ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2775/20

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

без виклику (повідомлення) сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянув матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Серволюкс-Генетик"

04080, м. Київ, вул. Терьохіна, буд. 8-А,

адреса для листування: 01021, м. Київ, Кловський спуск, буд. 7-А, БЦ "Карнегі Тауер", оф. 49/2

до Приватного підприємства "Белвет"

09100, м. Біла Церква, вул. 2-ГА Інтернаціональна, буд. 22,

про стягнення боргу за договором поставки

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. № 2812/20 від 23.09.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Серволюкс-Генетик" до Приватного підприємства "Белвет" про стягнення боргу за договором поставки.

Позовні вимоги обгрунтовані невиконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором поставки № 6/064 від 10.12.2018, що укладений між ним та позивачем, з оплати товару, що поставлений.

Судом перевірено позовну заяву і додані до неї документи на відповідність вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України та встановлена їх невідповідність вимогам частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.10.2020 судом залишено позовну заяву без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх. № 22672/20 від 19.10.2020).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частин 4, 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписав рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд -

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Серволюкс-Генетик» (далі - позивач, постачальник) та Приватним підприємством «Белвет» (далі - відповідач, покупець) укладено договір поставки № 6/064 від 10.12.2018, згідно з яким, в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується передати у власність покупця живих свиней (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти у свою власність та оплатити товар в порядку, встановленому даним договором.

Відповідно до пункту 4.1 Договору покупець сплачує постачальнику передоплату у розмірі 10% від загальної вартості товару протягом 10-ти днів з дати підписання даного договору, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що остаточний розрахунок за цим договором, а саме: оплата 90% від загальної вартості товару, покупець проводить за три дні до дати передачі товару у власність покупця. Порядок оплати може бути змінений за згодою сторін і відображений в додатках до цього договору.

Згідно з пунктом 6.2 Договору покупець зобов`язаний прийняти та оплатити товар у повному обсязі, у терміни, обумовлені в договорі та в додатках до нього, у тому числі, й за той товар, що був поставлений покупцю понад суму здійсненої ним передоплати.

Відповідно до пункту 7.6 Договору покупець за несвоєчасну оплату товару сплачує пеню в розмірі 0,1 % від вартості затриманих платежів за кожен день затримки, але в сумі не більше подвійної облікової ставки НБУ та відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України - 10 річних за прострочення виконання грошових зобов`язань.

Пунктом 11.8 Договору визначено, що договір набирає сили з дня його підписання і діє до 31.12.2019 за умови, що сторони повністю виконали зобов`язання цього договору.

Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю «Серволюкс-Генетик»

На виконання умов Договору, позивачем поставлений, а відповідачем прийнятий товар на суму 320000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № від 11.02.2019, за підписом уповноважених представників сторін, за який відповідач розрахувався частково - на суму 69000,00 грн., тобто, станом на дату звернення з позовом до суду наявна заборгованість у розмірі 251000,00 грн.

Крім того, за порушення умов Договору, позивачем нарахована пеня у розмірі 52406,75 грн., 10 % річних у розмірі 41515,89 грн. та інфляційні втрати у розмірі 12542,10 грн.

20.07.2020 на адресу відповідача направлено претензію з вимогою сплати грошових коштів, яка залишена без розгляду.

Аргументи Приватного підприємства «Белвет»

Відповідач відзиву на позовну заяву, доказів сплати або контр - розрахунку суми заборгованості суду не надав, належне повідомлення судом відповідача про розгляд справи щодо нього у суді підтверджується наявними матеріалами справи про направлення йому ухвали суду на адресу, що встановлена з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 09100, м. Біла Церква, вул. 2-ГА Інтернаціональна, буд. 22.

За приписом пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до статті 10 вказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, винесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Поштове відправлення суду, що надіслано відповідачу, отримано уповноваженим представником відповідача 04.11.2020, що підтверджується за трекінгом відстеження поштового відправлення суду № 024.

З огляду на вказані положення чинного законодавства та обставини отримання відповідачем ухвали суду, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд справи щодо нього у господарському суді та його процесуальні права на надання суду заперечень на позов і доказів.

Норми права, що підлягають застосуванню

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, спірний договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю - продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Серволюкс-Генетик» та Приватним підприємством «Белвет» укладено договір поставки № 6/064 від 10.12.2018.

Відповідно до пункту 4.1 Договору покупець сплачує постачальнику передоплату у розмірі 10% від загальної вартості товару протягом 10-ти днів з дати підписання даного договору, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що остаточний розрахунок за цим договором, а саме: оплата 90% від загальної вартості товару, покупець проводить за три дні до дати передачі товару у власність покупця. Порядок оплати може бути змінений за згодою сторін і відображений в додатках до цього договору.

