ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2020 р. Справа№ 910/16107/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Пашкіної С.А.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Добрицька В.С.

учасники справи згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОТОКИ"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.11.2020

у справі №910/16107/20 (суддя Приходько І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОТОКИ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЮЛЕР СЕРВІС"

про відшкодування збитків, стягнення штрафу, визнання недійсним договору в частині

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОТОКИ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЮЛЕР СЕРВІС" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БЮЛЕР СЕРВІС" на користь Товариства з обмеженою відповідаль ністю "ПОТОКИ" штрафу у сумі 59 963,35 євро (п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят три євро тридцять п`ять євроцентів), з перерахунком суми в гривнях за курсом євро до гривні встановленим сайтом minfin.com.ua в розділі Валюта/Міжбанк/Архів курсу євро на міжбанку/Курс продажу на дату, яка передує дню оплати, стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БЮЛЕР СЕРВІС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОТОКИ" збитків в сумі вартості додатково встановленого обладнання - 634 029,00 євро (шістсот тридцять чотири тисячі двадцять дев`ять євро нуль євроцентів) з перерахунком суми, що підлягає сплаті у гривнях за офіційним курсом євро на день платежу, стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БЮЛЕР СЕРВІС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОТОКИ" інших збитків, всього на суму: 3 922 154,03 грн (три мільйони дев`ятсот двадцять дві тисячі сто п`ятдесят чотири гривні три копійки), з них: витрати на встановлення обладнання - 937 284,00 грн; витрати на реконструкцію виробничого приміщення - 2 313 430,55 грн; витрати за час простою виробництва - 328 026,16 грн; вартість проведення експертних досліджень Дніпропетровською ТПП - 102 490,50 грн; вартість витрат на правову допомоги на етапі досудового врегулювання спору за договором №4 про надання правової допомоги від 20.06.2019 - 240 922,82 грн, а також визнання пунктів 6.7 та 7.3 Договору №GL/FU-17-03-2017 від 17.03.2017 року, укладеного між ТОВ "ПОТОКИ" та ТОВ "БЮЛЕР СЕРВІС" , недійсними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 у справі №910/16107/20 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОТОКИ" та додані до неї документи повернуто позивачу.

Ухвала обґрунтована тим, що всупереч вимоги ст. 173 ГПК України позивач об`єднав в одній позовній заяві окремі позови, зазначивши при цьому дві різні ціни одного позову у різних валютах, а також без будь-яких об`єктивних підстав заявивши у цьому ж позові вимогу немайнового характеру. Даний факт, за висновками суду, суттєво ускладнює вирішення спору та дослідження доказів, а також позбавляє суд можливості роз`єднати такого роду вимоги за власною ініціативою.

Не погодившись із винесеною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОТОКИ" подало апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 та направити справу для її розгляду до суду першої інстанції. Судовий збір покласти на відповідача.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним. На думку апелянта місцевим господарським судом необґрунтовано було повернуто позовну заяву.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2020 відкрито апеляційне провадження у справі апеляційне провадження у справі №910/16107/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОТОКИ", розгляд справи призначено на 22.12.2020.

Частиною 1 статті 232 ГПК України визначено, що судовими рішеннями є ухвали, рішення, постанови та судові накази.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст . 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як убачається з наявних у суду матеріалів, ТОВ "ПОТОКИ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "БЮЛЕР СЕРВІС" про:

- стягнення штрафу у сумі 59 963,35 євро, з перерахунком суми в гривнях за курсом євро до гривні встановленим сайтом minfin.com.ua в розділі Валюта/Міжбанк/Архів курсу євро на міжбанку/Курс продажу на дату, яка передує дню оплати,

- стягнення збитків в сумі вартості додатково встановленого обладнання - 634 029,00 євро (Шістсот тридцять чотири тисячі двадцять дев`ять євро нуль євроцентів) з перерахунком суми, що підлягає сплаті у гривнях за офі ційним курсом євро на день платежу,

- стягнення інших збитків, всього на суму: 3 922 154,03 грн, з них: витрати на встановлення обладнання - 937 284,00 грн; витрати на реконструкцію виробничого приміщення - 2 313 430,55 грн; витрати за час простою виробництва - 328 026,16 грн; вартість проведення експертних досліджень Дніпропетровською ТПП - 102 490,50 грн; вартість витрат на правову допомоги на етапі досудового врегулювання спору за договором №4 про надання правової допомоги від 20.06.2019 - 240 922,82 грн,

- визнання пунктів 6.7 та 7.3 Договору №GL/FU-17-03-2017 від 17.03.2017 року, укладеного між ТОВ «ПОТОКИ» та ТОВ «БЮЛЕР СЕРВІС», недійсними.

Відповідно до статті 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Підставами позову в господарському судочинстві є обставини, тобто юридичні факти, на яких ґрунтується вимога позивача. Підстава позову складається з таких юридичних фактів, які підтверджують наявність спірних правовідносин, належність сторін до цієї справи та привід до позову.

Для установлення фактичних обставин справи, судом має бути досліджено всі обставини, на які позивач посилається у позові, при вирішенні спору судом мають бути оцінені всі докази, надані для дослідження наявності чи відсутності підстав, на які позивач посилається у своєму позові.

