ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

21 грудня 2020 року м.Харків Справа № 913/560/20
Провадження №19/913/560/20
Розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи
за позовом позивача-1 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
позивача-2 - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )
позивача-3 - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 )
позивача-4 - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 )
про стягнення 840 800 грн 27 коп.
Суддя Господарського суду Луганської області Косенко Т.В.
Секретар судового засідання - Сокрута Н.М.
У засіданні брали участь:
від позивача-1: представник не прибув;
від позивача-2: представник не прибув;
від позивача-3: представник не прибув;
від позивача-4: представник не прибув;
від відповідача: Давидюк О.М. адвокат на підставі ордеру від 16.11.2020 серії РН-918 №024.
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (далі позивачі) звернулись до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Старобільське управління механізації» (далі ТОВ «СУМ», відповідач) про:
- стягнення на користь ОСОБА_1 частки майна у Товаристві в розмірі 65 000 грн 00 коп. та моральної шкоди в розмірі 145 200 грн 00 коп.;
- стягнення на користь ОСОБА_2 частки майна у Товаристві в розмірі 65 000 грн 00 коп. та моральної шкоди в розмірі 145 200 грн 00 коп.;
- стягнення на користь ОСОБА_3 частки майна у Товаристві в розмірі 65 000 грн 00 коп. та моральної шкоди в розмірі 145 200 грн 00 коп.;
- стягнення на користь ОСОБА_4 частки майна у Товаристві в розмірі 65 000 грн 00 коп. та моральної шкоди в розмірі 145 200 грн 00 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач після виходу позивачів з Товариства провів розрахунки з виплати вартості частини майна Товариства за балансовою (заниженою) вартістю, а не за дійсною (ринковою) вартістю, пропорційної їх часткам у статутному капіталі Товариства.
Також позивачем заявлені клопотання від 22.09.2020 про призначення судової психіатричної експертизи та клопотання про призначення судової комплексної оціночно-будівельної, автотоварознавчої, товарознавчої, економічної експертизи.
Ухвалою суду від 25.11.2020 відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні на 07.12.2020.
25.11.2020 від відповідача через канцелярію суду надійшла заява б/н від 23.11.2020 про застосування наслідків пропуску строків позовної давності.
Зазначена заява буде розглянута при подальшому розгляді справи.
04.12.2020 від відповідача через канцелярію суду надійшли письмові заперечення б/н від 04.12.2020 на клопотання позивачів про призначення судово-психологічної експертизи у справі №913/560/20.
Заперечення розглянуті та долучені судом до матеріалів справи.
07.12.2020 від відповідача через канцелярію суду надійшли письмові заперечення б/н від 07.12.2020 на клопотання позивачів про призначення судової комплексної оціночно-будівельної, автотоварознавчої, економічної експертизи у справі №913/560/20.
Заперечення розглянуті та долучені судом до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 07.12.2020 відкладено розгляд справи в підготовчому засіданні на 21.12.2020.
У судове засідання 21.12.2020 позивачі не прибули, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
07.12.2020 від позивачів надійшла відповідь на відзив від 03.12.2020, у якій вони зазначили, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №925/1165/14, за наявності спору між учасником товариства та самою юридичною особою щодо визначення вартості майна останньої, учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а не на підставі вартості, за якою майно обліковується у товариства, оскільки взяття майна на облік за певною вартістю є односторонньою вольовою дією товариства, яка не може бути беззаперечним доказом дійсної вартості майна.
Зазначили, що положеннями статуту ТОВ «СУМ» не встановлений порядок та спосіб визначення вартості майна, що пропорційна частці учасника в статутному капіталі при його виході з товариства.
Оскільки відповідач провів з позивачами розрахунок вартості частини майна товариства, яка пропорційна частині у статутному капіталі учасників, що вийшли з товариства, не на підставі дійсної (ринкової) вартості майна, виник спір з приводу визначення дійсної (ринкової) вартості майна товариства шляхом проведення судової комплексної оціночно-будівельної, автотоварознавчої, товарознавчої, економічної експертизи.
Указана відповідь приймається судом до уваги та долучається до матеріалів справи.
