ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню

"28" грудня 2020 р. м. Київ Справа № 911/3212/19

Суддя Конюх О.В., розглянувши заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю Геліос Дістрібюшин від 17.12.2020 № б/н про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі № 911/3212/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Геліос Дістрібюшин, м. Луцьк Волинської області,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Айен Лоджистик, м. Бровари Київської області,

про стягнення 3 340 300,00 грн.,

за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю Айен Лоджистик,

м. Бровари Київської області,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Геліос Дістрібюшин, м. Луцьк Волинської області,

про стягнення 4 279 628,10 грн.,

за участю представників:

від позивача (заявника) Григор`єва Н.В., адвокат, довіреність від 14.02.2020,

від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 03.08.2020 первісний позов ТОВ Геліос Дістрібюшин задоволено частково. Стягнуто з ТОВ Айен Лоджистик на користь ТОВ Геліос Дістрібюшин 2 697 200,00 грн штрафу, 40 458,00 грн судового збору. В решті вимог первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов ТОВ Айен Лоджистик задоволено частково. Стягнуто з ТОВ Геліос Дістрібюшин на користь ТОВ Айен Лоджистик 3 870 963,28 грн. основного боргу, 307 548,87 грн пені, 68 306,26 грн процентів річних, 63702,27 грн судового збору. В іншій частині вимог зустрічний позов залишено без розгляду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 у справі №911/3212/19 апеляційну скаргу ТОВ Геліос Дістрібюшин залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 03.08.2020 у справі № 911/3212/19 - без змін.

На виконання рішення господарського суду Київської області від 03.08.2020 № 911/3212/19 судом видано накази від 15.12.2020 про примусове виконання рішення у справі № 911/3212/19.

17.12.2020 до господарського суду Київської області надійшла заява представника товариства з обмеженою відповідальністю Геліос Дістрібюшин від 17.12.2020 № б/н про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №911/3212/19, в якій заявник просить суд:

- визнати такими, що не підлягають виконанню наказ господарського суду Київської області від 15.12.2020 у справі №911/3212/19 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Геліос Дістрібюшин на користь товариства з обмеженою відповідальністю Айен Лоджистик 3870963.28 грн. основного боргу, 307548,87 грн. пені, 68306,26 грн. процентів річних, 63702, 27 грн. судового збору; наказ господарського суду Київської області від 15.12.2020 у справі №911/3212/19 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Айен Лоджистик на користь товариства з обмеженою відповідальністю Геліос Дістрібюшин 2697200,00 грн. штрафу, 40458,00 грн. судового збору;

- заборонити органам державної виконавчої служби (державним виконавцям), приватним виконавцям приймати до виконання накази господарського суду Київської області видані 15.12.2020 у справі № 911/3212/19 на примусове виконання рішення господарського суду Київської області від 03.08.2020, яке набрало законної сили 01.12.2020 відповідно до постанови Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2020.

Згідно з частиною 1 статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу (ч. 3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалою від 18.12.2020 суд призначив заяву представника ТОВ «Геліос Дістрібюшин» від 17.12.2020 до розгляду в судовому засіданні на 28.12.2020.

В судове засідання з`явилась представник заявника, просила суд заяву задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Айен Лоджистик» в судове засідання не з`явився.

Розглянувши в судовому засіданні подану заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, суд встановив таке.

Джерелом спірних відносин, які були предметом розгляду у справі №911/3212/19, був укладений між ТОВ Геліос Дістрібюшн (замовник) та ТОВ Айен Лоджистик (виконавець) Договір № 07/03-19 про надання комплексних логістичних послуг. Рішення у справі набрало законної сили, на виконання рішення від 03.08.2020 судом було видано накази від 15.12.2020.

