ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року Справа № 923/726/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д., за участі секретаря Литвинеенко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", Кловський узвіз, буд. 7, поверх 16, м. Київ, 01010, ідентифікаційний код 42795490,

до: Акціонерного товариства "Херсонгаз", вул. Поповича, 3, м. Херсон, ідентифікаційний код 03355353,

про стягнення заборгованості у сумі 30 254 715,55 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Цулаія Г.З., довіреність № 284 від 30.01.2020, Новіков С.Ю., довіреність № 282 від 30.01.2020,

від відповідача: Чернишова В.Г.. довіреність № 191228/1014/5897 від 28.12.2019, договір № 1 від 02.01.2020, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХС № 000169 видане 06.08.2018, Лук`янов О.В., паспорт, наказ № 1257-к від 11.11.2016 про прийняття на роботу, положення про юридичну службу ПАО "Херсонгаз", затверджене 22.12.2014,

в с т а н о в и в:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", м. Київ, звернулося до суду з позовом до відповідача Акціонерного товариства "Херсонгаз", м. Херсон, про стягнення заборгованості у сумі 27 368 626,42грн. оплати добових небалансів, 2 007 898,17 грн. пені, 297 710,63грн. три відсотки річних та 580 480,33 рівень інфляційних втрат.

Ухвалою від 27.07.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання по справі на 27 серпня 2020 року, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - п`ятнадцять днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана позивачеві одночасно з надісланням відзиву до суду, встановив позивачу строк для надання суду додаткових доказів та відповіді на відзив - 30 днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідачем 17.08.2020 подано до суду відзив на заяву.

На електронну адресу суду 27.08.2020 надійшла відповідь на відзив.

Відповідачем 16.10.2020 подано до суду свої заперечення на відповідь на відзив позивача.

За результатами судового засідання 10.12.2020 суд постановив закрити підготовче засідання та призначив розгляд справи по суті на 21.12.2020.

В судовому засіданні 21.12.2020 Судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

І. Стислий виклад позиції позивача:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (далі - Позивач) та Акціонерним товариством «Херсонгаз» (далі - Відповідач, AT «Херсонгаз») було укладено договір транспортування природного газу № від 31.12.2019 (далі - Договір), що відповідає умовам Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2497.

Згідно п. 2.8. Договору взаємовідносини між Замовником та Оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим Договором здійснюються Сторонами через інформаційну платформу Оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього Договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим Замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи (копія повідомлення додається) за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи Замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом.

Позивач за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів Відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за січень - березень 2020 (складених, зокрема, на підставі інформації поданої до інформаційної платформи згідно форм 2, 3, 4, 9, які додаються разом з реєстрами) року виявив наявність у Відповідача негативних небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів добового небалансу Відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату за такі добові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, а саме:

- за січень 2020 року було виявлено остаточні обсяги негативних добових небалансів в розмірі 4216,44943 тис.куб.м. (43640252 кВтхгод) всього на загальну суму 27 133 045,84 гривень;

- за лютий 2020 року було виявлено остаточні обсяги негативних добових небалансів в розмірі 1189,22762 тис.куб.м. (12308506 кВтхгод) всього на загальну суму 7 576 160,17 гривень;

- за березень 2020 року було виявлено остаточні обсяги негативних добових небалансів в розмірі 1914,47539 тис.куб.м. (19814820 кВтхгод) всього на загальну суму 8 814 900,64 гривень.

Вказані негативні добові небаланси Відповідача виникали внаслідок:

- безпідставного відбору Відповідачем з газотранспортної системи природного газу у зазначені періоди без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи (Довідка 1,3).

Відповідно до п. 11.4. Договору врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом Позивача на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими Оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

На виконання зазначених положень та у відповідності до п. 2.8 Договору Позивачем через інформаційну платформу направлено Відповідачу акти врегулювання щодобових небалансів - акти врегулювання щодобових небалансів № 01-2020- за газовий місяць січень 2020 року, № 02-2020- за газовий місяць лютий 2020 року, № 03-2020- за газовий місяць березень 2020 року (файли та реєстри додаються).