07.12.2020 від позивачів надійшла заява від 27.11.2020 про розгляд справи без їх участі.
Суд вважає можливим задовольнити вказану заяву.
07.12.2020 від відповідача надійшло клопотання від 02.12.2020 про долучення додаткових доказів листка непрацездатності.
Суд долучає надану відповідачем копію листка непрацездатності.
07.12.2020 від відповідача надійшло клопотання від 02.12.2020 про долучення додаткових доказів.
Суд вважає можливим задовольнити вказане клопотання та долучити до матеріалів подані відповідачем докази.
18.12.2020 від позивачів надійшла «уточнена» позовна заява від 12.12.2020, у якій позивачі просять суд стягнути з відповідача:
- на користь ОСОБА_1 частку майна у Товаристві в розмірі 65 000 грн 00 коп., 3% річних у сумі 8 561 грн 89 коп., інфляційні втрати в сумі 25 623 грн 00 коп.;
- на користь ОСОБА_2 частку майна у Товаристві в розмірі 65 000 грн 00 коп., 3% річних у сумі 8 561 грн 89 коп., інфляційні втрати в сумі 25 623 грн 00 коп.;
- на користь ОСОБА_3 частку майна у Товаристві в розмірі 65 000 грн 00 коп., 3% річних у сумі 8 561 грн 89 коп., інфляційні втрати в сумі 25 623 грн 00 коп.;
- на користь ОСОБА_4 частку майна у Товаристві в розмірі 65 000 грн 00 коп., 3% річних у сумі 8 561 грн 89 коп., інфляційні втрати в сумі 25 623 грн 00 коп.
Надаючи юридичну оцінку вказаної «уточненої» позовної заяви, суд вважає за необхідне застосувати підхід, визначений у підпункті 3.11 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» відповідно до якого ГПК, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:
- подання іншого (ще одного) позову, чи
- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи
- об`єднання позовних вимог, чи
- зміну предмета або підстав позову.
У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.
Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.
При цьому відповідно до абзаців 4-5 пп.3.12 п.3 вказаної постанови пленуму Вищого господарського суду України під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.
Частинами 1-3 ст.191 ГПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.
Дослідивши зміст «уточненої» позовної заяви суд приходить до висновку про те, що позивачі фактично відмовились від позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди, спричиненою невиплатою при виході їх частки майна у статутному капіталі товариства за дійсною (ринковою) вартістю в загальній сумі 260 000 грн 00 коп., у той же час збільшили розмір грошового зобов`язання, нарахувавши на вимогу кожного позивача про стягнення з відповідача частки майна у товаристві у розмірі 65 000 грн 00 коп. 3% річних у сумі 8 561 грн 89 коп. та інфляційні нарахування в сумі 25 623 грн 00 коп.
З огляду на викладене суд вважає необхідним запропонувати позивачам визначитися з заявленими позовними вимогами та надати суду відповідні заяви.
Також суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно зі ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За приписами п.2 ч.1 та п.3 ч.2 ст.42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.
Відповідно до ч.1 ст.120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.
Для вирішення клопотання позивачів про призначення судової комплексної оціночно-будівельної, автотоварознавчої, товарознавчої, економічної експертизи суд визнає їх явку у судове засідання 11.01.2021 обов`язковою.
Також суд звертає увагу позивачів на наступне.
Частиною 2 ст.164 ГПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Частиною 1 ст.74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч.1 ст.99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
У даному випадку з огляду на предмет позову у справі стягнення частки майна у товаристві у розмірі 65 000 грн 00 коп., предметом доказування є саме встановлення дійсної (ринкової) вартості майна ТОВ «СУМ» на момент виходу позивачів.
У заявленому клопотанні позивачі також просять покласти витрати на проведення експертизи на відповідача тим самим перекладаючи на нього тягар понесення додаткових витрат за відсутності встановленої вини чи інших об`єктивних обставин, ігноруючи те, що ініціаторами проведення експертизи є саме позивачі, які мають довести суду, що належна їм до виплати частка майна у товаристві у грошовому виразі на момент виходу зі складу учасників становить 65 000 грн 00 коп.