Також господарським судом Київської області розглянуто справу №911/591/20 за позовом ТОВ «Геліос Дістрібюшин» до ТОВ «Айен Лоджистик» про стягнення 5 744 263,09 грн. Джерелом спірних відносин, які були предметом розгляду у справі №911/591/20, був також укладений між ТОВ Геліос Дістрібюшн та ТОВ Айен Лоджистик Договір № 07/03-19 про надання комплексних логістичних послуг. Рішенням у справі №911/591/20 від 16.09.2020, яке у апеляційному порядку не оскаржувалось, було стягнуто з ТОВ «Айен Лоджистик» на користь ТОВ «Геліос Дістрібюшин» 2 410 885,38 грн. збитків, завданих втратою вантажу, 798 456,00 грн. збитків, завданих втратою обігової тари, 37 601,68 грн. 3% річних та 48704,15 грн. судового збору. На виконання рішення у справі №911/591/20, яке набрало законної сили 22.10.2020, господарським судом Київської області було видано наказ від 25.11.2020.

Відтак, на підставі укладеного між ТОВ Геліос Дістрібюшн та ТОВ Айен Лоджистик Договору № 07/03-19 про надання комплексних логістичних послуг

у ТОВ «Геліос Дістрібюшин» перед ТОВ «Айен Лоджистик» існують грошові зобов`язання в загальній сумі 4 310 520,68 грн. (що встановлено рішенням суду у справі 911/3212/19), строк виконання яких настав;

у ТОВ «Айен Лоджистик» перед ТОВ «Геліос Дістрібюшин» існують грошові зобов`язання в загальній сумі 6 033 305,21 грн. (2 737 658,00 грн., що встановлено рішенням суду у справі №911/3212/19 та 3 295 647,21 грн., що встановлено рішенням суду у справі №911/591/20), строк виконання яких настав.

11.12.2020 заявником ТОВ «Геліос Дістрібюшин» було направлено на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Айен Лоджистик» заяву від 10.12.2020 №10/12-20 про зарахування зустрічних грошових вимог.

Цією заявою ТОВ «Геліос Дістрібющин» повідомило ТОВ «Айен Лоджистик» про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 4 310 520,68 грн. в порядку ст. 203 Господарського кодексу України, ст. 601 Цивільного кодексу України, в якій зазначив, що:

зобов`язання ТОВ «Геліос Дістрібюшин» перед ТОВ «Айен Лоджистик» за Договором на загальну суму 4 310 520,68 грн., що включає у себе 3 870 963,28 грн. основного боргу, 307 548,87 грн. пені та 68 306,26 грн. 3% річних, а також 63 702,27 грн. судового збору, що підтверджується рішенням господарського суду Київської області від 03.08.2020 у справі №911/3212/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2020, вважає припиненими повністю;

зобов`язання ТОВ «Айен Лоджистик» перед ТОВ «Геліос Дістрібюшин» за Договором вважає припиненими частково на загальну суму 4 310 520,68 грн., що включає у себе: 2 697 200,00 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу та 40 458,00 грн. судового збору, що підтверджується рішенням господарського суду Київської області від 03.08.2020 у справі №911/3212/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2020; а також 688101,53 грн. збитків, завданих втратою вантажу; 798 456,00 грн. збитків, завданих втратою обігової тари, 37 601,68 грн. 3% річних, а також 48 704,15 грн. судового збору, що підтверджується рішенням господарського суду Київської області від 16.09.2020 по справі № 911/591/20;

заборгованість ТОВ «Айен Лоджистик» перед ТОВ «Геліос Дістрібюшин» залишається чинною на суму 1 722 784,53 грн., що становить частину збитків, завданих втратою вантажу, що підтверджується рішенням господарського суду Київської області від 16.09.2020 по справі № 911/591/20.

Зазначена заява 11.12.2020 направлена товариством «Геліос Дістрібюшин» на адресу ТОВ «Айен Лоджистик» про що свідчать копії опису вкладення у цінний лист від 11.12.2020, накладної від 11.12.2020 № 239.

Положеннями частини 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік підстав визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, а саме: якщо його (наказ) видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Вищезазначені підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема: видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); тощо.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № 755/15479/54-ц та від 12.10.2018 по справі № 910/9026/13.

Відповідно до статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 601 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Статтею 602 Цивільного кодексу України передбачені випадки недопустимості зарахування зустрічних вимог, до яких не належать обмеження щодо такого зарахування на стадії виконання судових рішень.