Пунктом 9.3 Договору встановлено, що у випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, Оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає Замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця).

На виконання зазначених положень та у відповідності до п. 2.8 Договору Позивачем через інформаційну платформу направлено Відповідачу:

- рахунок № 01-2020- від 31.01.2020 на оплату за добові небаланси за січень 2020 року на загальну суму 27 133 045,84 гривень,

- рахунок № 02-2020- від 29.02.2020 на оплату за добові небаланси за лютий 2020 року на загальну суму 7 576 160,17 гривень,

- рахунок № 03-2020- від 31.03.2020 на оплату за добові небаланси за березень 2020 року на загальну суму 8 814 900,64 гривень.

Пунктом 2.5 Договору встановлено, що Відповідач має оплачувати Послуги на умовах, зазначених у Договорі.

Пунктом 9.3 Договору встановлено, що Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів.

Всупереч п. 9.3. Договору Відповідачем до цього часу не здійснено повної оплати своїх зобов`язань вказаних рахунків на оплату за негативні добові небаланси за період за січень - березень 2020 року на загальну суму 27 368 626,42 грн (розрахунок додається), чим порушено умови п. 2.5, 9.3 Договору та п. 19 глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС), а також порушені права та інтереси Позивача як кредитора у спірних правовідносинах.

На виконання п. 11.5 Договору Позивачем було сформовано та направлено 17.07.2020 на адресу Відповідача два автентичних примірника актів звірки, підписаних з боку Позивача, з метою звіряння взаємних розрахунків за щодобовий небаланс за період з 01.01.2020 по 30.06.2020.

Так, у зв`язку з простроченням Відповідачем зобов`язань з оплати добових небалансів за січень - березень 2020 року Позивачем на підставах п. п. 13.1, 13.5 Договору, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст.198 Господарського кодексу України нараховано Відповідачу пеню в розмірі 2 007 898,17 грн, три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 297 710,63 грн та інфляційні втрати в розмірі 580 480,33 гривень (розрахунки додаються).

Ознайомившись з відзивом Відповідача Позивачем надано додаткові обґрунтування, у яких ним зазначено, що 04.05.2020 на підставі внесених змін до постанови НКРЕКП №2497 від 30.09.2015 була укладена додаткова угода № 1 до Договору про транспортування природного газу № від 31.12.2019.

Згідно п. 2.7. Договору в редакції додаткової угоди №1 від 04.05.2020 Додаток 1 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед та/або протягом доби.

Додаток 2 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед та /або протягом доби.

Таким чином укладання зазначених додатків є обов`язковим лише у вищевказаних випадках та спростовує твердження Відповідача про те, що Договір є неукладеним.

Щодо Додатку 3 позивач зауважив наступне.

Відповідно до постанови НКРЕКП № 621 від 17.03.2020 року «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП» були внесені зміни до постанови НКРЕКП, від 30.09.2015 № 2497 «Про затвердження Типового договору транспортування природного газу», а саме виключено Додаток 3 з Типового договору транспортування природного газу.

Наведені зміни були відображені Відповідачем та Позивачем в Договорі шляхом укладання Додаткової угоди № 1 до Договору, про яку було зазначено вище.

Таким чином, станом на момент розгляду цієї справи постановою НКРЕКП, від 30.09.2015 № 2497 «Про затвердження Типового договору транспортування природного газу» та Договором не передбачено укладання додатку 3, що спростовує твердження Відповідача, що Договір є неукладеним через не підписання додатку 3 оскільки суд має приймати рішення на підставі законодавства, чинного на момент прийняття рішення виходячи з наступного.

За правилами ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Приймаючи до уваги наведене, на підставі ч.1 ст.19 Конституції України не можна примусити учасника господарських правовідносин до вчинення дій, які не кореспондуватимуться з приписами діючих нормативно-правових актів, та те, що існуюча з 18.03.2020 р. Типова форма договору транспортування природного газу не містить додатку 3, то відсутній на законодавчому рівні відповідний обов`язок його укладання.

