02.2020 року на суму 7 934,28 грн. ( а.с.26)

акт за № ХАЯ 80005137 від 31.03.2020 року на суму 7 934,28 грн. ( а.с.27)

акт за № ХАЯ 80007368 від 30.04.2020 року на суму 7 934,27 грн. ( а.с.28)

акт за № ХАЯ 80009468 від 31.05.2020 року на суму 7 934,28 грн. ( а.с.29)

акт за № ХАЯ 80009766 від 30.06.2020 року на суму 7 934,28 грн. ( а.с.30)

акт за № ХАЯ 80014013 від 31.07.2020 року на суму 8 704,60 грн. ( а.с.31)

акт за № ХАЯ 80015267 від 31.08.2020 року на суму 8 704,60 грн. ( а.с.32)

акт за № ХАЯ 80016995 від 30.09.2020 року на суму 8 704,60 грн. ( а.с.33)

19.10.2020 позивач направив на адресу відповідача претензію за вих. № 61003.1-сп-14567-1020 , в якій просив ДП" Дублянський спиртовий завод" сплатити борг який утворився станом на 01.10.2020 в розмірі 41 916,50 грн. До позовної заяви були додані рахунки на оплату з травня по жовтень 2020 року та акти наданих послуг з травня по вересень 2020 року ( а.с. 53-56).

У відповідності до умов п. 6.6. Типового договору розподілу природного газу оплата вартості послуги з розподілу природного газу за даним договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використань, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці , в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним , відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Заборгованість за договором 42ВР610-8075-19 від 01.06.2019 за період з травня по жовтень 2020 року складає 41 916,50 грн., яка підлягає задоволенню .

Невиконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині повної та своєчасної оплати вартості наданих послуг з розподілу природного газу стало підставою для звернення АТ" Оператор газорозподільчої системи "Харківгаз" до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми заборгованості по оплаті за надані послуги в примусовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

У відповідності до п.1 ст.12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Як встановлено ст.67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Згідно ст.174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.2 ст.180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст.628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 ЦК України).

Згідно ст.526 ЦК України, положення якої кореспондуються зі ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України встановлені Кодексом газотранспортної системи (надалі Кодекс ГТС), затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2493, зареєстрований в Міністерстві юстиції України за № 1378/27823 06.11.2015р із відповідними змінами.

Відповідно до п.1 глави 1 розділу VIII Кодексу ГТС, одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом.

Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування. З моменту укладення договору транспортування замовник послуг транспортування також одержує право доступу до віртуальної торгової точки.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 315,98 грн. - 3% річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, за результатами перерахунку розміру 3% річних встановив , що розрахунок позивача є вірним, у зв*язку з чим вимоги про стягнення 3% річних підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині заявлених до стягнення пені у розмірі 1 774,77 грн.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За статтею 230, пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

В силу ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно п.8.2. Договору №42ВР610-8075-19 від 01.06.2019 встановлено, що у разі порушення Споживачем , що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Розрахунок пені здійснено позивачем у відповідності до вимог статті 232 ГК України та із врахуванням шестимісячного терміну.

Таким чином, суд встановив , що вимоги позивача про стягнення пені у заявленому розмірі відповідають вимогам чинного законодавства та є такими, що підлягають до задоволення.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства "Дублянський спиртовий завод" ( Харківська обл,, Краснокутський р-н, селище Дублянка, вул. Заводська, будинок !, ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільчої системи "Харківгаз" ( м. Харків, вул.Безлюдівська,1 п/р НОМЕР_1 АБ" Кліриговий дім" МФО 300647, ) 44 007,25 грн. з яких : 41 916,50 грн. - сума заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період травень - вересень 2020 р, 1 774,77 грн.- пені, 315,98 грн. - 3 % річних та судовий збір 2 102,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "22" грудня 2020 р.

Суддя Л.С. Лаврова