УХВАЛА

28 грудня 2020 року

м. Київ

Справа № 916/1878/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Бакуліна С. В., Кролевець О. А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАНСТА"

на рішення Господарського суду Одеської області

у складі судді Малярчук І. А.

від 25.11.2019 та

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Лавриненко Л. В., Аленін О. Ю., Діброва Г. І.

від 24.06.2020

за позовом Комунального підприємства "АВАНГАРДКОМУНСЕРВІС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАНСТА"

про стягнення 371 817,44 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАНСТА"

до Комунального підприємства "АВАНГАРДКОМУНСЕРВІС"

про стягнення 1 928 079,11 грн,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "АВАНГАРДКОМУНСЕРВІС" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАНСТА" про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 371 817,44 грн (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог), яка складається з 279 040,00 грн основного боргу; 38 361,83 грн пені; 36 956,63 грн інфляційних втрат; 6 324,98 грн 3 % річних та 11 134,00 грн відшкодування витрат на проведення конкурсу та вартості проведення незалежної оцінки.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАНСТА" звернулось до Господарського суду Одеської області із зустрічним позовом до Комунального підприємства "АВАНГАРДКОМУНСЕРВІС" про стягнення грошових коштів згідно з п. 5.5. договору оренди в сумі 1 928 079,11 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.11.2019 у справі №916/1878/17, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2020, позов Комунального підприємства "АВАНГАРДКОМУНСЕРВІС" задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАНСТА" на користь Комунального підприємства "АВАНГАРДКОМУНСЕРВІС" заборгованість в сумі 371 817,44 грн, з яких: 279 040,00 грн основний борг; 38 361,60 грн пеня; 36 956,63 грн інфляційні втрати; 6 324,98 грн 3 % річних; 11 134,00 грн відшкодування витрат на проведення конкурсу та вартості проведення незалежної оцінки. У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАНСТА" до Комунального підприємства "АВАНГАРДКОМУНСЕРВІС" відмовлено у повному обсязі.

11 серпня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАНСТА" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 25.11.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі № 916/1878/17.

Ухвалою від 08.09.2020 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду залишив без руху касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАНСТА" на рішення Господарського суду Одеської області від 25.11.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі № 916/1878/17 на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України. Скаржнику надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, шляхом подання доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 68 996,90 грн та зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У зв`язку із не усуненням Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАНСТА" недоліків касаційної скарги щодо подання доказів сплати судового збору, відхиленням його клопотання про відстрочення сплати судового збору, ухвалою від 05.11.2020 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду повернув скаржникові касаційну скаргу на рішення Господарського суду Одеської області від 25.11.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі № 916/1878/17 на підставі статті 174 та частини 5 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

26 листопада 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАНСТА" повторно звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 25.11.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі № 916/1878/17.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАНСТА", Судом встановлено, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 288 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 4 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Оскаржувана постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі № 916/1878/17 складена та підписана 03.07.2020, отже з цієї дати почався перебіг двадцятиденного строку, встановленого для її оскарження в касаційному порядку. Таким чином, останнім днем для подання касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі № 916/1878/17 було 23.07.2020 включно, після цього процесуальний строк вважається таким, що пропущений.

Як вже зазначалося вище, із касаційної скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАНСТА" повторно звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 26.11.2020, тобто після перебігу строку, встановленого для подання касаційної скарги, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України, проте із клопотанням про його поновлення, яке обґрунтовано вчасним первісним зверненням з касаційною скаргою, яка спочатку була залишена без руху, а потім повернута Судом. Скаржник зауважує, що ухвалу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.11.2020 про повернення касаційної скарги йому вручено 21.11.2020, а тому з урахуванням часу на пошук адвоката для складання касаційної скарги та з огляду на те, що Господарським процесуальним кодексом України передбачено право повторного звернення з касаційною скаргою та не встановлено конкретних термінів для повторного звернення з нею, просить визнати поважними причини пропуску строку на подання касаційної скарги та поновити його.