Також стосовно безпідставних тверджень Відповідача про неузгодженість з Позивачем при підписанні Договору переліку комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу, слід зазначити наступне.

До матеріалів позовної заяви були додані належним чином завірені копії актів приймання-передачі природного газу за газові місяці січень, лютий та березень підписані представниками Позивача та Відповідача, що свідчить погодження Відповідачем переданих обсягів природного газу та відповідність показників.

Позивач зазначає, що факт укладення Договору підтверджується значною кількістю конклюдентних дій зі сторони Відповідача, а саме наступним.

До позовної заяви було надано докази здійснення оплат Відповідачем за Договором (довідка про надходження грошових коштів на поточні рахунки Позивача від AT «Херсонгаз»), зокрема, з призначенням «за добовий небаланс», які здійснювались в тому числі в лютому та березні 2020.

Зазначена обставина здійснення платежів за договором не заперечується та не спростовується Відповідачем та свідчить про виконання Договору Відповідачем та визнання його статусу як укладеного.

Наведене виключає кваліфікацію Договору як неукладеного з урахуванням його виконання сторонами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.11.2019 у справі 910/11739/18: «Також Верховним Судом відхиляються доводи щодо неукладеності договору, оскільки судами доведено, що спірний договір сторонами виконувався, що виключає кваліфікацію договору як неукладеного. Крім того, визнання договору неукладеним (таким, що не відбувся) може мати місце на стадії укладання господарського договору, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних його умов, а не за наслідками виконання договору сторонами.» .

Позивач стверджує, що суб`єкти ринку природного газу, уклавши з оператором газотранспортної системи договір транспортування природного газу та визначивши згідно додатку 1 до Кодекс ГТС, який є невід`ємною частиною такого договору, уповноважених осіб, які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу користувача платформи). - вчинили ппавочин. який є підставою для виникнення відповідних цивільних прав та обов`язків у сфері транспортування природного газу за наслідком вчинення такими уповноваженими особами користувача платформи дій, спрямованих на замовлення, надання та супроводження послуг транспортування природного газу, в тому числі в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також інших дій передбачених Кодексом ГТС.

Так, відповідно до п. 5 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС Оператори газорозподільних систем відповідно до вимог цього Кодексу та за формами електронного документообігу оператора газотранспортної системи, погодженими з Регулятором на виконання постанови НКРЕКП від 28.09.2018 №1134, вносять (шляхом завантаження файлів з накладанням ЕЦП) інформацію:

Форма № 1. Інформація про споживачів, підключених до газорозподільної системи.

Форма № 2. Інформація про попередні та остаточні прогнози відборів/споживання природного газу споживачами, що не вимірюються щодобово, і відбори/споживання природного газу споживачами, що вимірюються щодобово (протягом доби).

Форма № 3. Інформація про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово, та/або щодо яких було змінено режим нарахування відбору/споживання природного газу.

Форма № 4. Інформація про операторів газорозподільних систем (за їх наявності), яким природний газ передається з його газорозподільної системи, з визначенням місць підключення таких операторів та про об`єм/обсяг приймаиня-передачі природного газу з однієї газорозподільної зони в іншу.

Форма № 5. Інформація про газовидобувні підприємства (за їх наявності), промислові газопроводи яких безпосередньо підключені до газорозподільної системи.

Форма № 8. Інформація про об`єм/обсяг подач природного газу у віртуальній точці входу з газорозподільної системи в розрізі газовидобувних підприємств.

Форма № 9. Повідомлення про споживачів у зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ, які не включені до Реєстру споживачів жодного постачальника/постачальник яких не подав номінацію на точку виходу до ГРМ або така номінація була відхилена оператором ГТС постачальник яких ініціював припинення їм газопостачання.

Отже, наявні в матеріалах позовної заяви Довідки не є односторонніми, вони є узагальненням в паперовій формі інформації яка була надана саме Відповідачем в інформаційний платформі, електронні докази яких додані разом з додатками до позовної заяви.

Крім того, в самих Довідках у колонці № 5 зазначено посилання на докази, якими дана інформація підтверджується, а саме реєстрами завантаження файлів до інформаційної платформи (форми 2,4,9), що наявні в матеріалах.

