ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" грудня 2020 р.Справа № 922/2471/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Саєнко А.А.

розглянувши заяву Селянського (фермерського) господарства "Анастасія" про відвід судді Суслової В.В. та секретаря судового засідання Саєнко А.А. (вх. 30151 від 24.12.2020) по справі

за позовом Селянського (фермерського) господарства "Анастасія" (64003, Харківська область, Кегичівський район, с. Павлівка)
до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (61145, м. Харків, вул. Космічна, б. 21, 8-9)
про скасування наказу
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Селянське (фермерське) господарство "Анастасія" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в якому просить поновити пропущений термін для оскарження Наказу № 6776-СГ, у зв`язку з поважною причиною, а саме не надання та неналежне повідомлення господарства про видання оскаржуваного Наказу отримання листа з інформацією та копії Наказу 24.04.2020, а також визнати недійсним, протиправним та скасувати Наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 6776-ГС від 08.08.2019 року про впорядкування земельно-облікових відомостей.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/2471/20; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче засідання.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.09.2020 в клопотанні СФГ "Анастасія" (вх. № 21500 від 17.09.2020) відмовлено. Залишено позов без розгляду.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2020 апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Анастасія" задоволено. Ухвалу господарського суду Харківської області від 17.09.2020 у справі № 922/2471/20 скасовано. Справу № 922/2471/20 направлено на розгляд до господарського суду Харківської області.

08.12.2020 матеріали справи повернуті на адресу господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.12.2020 прийнято справу № 922/2471/20 для подальшого розгляду. Продовжено строк підготовчого провадження у справі № 922/2471/20 на тридцять днів. Призначено у справі підготовче засідання на "24" грудня 2020 р. о 12:20 год.

В призначене підготовче засідання 24.12.2020 сторони своїх представників не направили.

Через канцелярію суду 24.12.2020 позивачем подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи за вх. № 30152 та заяву про відвід судді Суслової В.В. та секретаря судового засідання Саєнко А.А. за вх. № 30151.

Згідно ч.ч.2,3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Приймаючи до уваги, що заява про відвід судді надійшла 24.12.2020, тобто в день проведення підготовчого засідання, то така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Дослідивши заяву Селянського (фермерського) господарства "Анастасія" про відвід судді Суслової В.В. та секретаря судового засідання Саєнко А.А. (вх. 30151 від 24.12.2020), суд зазначає наступне.

Відповідно до частин другої та третьої статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді ат секретарю судового засідання може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 35 Господарського процесуального кодексу України:

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Розглядаючи кожну конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) судді самостійно визначають коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовують його, здійснюють його тлумачення, вирішують питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надають правову оцінку обставинам справи на підставі саме внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону. Крім того, законом встановлено право учасників судового процесу на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення у випадку незгоди з прийнятим судовим рішенням з мотивів саме невірного застосування матеріального чи (або) процесуального права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" (Заява N21722/11) від 09.01.2013 було зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У рішенні по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 (Заява N33949/02) Європейський суд з прав людини зауважив, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного; стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність - це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Звертаючись до суду із заявою про відвід судді Суслової В.В. та відвід секретаря судового засідання Саєнко А.А., позивач посилається на те, що він має сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, зважаючи на те, що 17.09.2020 суддя разом із секретарем не допустили адвоката Каніщеву В.С. до судового засідання разом із громадянкою Друженко М.С., яка мала намір бути присутньою в судовому засіданні. При цьому факту, секретар не здійснив належний відеозапис, а судом винесено ухвалу від 17.09.2020, в якій зазначено щодо відсутності позивача та його представника.

Проте, суд вважає за необхідне зазначити, що вищенаведені твердження позивача не відповідають дійсності та не підтверджені жодними доказами. Напроти, з матеріалів справи вбачається, що в підготовче засідання 17.09.2020 сторони своїх представників не направили, про причину неявки суд не повідомили. Неявка учасників справи зафіксована в ухвалі суду та протоколі підготовчого засідання від 17.09.2020.

Також суд звертає увагу, що за результатами підготовчого засідання 17.09.2020, судом було постановлено ухвалу про залишення позову позивача без розгляду. Не погодившись з ухвалою господарського суду Харківської області від 17.09.2020, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, яка була задоволена. При цьому ухвалу господарського суду від 17.09.2020 було скасовано та справу № 922/2471/20 направлено на розгляд до господарського суду Харківської області.

Суд вважає, що подана до суду заява про відвід судді та секретаря, свідчить лише про непогодження позивача з постановленою суддею Сусловою В.В. ухвалою від 17.09.2020, проте незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не є підставою для відводу.

Виходячи з вищезазначеного, суд зазначає, що наведені Селянським (фермерським) господарством "Анастасія" підстави для відводу судді у справі та секретаря є необґрунтованими, безпідставними та такими, що ґрунтуються на фактах, що не відповідають дійсності, а відтак суд визнає заявлений останнім відвід необґрунтованим.

Водночас, суд зазначає, що у відповідності до ст. 39 ГПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Статтею 35 ГПК України визначено невичерпний перелік обставин, що можуть слугувати підставами для відводу (самовідводу) судді. Так, п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України встановлено, що підставами для відводу (самовідводу) судді є інші (крім наведених в п. п. 1-4 ст. 35 ГПК України, обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 48). Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

Європейський суд з прав людини у справах "Мезнаріч проти Хорватії" та "Мікаллеф проти Мальти" наголошує, що кожен суддя, по відношенні до якого є щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів в учасників процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, визначено обов`язок судді заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Хоча суд вважає заявлений позивачем відвід необґрунтованим, слід дійти висновку, що викладені вище обставини становлять той випадок, коли у стороннього спостерігача, який був би поінформованим про їхнє існування, виникли б сумніви в неупередженості судді, а вказані факти можуть заздалегідь поставити під сумнів законний майбутній судовий вердикт у даній справі. Відтак, на переконання суду, такі обставини зумовлюють висновок суду про наявність підстав для заявлення та прийняття самовідводу судді Суслової В.В. від участі в розгляді справи № 922/2471/20.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 35,39, 232-235 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Селянського (фермерського) господарства "Анастасія" про відвід судді Суслової В.В. та секретаря судового засідання Саєнко А.А. (вх. 30151 від 24.12.2020) з підстав необгрунтованості.

Заявити та задовольнити самовідвід судді Суслової В.В. від участі в розгляді справи № 922/2471/20.

Матеріали справи № 922/2471/20 передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду для розгляду справи, відповідно до ст. 32 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу підписано 24.12.2020.

Суддя В.В. Суслова