ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2020 Справа № 908/1933/20

м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І. Л.,

суддів Чус О.В., Кощеєва І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Мрія на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.10.2020 у справі №908/1933/20 (суддя Зінченко Н.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Мрія, м.Запоріжжя

до Концерну Міські теплові мережі, м. Запоріжжя

про стягнення 20997,12 грн.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням Господарського суду Запорізької області від 01.10.2020 у справі №908/1933/20 Товариству з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) Керуюча компанія Мрія відмовлено в задоволенні позову про стягнення з Концерну Міські теплові мережі 20997грн 12коп. заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком №19 по вул.Парамонова в м.Запоріжжя за період з листопада 2017 року по червень 2020 року відповідно до договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №369-НЖ/20 від 23.04.2020;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин щодо відсутності в матеріалах справи належних доказів в підтвердження факту надання позивачем послуг, ненадання позивачем відповідачу рахунків на оплату послуг, актів приймання-передачі виконаних робіт та доказів їх направлення на адресу відповідача;

- не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ Керуюча компанія Мрія подало апеляційну скаргу, в якій просить це рішення скасувати, ухвалити нове рішення та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі;

- у поданій скарзі йдеться про прийняття господарським судом рішення без врахування фактичного визнання відповідачем суми боргу і визнання отримання послуг у відповідний період, про те, що як доказ визнання заборгованості з боку відповідача до позовної заяви було надано копію вимоги про сплату боргу та копію відповіді на неї, в якій відповідачем зазначено, що між підприємствами підписані акти звіряння розрахунків і це, на думку відповідача, є підтвердженням здійснення кроків, спрямованих на погашення суми боргу, про те, що між товариством та концерном складено акт надання послуг №36 від 23.04.2020, такий акт складено на підставі рахунку згідно з умовами договору, копія акту додається до апеляційної скарги, позивачем не було надано до матеріалів справи копію акту, оскільки у відповіді на відзив відповідач не посилався на відсутність такого акту, як і не оскаржував об"єм та якість послуг, а також про те, що господарським судом безпідставно не прийнята як доказ по справі картка фактичної собівартості послуги з управління багатоквартирним будинком, оскільки питання фактичного користування житлово-комунальними послугами має істотне значення для правильного вирішення спору, при цьому судова практика вбачає належним доказом у справах про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг наявні картки фактичної собівартості утримання будинку управителем та розрахунок належних до стягнення платежів, які здійснено відповідно до періоду надання послуг та площі приміщення за тарифами, встановленими умовами договору та/або встановленими виконавчими комітетами органів місцевого самоврядування;

- відповідач вважає рішення господарського суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на невизнання ним суми боргу, на те, що підприємство відповідача перебуває в тяжкому фінансовому стані, має значний розмір загальної заборгованості, в тому числі, і позивача перед відповідачем, на те, що відповідачем жодним чином не визнавалася заявлена позивачем сума боргу, а також на те, що інших доказів надання управлінням житлово-комунальних послуг, крім картки фактичної собівартості послуг, яка визнана господарським судом як неналежний доказ, позивачем не представлено.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.11.2020 відкрито провадження за апеляційною скаргою ТОВ Керуюча компанія Мрія та постановлено розглянути її без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.04.2020 ТОВ Керуюча компанія Мрія (управителем) та Концерном "Міські теплові мережі" (споживачем) укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №369-НЖ/20.

Згідно з п.1.1 договору предметом останнього є забезпечення управителем надання послуг з управління багатоквартирним будинком у житловому будинку №19 по вул.Парамонова у м.Запоріжжя, а споживачем забезпечення своєчасної оплати такої послуги за встановленою вартістю у строки та на умовах, що передбачені цим договором.

В п.1.4 договору передбачено, що управитель надає послуги відповідно договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №К-651 від 06.09.2017, укладеного між управителем та уповноваженою особою від імені співвласників будинку ОСОБА_1 ..

Відповідно до п.2.1 договору плата за послуги на один місяць складає 656грн16коп, виходячи з вартості послуг в сумі 4грн 80коп. на місяць за 1кв.м площі, яка дорівнює 136.7кв.м.