Позивач за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів Відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за січень - березень 2020 (складених, зокрема, на підставі інформації поданої до інформаційної платформи згідно форм 2, 4, 9, які додаються разом з реєстрами) року виявив наявність у Відповідача негативних небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів добового небалансу Відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату за такі добові небалаиси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць.

Наявність в інформаційній платформі інформації, наданої Операторами ГРМ є підтвердженням вчинення уповноваженими особами Оператора газорозподільної системи, які мають право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу (користувача платформи), дій, що підтверджують господарські операції із щодобового відбору (споживання) природного газу з газотранспортної системи споживачами в зоні ліцензійної діяльності оператора та/або для власних виробничо-технологічних витрат такого Оператора в зазначених обсягах.

Оператор ГТС на підставі даних, що завантажуються до інформаційної платформи користувачами (суб`єктами ринку), та даних з власних ВОГ про обсяги фактично відібрані в точках виходу з ГТС, здійснює комерційне балансування, що відповідно до Кодексу ГТС полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі алокації.

Оператор газорозподільної системи, будучи обізнаним про обсяги фактично відібрані ним на точці виходу з газотранспортної системи, та завантаживши до інформаційної платформи інформацію (форма №2, №3) про розподілені споживачам обсяги (по кодах типу «X» та за наявності в розрізі точок комерційного обліку - кодів типу «Z») через уповноважених осіб - вчиняє правочин, яким по суті підтверджує розраховану різницю між обсягом природного газу, поданим через точку входу до його мережі (що підтверджується підписаними Актами приймання-передачі природного газу на ГРС), та відібраним споживачами в його мережі (що підтверджується завантаженими з накладеним ЕЦП формами №2), чим по суті і є небаланс оператора ГРМ.

Наведене підтверджує, що позовні вимоги Позивача обґрунтовані належними доказами, які надані до позовної заяви (в тому числі електронними).

Стосовно безпідставних тверджень Відповідача про відсутність посилань у актах приймання-передачі природного газу на Договір № від 31.12.2019 та недоведеність факту, що такі акти мають відношення до вказаного Договору, слід зазначити наступне.

Між Позивачем та Відповідачем не укладено жодних інших договорів транспортування природного газу окрім Договору № від 31.12.2019.

Зазначене, на думку позивача, підтверджує ту обставину, що акти приймання-передачі природного газу підписувались між Позивачем та Відповідачем з метою реалізації правовідносин, які виникли на підставі Договору № від 31.12.2019.

Позивачем 21.12.2020 в судове засідання надано додаткові поснення та матерали, якими наводяться та підтверджуються такі обставини.

Позивачем, до позовної заяви було надано докази здійснення часткових оплат Відповідачем за Договором (довідка про надходження грошових коштів на поточні рахунки Позивача від AT «Херсонгаз» за період з 01.01.2020 по 30.06.2020), зокрема, з призначенням «за добовий небаланс», які здійснювались в тому числі в лютому та березні 2020 року.

Зазначена обставина, на думку позивача, свідчить про визнання Відповідачем заборгованості за врегулювання негативних небалансів перед ТОВ «Оператор ГТС України» за договором № від 31.12.2019, що не спростовується Відповідачем.

Позивачем 22.10.2020 було отримано довідку з ПАТ «Укргазбанк» №15932/31900/2020 разом з реєстром платежів на користь ТОВ «Оператор ГТС України» від AT "Херсонгаз" по договору № від 31.12.2019 за період з 01.07.2020 по 21.10.2020, згідно яких Відповідачем на розрахунковий рахунок Позивача майже щодня вказаного періоду здійснюються часткові оплати з призначенням «оплата за добовий небаланс згідно договору № від 31.12.2019» згідно виставлених Позивачем рахунків за січень-березень (довідка наявна в матеріалах справи).