Судом установлено, що позивач посилається на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки №GL/FU-17-03-2017 від 17.03.2017. Позивач стверджує, що відповідач не допоставив необхідне обладнання, не усунув виявлені недоліки товару, в зв`язку з чим товар вважається таким, що не відповідає вимогам договору щодо його якості. Так, позивач стверджує, що з огляду на бездіяльність відповідача, позивач самостійно вжив заходів для усунення недоліків поставленого товару та приведення його до належного стану, зокрема, придбав додаткове обладнання (Договір з ТОВ «Еліка-елеватор») та залучив сторонніх осіб для його встановлення (ТОВ «ТЕФФ» на підставі договору підряду №44/2019-Р від 29.07.2019), а тому вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати йому понесені збитки, що складають вартість додаткового обладнання (634 029,00 євро) та робіт із його встановлення (93 7284,00 грн). Разом з цим, за доводами сторони, для встановлення додаткового обладнання, на підставі договору підряду №03062019/1 від 03.06.2019 із ТОВ «СУ-БУД», позивач був змушений здійснити реконструкцію та збільшити площу примі щення для розміщення виробничої лінії, що збільшило збитки позивача на 2 313 430,55 грн До складу збитків позивач також відносить витрати на проведення Дніпропетровською ТПП двох експертних досліджень, всього на суму 102 490,50 грн. Крім того, ТОВ «Потоки» розцінює бездіяльність та позицію в офіційному листуванні ТОВ «Бюлер Сервіс» як відмову від подальших робіт з доведення параметрів обладнання до норми, а тому просить суд стягнути із останнього штраф у розмірі 5% від вартості обладнання, що відповідно до умов Договору становить еквівалент 59 963,35 євро (розрахунок додається до позову). Окрім вищезазначеного, позивач вважає, що наведені пункти 6.7 та 7.3 Договору №GL/FU-17-03-2017 від 17.03.2017, усупереч положенням чинного законодавства, об межують відповідальність постачальника за Договором, що перешкоджає позивачу, з метою відновлення порушеного права, заявляти майнові вимоги даного позову, зокрема про стягнення збитків, а тому такі пункти До говору підлягають визнанню недійсними.

Зі змісту прохальної частини позовної заяви убачається, що позивач просить суд стягнути з відповідача штраф у сумі 59 963,35 євро відповідно до умов договору поставки №GL/FU-17-03-2017 від 17.03.2017 (п.6.12.); збитки в сумі вартості додатково встановленого обладнання 634 029,00 євро та інші збитки, всього на суму 3 922 154,03 грн, які позивач поніс поза межами договірних відносин з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БЮЛЕР СЕРВІС". Крім того, позивач просить також суд визнати недійсними пункти 6.7 та 7.3 договору поставки №GL/FU-17-03-2017 від 17.03.2017, укладеного між ТОВ «ПОТОКИ» та ТОВ «БЮЛЕР СЕРВІС».

Таким чином, ТОВ «ПОТОКИ» в поданій до господарського суду позовній заяві допустило об`єднання позовних вимог різної правової природи виникнення.

Колегія суддів відзначає, що однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

При цьому за своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Якщо позивач порушив правила об`єднання вимог або об`єднання цих вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 173 та пункт 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України).

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що всупереч вимоги ст. 173 ГПК України, фактично, позивач об`єднав в одній позовній заяві окремі позови, зазначивши при цьому дві різні ціни одного позову у різних валютах, а також без будь-яких об`єктивних підстав заявивши у цьому ж позові вимогу немайнового характеру.

Ураховуючи вищевикладене судова колегія вважає правомірним висновок суду про те, що об`єднання позовних вимог може мати негативні наслідки для виконання всіх завдань господарського судочинства, установлених в ст. 2 ГПК України, додержання яких превалює над будь-якими іншими доводами учасників судового процесу, зокрема сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, ускладнює розгляд та вирішення справи по суті (аналогічні доводи висловлені у постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 14.08.2018 у справі № 910/3569/18).

Ураховуючи указані обставини, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про повернення заявнику позовної заяви на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Щодо клопотання ТОВ «БЮЛЕР СЕРВІС» про залишення позову ТОВ «ПОТОКИ» без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 226 ГПК України колегія суддів відзначає наступне.

В силу ст. 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

Отже, суд апеляційної інстанції наділений повноваженнями для застосування ст. 226 ГПК України лише у разі перегляду судового рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи.

За таких обставин у задоволенні клопотання ТОВ «БЮЛЕР СЕРВІС» про залишення позову ТОВ «ПОТОКИ» без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 226 ГПК України належить відмовити.

При цьому колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі, ураховуючи обставини, установлені вище.

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів установила, що обставини, на які посилається скаржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОТОКИ", в розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 у справі №910/16107/20, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ураховуючи наведене, ухвала Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 у справі №910/16107/20 відповідає матеріалам справи, є законною та обґрунтованою, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для її скасування, відсутні.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОТОКИ" на ухвалу Господарського суду міста м. Києва від 11.11.2020 у справі №910/16107/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста м. Києва від 11.11.2020 у справі №910/16107/20 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 30.12.2020.

Головуючий суддя В.В.Андрієнко

Судді С.А. Пашкіна

С.І. Буравльов