П.2.4 договору передбачено, що послуга з управління багатоквартирним будинком включає в себе утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території, зокрема прибирання прибудинкової території, прибирання сходових клітин, прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі, технічне обслуговування ліфтів (у разі їх наявності), технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, дератизація, дезінсекція, обслуговування димових та вентиляційних каналів, технічне обслуговування мереж електропостачання та електрообладнання, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем (у разі їх наявності), купівля електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку, поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку, винагорода управителю.

В п.3.1 договору сторонами узгоджено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Послуги оплачуються в безготівковій формі.

Згідно з п. 3.2 договору управитель надає акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) одним із способів на власний вибір: - шляхом направлення підписаних та скріплених печаткою актів наданих послуг у двох паперових примірниках для підписання споживачем; - шляхом направлення актів у електронному вигляді з накладенням електронних цифрових підписів.

Відповідно до п.3.3 договору отриманий акт здачі-прийняття робіт споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу управителя на протязі 10 робочих днів з дати отримання. У разі, якщо споживач не повертає акт виконаних робіт щодо наданої послуги протягом 10 днів з моменту отримання або не надає обґрунтованих зауважень, вважається, що споживач послугу прийняв в повному обсязі.

За приписами п.4.2.5 п.4.2 договору споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною, встановленою цим договором.

П.4.4.6 п.4.4 договору встановлено обов"язок управителя надавати щомісячно рахунки на оплату послуги по управлінню будинком.

Згідно з п.9.1 договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2020 року, а в частині фінансових зобов`язань - до повного їх виконання сторонами. Відповідно до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України, умови договору застосовуються до відносин, що виникли між сторонами до його укладення, а саме з 01 листопада 2017 року.

07.07.2020 ТОВКеруюча компанія Мрія направило на адресу Концерна "Міські теплові мережі" претензію №020-02/1138 з вимогою погашення заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком в сумі 20977грн12коп., наданих на підставі договору №369-НЖ/20 від 23.04.2020.

Претензія товариства залишена концерном без задоволення. У відповіді №2886/20 від 13.07.2020 концерном зазначено, що на виниклу заборгованість вплинули складні економічні умови, у яких він функціонує, несвоєчасна оплата споживачами послуг теплопостачання та систематичне порушення товариством умов договору купівлі-продажу теплової енергії в частині оплати вартості такої енергії.

Посилаючись на обставини щодо нерегулярної оплати спожитих по договору №369-НЖ/20 від 23.04.2020 послуг, ТОВКеруюча компанія Мрія звернулася до господарського суду з позовом про стягнення з концерну заборгованості в сумі 20997грн 12коп. за період з листопада 2017 року по червень 2020 року.

Як зазначено вище, відмовляючи в задоволенні позову, господарський суд виходив з відсутності в матеріалах справи доказів факту надання послуг, ненадання позивачем відповідачу рахунків на їх оплату, актів приймання-передачі виконаних робіт та доказів направлення останніх на адресу відповідача.

Колегія суддів не погоджується з вищенаведеними висновками господарського суду, оскільки вважає такі висновки зробленими без ґрунтовного дослідження обставин справи.

Так, правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законами України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку та Про житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: 5) співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; 7) управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб; 9) частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Згідно з ч.1, 2 ст.4 Закону власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава. Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Ч.2 ст.7 Закону передбачено, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Ч.2 ст.8 Закону унормовано, що обсяг зобов`язань та відповідальності кожного співвласника за договором, який є обов`язковим для всіх співвласників, визначається пропорційно до його частки співвласника. Співвласник звільняється від відповідальності за договором, який є обов`язковим для всіх співвласників, якщо доведе, що належним чином виконав відповідні обов`язки співвласника

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.11 Закону управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.12 Закону витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку, 2)витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку, 21) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності, 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення, 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: 12) послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору, 13) споживач житлово-комунальних послуг індивідуальний або колективний споживач, 14) управитель багатоквартирного будинку фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Ч.1 ст.5 Закону передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування систем (крім обслуговування внутрішньобудинко-вих систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону споживач має право: 1) одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, 2) без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості, 5) на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості, 9) складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт;

П.7 ч.3 ст.8 Закону унормовано, що управитель багатоквартирного будинку має право вести претензійно-позовну роботу у разі виникнення заборгованості за надані послуги в порядку і строки, встановлені законом та/або договором;

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до абз.1 ч.2, ч.3 ст.10 Закону вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає: 1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; 2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін.

Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території враховує обов`язковий перелік робіт (послуг), який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, а також періодичність виконання (надання) робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.

На вимогу споживача надається інформація про фактичні витрати управителя відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.27 Закону у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).

Щодо досліджуваної справи, то відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку позивач надає послуги з управління багатоквартирним будинком №19 по вул.Парамонова у м.Запоріжжя, п.2.4 договору №369-НЖ/20 від 23.04.2020 сторони визначили види послуг, які надаються позивачем, перелік послуг відповідає переліку послуг, передбачених п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", в п.2.1 договору сторонами узгоджені плата за послуги в місяць.

Матеріали справи свідчать також і про те, що в будинку №19 по вул.Парамонова в м.Запоріжжя на праві господарського відання відповідачу належить нежитлове приміщення №180 загальною площею 136.7кв.м, що ним не оспорюється.

Отже, згідно з ч.2 ст.7 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку відповідач несе зобов"язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника, яка згідно п.9 ч.1 ст.1 Закону становить площу нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладений між позивачем та співвласниками, є обов`язковим для відповідача в силу вимог ч.2 ст.8, ч.5 ст.11 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку та ч.1 ст.15 Закону України Про житлово-комунальні послуги і відповідач повинен здійснювати оплату, як то випливає з ч.1 ст.9 Закону України Про житлово-комунальні послуги, у строки визначені договором.

За період з листопада 2017 року по червень 2020 року відповідач мав сплатити позивачу 20997грн 12коп..

Докази оплати вартості послуг або спростування обставин щодо надання їх позивачем в процесі розгляду справи відповідач не представив.

Ст.525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.530 названого Кодексу, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 Кодексу порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

З урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: порушення відповідачем зобов"язань за договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №369-НЖ/20 від 23.04.2020 в частині повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг та ненадання належних доказів, які б спростовували факт надання послуг позивачем і порушення відповідачем умов договору, позовні вимоги слід визнати такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суду звертає увагу, що господарський суд безпідставно пов?язує оплату послуги з виставленням рахунку та підписанням сторонами акту приймання-передачі послуг, оскільки ні умовами договору, ні діючим законодавством оплата послуги з управління багатоквартирним будинком не пов?язується з наданням рахунку або підписанням акту приймання-передачі.

Крім того, виставлення рахунків не є зустрічним зобов`язанням в розумінні статті 538 Цивільного кодексу України, а тому його невиставлення не тягне за собою право на зупинення виконання основного зобов`язання. За своєю природою рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти. Ненадання рахунку на оплату не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а тому наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату, оскільки такий обов`язок виникає на підставі договору, а не на підставі рахунку.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд не з"ясував обставини, які мають значення для справи, що призвело до неправильних висновків по суті вирішення спору.

Тому рішення господарського суду підлягає скасуванню.

Посилання відповідача на перебування підприємства в тяжкому фінансовому становищі колегією суддів визнані безпідставними, оскільки відповідні обставини не звільняють його від обов"язку виконання зобов"язань за договором.

Доводи відповідача про систематичне порушення позивачем умов договору купівлі-продажу теплової енергії не впливають на викладені вище висновки апеляційного суду.

Додана до апеляційної скарги копія акта надання послуг №36 від 23.04.2020 не приймається колегією суддів, оскільки позивачем не доведено обставини щодо неможливості подання цієї копії до суду першої інстанції згідно з вимогами ч.3 ст.269 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.269, 275, 277, 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення Господарського суду Запорізької області від 01.10.2020 у справі №908/1933/20

скасувати;

- прийняти нове рішення;

- позов задовольнити;

- стягнути з Концерна Міські теплові мережі на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Мрія 20997грн12коп. основного боргу та 2102грн витрат по сплаті судового збору, видати наказ;

- стягнути з Концерна Міські теплові мережі на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Мрія 3153грн витрат по сплаті судового збору за апеляційною скаргою, видати наказ;

- видачу наказів доручити Господарському суду Запорізької області;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови з підстав, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України;

- повна постанова складена 24.12.2020

Головуючий суддя І.Л.Кузнецова

Суддя І.М.Кощеєв

Суддя О. В.Чус