Крім того, Позивач вказує, що 18.12.2020 ним було отримано довідку з ПАТ «Укргазбанк» №15932/39200/2020 разом з реєстром платежів на користь ТОВ «Оператор ГТС України» від AT "Херсонгаз" по договору № від 31.12.2019 за період з 22.10.2020 по 17.12.2020, згідно яких Відповідачем на розрахунковий рахунок Позивача майже щодня вказаного періоду здійснюються часткові оплати з призначенням «оплата за добовий небаланс згідно договору № від 31.12.2019» згідно виставлених Позивачем рахунків за січень-березень (довідка додається).

Даний факт, вчергове підтверджує визнання Відповідачем позовних вимог Позивача та спростовує його твердження про неукладність договору і підтверджує сам факт надання послуги балансування.

Водночас, в період з 01.07.2020 по 17.12.2020, Відповідачем на розрахунковий рахунок Позивача було частково сплачено заборгованість за добовий небаланс природного газу по договору № від 31.12.2019 року, що підтверджується вищевказаними довідками ПАТ «Укргазбанк» №215932/31900/2020, №215932/39200/2020 та розрахунком суми основного боргу за добовий небаланс природного газу (січень-березень 2020 року) по договору №« від 31.12.2019 року станом на 17.12.2020 (довідка додається).

Таким чином, з урахуванням часткових сплати заборгованості, станом на 17.12.2020 року основний борг AT "Херсонгаз" перед ТОВ «Оператор ГТС України» за добовий небаланс природного газу (січень-березень 2020 року) по договору №« від 31.12.2019 року відсутній, становить 0,00 грн., в тому числі:

1. за січень 2020 - 0 грн.;

2. за лютий 2020 - 0 грн.;

3. за березень 2020 - 0 грн.

За таких обставин, погашення Відповідачем, в процесі розгляду даної справи, суми основного боргу за добовий небаланс за січень, лютий та березень 2020 року свідчить про те, що в даній частині між Сторонами відсутній предмет спору.

Позовні вимоги в частині стягнення з АТ «ХЕРСОНГАЗ» на користь ТОВ «Оператор ГТС України» пені, трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань, Позивач вважає обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами в розумінні чинного ГПК України, як наслідок такими, що підлягають до задоволення.

В судовому засіданні представники позивача підтримали зазначені у поясненнях відомості та вимоги, просять їх задовольнти у повному обсязі, заперечують зменшення судом суми пені відповідача за порушення грошового зобов`язання.

ІІ. Стислий виклад позиції відповідача:

Відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі з огляду на наступне.

Так, позовні вимоги мотивовані невиконанням Відповідачем умов договору транспортування природного газу № від 31.12.2019 (далі - Договір) в частині несплати за негативні добові небаланси.

В силу приписів ч.ч. 1, 2 ст. 32 Закону України "Про ринок природного газу", транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором. Оператор газотранспортної системи має забезпечити додержання принципу недискримінацїї під час укладення договорів транспортування природного газу із замовниками.

Регламентом функціонування газотранспортної системи України є Кодекс газотранспортної системи, затверджений постановою НКРЕКІ1 №2493 від 30.09.2015р. Кодекс також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України.

Відповідно до пункту 4 глави 3 розділу І Кодексу газотранспортної системи (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) експлуатацію газотранспортної системи здійснює виключно оператор газотранспортної системи.

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу IV Правовідносини між оператором газотранспортної системи та оператором установки LNG / оператором газосховища /газовидобувним підприємством /оператором газорозподільної системи / прямим споживачем щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добових небалансів у газотранспортній системі, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2497.

Згідно з абз. 36 пункту 5 глави. 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспоргування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги).

Пунктом 1 глави 1 розділу VIII Кодексу ГТС передбачено, що одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування.

За змістом п. 2.3. розділу II Договору обсяг Послуги, що надається за цим Договором, визначається підписанням додатка 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби.

При цьому, відповідно до абз. 3 пункту 2.7 Договору Додаток 3 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовником є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газовидобувне підприємство або виробник біогазу.

Крім того, умовами Договору (п. 5.4., ОБЛІК І ЯКІСТЬ ГАЗУ) сторони визначили, що Окремим додатком 3 до цього Договору між Оператором та Замовником, який є оператором газорозподільної системи/прямим споживачем/газовидобувним підприємством/виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного Замовника.