Розглянувши наведені обґрунтування причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що підстави, зазначені скаржником у клопотанні не можуть вважитися поважними з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

У даному випадку причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 25.11.2019 та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі № 916/1878/17, зазначені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, не є поважними та об`єктивно непереборними і не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, оскільки залежали від бездіяльності самого скаржника. У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження не зазначено що саме завадило Товариству з обмеженою відповідальністю "ГАНСТА" виконати вимоги ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.09.2020 про залишення вчасно поданої первісної касаційної скарги без руху з підстав неподання доказів сплати судового збору за звернення з касаційною скаргою у розмірі 68 996,90 грн. Будучи обізнаним про можливість суду на підставі частини 1 статті 8 закону України "Про судовий збір", зокрема, надати відстрочку сплати судового збору за подання касаційної скарги, Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАНСТА" не звернуло уваги на вичерпні умови для такого відстрочення та суб`єктів оскарження, щодо яких можна здійснити відстрочення сплати судового збору.

Водночас при повторному зверненні із касаційною скаргою Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАНСТА" знов не дотримано вимог статті 290 Господарського процесуального кодексу України та проігноровано вимоги ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.09.2020, за якими первісно подана касаційна скарга вже залишалася без руху.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Проте у касаційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАНСТА" на рішення Господарського суду Одеської області від 25.11.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі № 916/1878/17 відсутнє зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав).

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з первісним та зустрічним позовами) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто не менше 1 600,00 грн та не більше 240 000,00 грн, оскільки первісний та зустрічний позови були подані у серпні та у вересні 2017 року відповідно, а статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року встановлений у розмірі 1 600,00 грн.

Згідно з частиною 5 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

Таким чином, при зверненні до господарського суду у даній справі, судовий збір підлягав сплаті у сумі 5 577,26 грн за первісним позовом (1,5% від 371 817,44 грн) та 28 921,18 грн за зустрічним позовом (1,5% від 1 928 079,11 грн).

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що у контексті визначення розміру судового збору за подання касаційної скарги "ставка, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви", має визначатися за розміром ставок, встановлених статтею 4 Закону України "Про судовий збір" на момент пред`явлення відповідного позову. Об`єктом, з якого розраховується розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги, є саме позовна заява (зустрічна позовна заява), а базою для такого розрахунку - ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні відповідної позовної заяви (у разі об`єднання в одній заяві вимог майнового та/або немайнового характеру, декількох вимог немайнового характеру - загальна сума усіх вимог у відсотковому співвідношенні до ціни позову та/або у фіксованому розмірі).

Оскільки кожна позовна заява є самостійним, окремим об`єктом справляння судового збору, то за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у відсотковому співвідношенні до розміру судового збору, що підлягав сплаті при поданні кожної окремої відповідної позовної заяви.

У разі оскарження в касаційному порядку судового рішення, ухваленого за наслідками розгляду первісного та зустрічного позовів, якщо сторона не згодна з таким рішенням у цілому, судовий збір має сплачуватися з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

В касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАНСТА" просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 25.11.2019, постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі № 916/1878/17 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "АВАНГАРДКОМУНСЕРВІС", а вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАНСТА" за зустрічним позовом задовольнити. Отже судові рішення оскаржуються у повному обсязі як в частині первісного так і в частині зустрічного позову.

Таким чином за подання касаційної скарги у цій справі Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАНСТА" повинно було сплатити судовий збір у розмірі 68 996,90 грн (5 577,26 грн * 200% + 28 921,19 грн * 200%), де 5 577,26 грн - розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви, 28 921,19 - розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні зустрічної позовної заяви, 200% - ставка судового збору за подання касаційної скарги.

Однак до касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАНСТА" додана квитанція № 36 від 26.11.2020 про сплату судового збору за подання касаційної скарги у сумі 1 500,00 грн. Тобто судовий збір за подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції сплачений у розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

З огляду на наведене, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАНСТА" на рішення Господарського суду Одеської області від 25.11.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі № 916/1878/17 підлягає залишенню без руху на підставі частин 2 та 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку для усунення недоліків, шляхом:

- зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав) у спосіб, передбачений пунктом 5 частини 2 статті 290 цього Кодексу;

- подання Суду документу про сплату судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 25.11.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі № 916/1878/17 в установленому законом порядку та розмірі, а саме у сумі 67 496,90 грн, таким чином, щоб у загальному розмірі разом із вже сплаченими 1 500,00 грн, загальна сума складала 68 996,90 грн;

- наведення інших підстав та обґрунтування для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 292 та пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАНСТА" на рішення Господарського суду Одеської області від 25.11.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі № 916/1878/17 залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "ГАНСТА" строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "ГАНСТА", що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк така касаційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню скаржникові.

4. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "ГАНСТА", що у разі неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або визнання судом наведених у заяві підстав для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді С. В. Бакуліна

О. А. Кролевець