Згідно з ч.1 ст.181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.
Згідно з ч.3 ст.177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.
Строк проведення підготовчого провадження у справі закінчується 28.12.2020.
З огляду на що суд вважає за необхідне продовжити строк проведення підготовчого провадження по 27.01.2021 включно.
Згідно з п.3 ч.2 ст.183 ГПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.
З метою вирішення завдань підготовчого провадження, зокрема, для вирішення клопотань позивачів про призначення судової психіатричної експертизи та судової комплексної оціночно-будівельної, автотоварознавчої, товарознавчої, економічної експертизи, надання позивачу час для остаточного визначення з заявленими позовними вимогами, дотримання процесуальних прав сторін, господарський суд вважає за необхідне відкласти підготовче засідання.
Керуючись ст.ст.120, 121, 177, 181 - 184, 232 234 ГПК України, суд

1. Продовжити строк проведення підготовчого провадження по 27.01.2021 (включно).
2. Відкласти розгляд справи у підготовчому засіданні на 11 січня 2021 року о 10 год. 00 хв.
3. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: просп.Науки, буд.5, м.Харків, у залі судових засідань №204.
4. Явку позивачів визнати обов`язковою.
5. Явку представника відповідача визнати необов`язковою.
6. Запропонувати позивачам у строк до 10.01.2021 визначитися з заявленими позовними вимогами та у разі часткової відмови від позову, зменшення чи збільшення розміру заявлених позовних вимог і т.п. - подати суду відповідні заяви про це з дотриманням приписів ГПК України; у разі відмови від позову в частині стягнення моральної шкоди подати письмові пояснення щодо необхідності проведення у справі судової психіатричної експертизи або заяву про відмову від її проведення; подати суду детальний обґрунтований розрахунок заявлених позовних вимог в частині стягнення частки майна у товаристві у розмірі 65 000 грн 00 коп. з урахуванням розміру частки кожного з позивачів у відсотковому виразі у статутному капіталі та проведених відповідачем розрахунків.
7. Запропонувати відповідачеві у строк до 10.01.2021 подати письмові пояснення з документальним підтвердженням щодо наявності та вартості основних засобів, нематеріальних активів, довгострокових або поточних зобов`язань ТОВ «СУМ» на момент виходу позивачів (25.07.2016); подати письмові пояснення щодо можливості проведення судової комплексної оціночно-будівельної, автотоварознавчої, товарознавчої, економічної експертизи у справі.
8. Повідомити учасників справи про наявність у суду технічної можливості забезпечення учасникам справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відповідно до ст.197 ГПК України та Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.04.2020 №196.
9. Звернути увагу учасників судового процесу, що відповідно до п.5.27 Національного стандарту України «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації» (ДСТУ 4163-2003) передбачено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.
10. Звернути увагу учасників справи на процесуальні права та обов`язки, передбачені ст.46 ГПК України, зокрема в частині строків подання до суду заяв про збільшення/зменшення позовних вимог, зміни предмету або підстави позову та доказів направлення копій таких заяв та доданих до них документів іншим учасникам справи, а також щодо наслідків неподання таких доказів суду (ч.ч.2, 3, 5 ст.46 ГПК України).
11. Звернути увагу учасників справи на порядок подання доказів, встановлений у ст.80 ГПК України, та наслідки неподання їх та доказів їх направлення іншим учасникам справи. У випадку неможливості учасником справи самостійно надати докази - він вправі подати клопотання про витребування доказів судом у строки, встановлені у ч.ч.2, 3 ст.80 ГПК України (ч.1 ст.81 ГПК України).
12. Звернути увагу учасників справи, що при визначенні строків отримання ними процесуальних документів від суду та від інших учасників справи, з метою недопущення зловживанням процесуальними правами, судом враховуються Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958.
Ухвала набрала законної сили негайно після її оголошення 21.12.2020 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено 23.12.2020.

Суд доводить до відома учасників судового процесу, що вони можуть отримувати інформацію у справі, що розглядається за офіційною вебадресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України - https://court.gov.ua/fair/.

Суддя Т.В. Косенко