Із аналізу наведених норм вбачається, що зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого (меншого) зобов`язання.

Таким чином, зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин, є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин.

При цьому, з аналізу норм чинного законодавства вбачається, що вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань з передачі родових речей, зокрема грошей); 3) строк виконання щодо таких вимог настав.

Зарахуванням можуть припинятися тільки однорідні вимоги. Вони повинні бути однорідними у розумінні їх матеріального змісту, тобто мати однорідний предмет. Правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які виникли, зокрема, на підставі судових рішень.

Зараховані відповідачем як зустрічні вимоги хоча і є однорідними (мають грошовий характер), але за своєю правовою природою зобов`язання за цими вимогами є різними, оскільки зобов`язання зі сплати збитків, пені та штрафу у зв`язку з порушенням зобов`язань за договором не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення основного зобов`язання.

У такому випадку зарахування є можливим лише у разі відсутності між сторонами спору щодо наявності підстав і розміру цих нарахувань, а також у разі наявності судового рішення, що набрало законної сили, про стягнення штрафних санкцій. Оскільки в такому випадку в судовому рішенні будуть чітко встановлені розміри боргових зобов`язань, їх розмір носитиме ясний та безспірний характер, а з моменту набрання таким судовим рішенням законної сили відповідно до пункту 9 частини 2 статті 129 та частини 1 статті 129-1 Конституції України такі судові рішення підлягатимуть обов`язковому виконанню.

Отже, у спірних правовідносинах між сторонами могло мати місце зарахування зустрічних однорідних вимог за наявності в зобов`язанні позивача зі сплати штрафних санкцій прозорості та безспірності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 910/7789/18.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлена презумпція правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог є дійсним в силу презумпції правомірності правочину, оскільки за своєю правовою природою припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог є одностороннім правочином, який оформляється заявою однієї з сторін, і, якщо інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, вона вправі на підставі та в порядку визначеному законодавством звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 908/3039/16.

Стаття 328 Господарського процесуального кодексу України визначає, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, за висновками суду, вимоги сторін, що зазначені в заяві ТОВ «Геліос Дістрібюшин" є зустрічними. Крім того, на момент вчинення правочину про зарахування зустрічних однорідних вимог вимоги сторін одна до одної є грошовими, тобто однорідними, а також безспірними та такими, строк виконання яких настав.

З огляду на викладене, заява представника ТОВ «Геліос Дістрібюшин» від 17.12.2020 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №911/3212/19 є обґрунтованою та такою, яку належить задовольнити в частині про визнання наказів від 15.12.2020 такими, що не підлягають виконанню.

Вимога заборонити органам державної виконавчої служби (державним виконавцям), приватним виконавцям приймати до виконання накази господарського суду Київської області від 15.12.2020 у справі №911/3212/19 не відповідає ст. 328 ГПК України та не належить до задоволення, оскільки частина 3 ст. 328 ГПК України передбачає можливість зупинення виконання або заборони на прийняття до виконання виконавчих документів до розгляду заяви, однак, такої вимоги заява представника ТОВ «Геліос Дістрібюшин» від 17.12.2020 не містила.

Враховуючи наведене та керуючись статями 14, 73-79, 233-235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Геліос Дістрібюшин» від 17.12.2020 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

2. Визнати такими, що не підлягають виконанню:

наказ господарського суду Київської області від 15.12.2020 у справі №911/3212/19 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Геліос Дістрібюшин на користь товариства з обмеженою відповідальністю Айен Лоджистик 3 870 963.28 грн. основного боргу, 307 548,87 грн. пені, 68 306,26 грн. процентів річних, 63 702,27 грн. судового збору;

наказ господарського суду Київської області від 15.12.2020 у справі №911/3212/19 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Айен Лоджистик на користь товариства з обмеженою відповідальністю Геліос Дістрібюшин 2 697 200,00 грн. штрафу, 40 458,00 грн. судового збору.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини 1 ст. 235 ГПК України з моменту її оголошення та відповідно до пункту 23 частини 1 ст. 255, частини 5 ст. 328 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку в строк, встановлений ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 28.12.2020.

Суддя О.В. Конюх