08.02.2019 позивачем виставлено рахунок на оплату № В-0000036 на суму 320000,00 грн., на отримання товару за вказаним рахунком відповідачем видано довіреність представнику від 08.02.2019 № 40, на спірну поставку товару сторонами погоджено Специфікацію до Договору від 11.02.2019, відповідно до якої термін відвантаження товару - до 5 банківських днів з моменту зарахування 100 % передоплати за товар на розрахунковий рахунок постачальника.

На виконання умов Договору, позивачем поставлений, а відповідачем прийнятий товар на суму 320000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № від 11.02.2019, за підписом уповноважених представників сторін, отримання товару уповноваженим представником відповідача підтверджується наявною у матеріалах справи довіреністю від 08.02.2019 № 40, за який відповідач розрахувався частково - на суму 69000,00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку, тобто, станом на дату звернення позивача з позовом до суду, у відповідача перед позивачем наявна заборгованість у розмірі 251000,00 грн., строк оплати якої настав.

При цьому, висновки суду про те, що строк виконання спірного грошового зобов`язання відповідача настав, грунтуються на такому.

Відповідно до частини 1 статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Зважаючи на те, що позивач виконав своє зобов`язання з поставки товару, незважаючи на невиконання відповідачем свого обов`язку зі сплати попередньої оплати, відповідач повинен виконати свій обов`язок після прийняття товару.

Крім того, за порушення відповідачем умов Договору позивачем нараховані пеня у розмірі 52406,75 грн., 10 % річних у розмірі 41515,89 грн. та інфляційні втрати у розмірі 12542,10 грн.

Відповідно до пункту 7.6 Договору покупець за несвоєчасну оплату товару сплачує пеню в розмірі 0,1 % від вартості затриманих платежів за кожен день затримки, але в сумі не більше подвійної облікової ставки НБУ та відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України - 10 річних за прострочення виконання грошових зобов`язань.

Судом враховані обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою Національного банку України, відповідно до пункту 7.6 Договору, що кореспондується з статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Крім того, статтею 625 Цивільного кодексу України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на те, що відповідачем порушено строк оплати поставленого товару, суд дійшов висновку, що позивач правомірно нарахував пеню на підставі пункту 7.6 Договору та на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, з урахуванням розміру процентів, що встановлені у пункті 7.6 Договору - 10 % річних та інфляційні втрати.

За результатами перевірки здійсненого позивачем розрахунку пені, 10% річних та інфляційних втрат, суд зазначає, що він арифметично невірний.

Здійснивши вірний розрахунок, з використанням системи «Ліга Закон», суд дійшов висновку, що стягненню підлягає пеня у розмірі 48333,32 грн., 10 % річних у розмірі 41252,88 грн. та інфляційні втрати у розмірі 12542,10 грн.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судовий збір за подання позовної заяви, в порядку пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, суд зазначає, що з урахуванням прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено до стягнення грошові кошти у розмірі 357464,74 грн., відтак, згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі складає 5361,97 грн., проте, за платіжним дорученням № 137 від 17.09.2020 позивачем сплачений судовий збір у більшому розмірі - 6958,94 грн., отже, зважаючи на вимоги пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», позивач має право звернутись до суду з клопотанням про повернення надмірно сплаченого судового збору у розмірі 1596,97 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 73, 74, 76-80, 129, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов (вх. № 2812/20 від 23.09.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Серволюкс-Генетик" до Приватного підприємства "Белвет" про стягнення боргу за договором поставки - задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Белвет" (09100, м. Біла Церква, вул. 2-ГА Інтернаціональна, буд. 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Серволюкс-Генетик" (04080, м. Київ, вул. Терьохіна, буд. 8-А, , адреса для листування: 01021, м. Київ, Кловський спуск, буд. 7-А, БЦ "Карнегі Тауер", оф. 49/2) 251000,00 грн. (двісті п`ятдесят одна тисяча гривень) заборгованості, 48333,32 грн. (сорок вісім тисяч триста тридцять три гривні тридцять дві копійки) пені, 41252,88 грн. (сорок одна тисяча двісті п`ятдесят дві гривні вісімдесят вісім копійок) 10 % річних, 12542,10 грн. (дванадцять тисяч п`ятсот сорок дві гривні десять копійок) інфляційних втрат, 5296,92 грн. (п`ять тисяч двісті дев`яносто шість гривень дев`яносто дві копійки) судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.12.2020.

Суддя С.О. Саванчук