Обов`язковість укладання та невід`ємність додатків 1, 2, 3 до Договору транспортування природного газу визначена умовами цього Договору, і тому обставина їх непідписання/неузгодження ставить під сумнів факт узгодження сторонами всіх суттєвих умов договору щодо кожної послуги, яка має надаватись за таким Договором.

Разом з цим, відповідно до п. 5.5 Договору на кожну фізичну точку входу/виходу до/з газотранспортної системи складається акт розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, який має містити схему потоків газу через вузол обліку природного газу (далі - ВОГ), його місце розташування на схемі, межу балансової належності та за необхідності схематичне позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідні Додатки та акти розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, які мали б містити перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного Замовника та схему потоків газу через вузли обліку природного газу Сторонами не укладено.

Відсутність вказаних актів та Додатків, свідчить про неузгодженість сторонами при підписанні Договору транспортування природного газу № від 31.12.2019 погоджених обсягів послуг що будуть надаватись за цим Договором, переліку комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу та їх характеристик: назв ПППГ (ГРС, ПВВГ), місця встановлення та типу ВОГ (до/після вузла редукування), Ртах абсолютного (МПа), максимальної витрати (об`єму) газу комерційним вузлом обліку за добу за стандартних умов, реквізитів Акта розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін (№, дата), як це передбачено Додатками до типового договору.

Згідно з частиною 1 статті 626, частиною 1 статті 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Отже, предмет договору визначається у момент його укладення, без нього не може існувати договору, а тому не може виникати зобов`язання; предмет договору має відображати головну сутність договору даного виду.

У зв`язку із наведеним, AT "Херсонгаз" наголошує, що договір транспортування природного газу № від 31.12.2019р. є неукладеним. оскільки сторонами не погоджено предмету договору (потужностей та обсягу транспортування газу, переліку комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах нриймання-передачі газу), і тому, такий договір не створює юридичних наслідків для його сторін в тому числі і в частині дій, передбачених ПУНКТОМ 11.4. такого договору.

Такий правовий висновок щодо неукладеності договору транспортування природного газу зробив Верховний Суд у Постанові № 916/2090/16 від 25 червня 2019 року, Південно-західний апеляційний господарський суд у Постанові № 916/3201/19 від 17 червня 2020 року (роздруківки з ЄДРСРУ для суду додаються).

За твердженням Позивача вказані негативні добові небаланси виникли внаслідок безпідставного відбору з газотранспортної системи природного газу у зазначені періоди без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи, на підтвердження цього Позивач надає лише власну односторонню "Довідку".

Проте, така "Довідка" не передбачена жодним нормативним актом та не може бути належним та допустимим доказом в розумінні ст. ст. 77, 78 ГПК України.

Інші наявні матеріали справи, на думку відповідача, не дозволяють перевірити, який саме обсяг газу Позивач облікував в системі, який на його думку Відповідач використав за період з січня по березень 2020 року (включно), та відповідно який Відповідач має компенсувати Позивачу в якості сплати за негативні добові небаланси.

Відповідач звертає увагу суду на наступне.

Акт перевірки Регулятора № 161 датований 19.04.2019, що свідчить про коректність роботи інформаційної платформи виключно на момент закінчення проведення такої перевірки Регулятором.

Проте, період, за який Позивач намагається стягнути грошові кошти - січень-березень 2020. Таким чином, Акт перевірки Регулятора від 19.04.2019 № 161 жодним чином не підтверджує коректність роботи інформаційної платформи у період за який Позивач намагається стягнути грошові кошти.

Також відповідач звертає увагу суду, що технічні акти-приймання передачі, додані Позивачем не містять посилання на Договір № від 31.12.2019р. Відтак, як вважає відповідач, Позивачем не доведено, що такі акти приймання передачі мають відношення до договору № від 31.12.2019р.

Разом з тим, Відповідачем 21.12.2020 подано до суду клопотання про закриття провадження у справі, яким підтверджуються доводи позивача про виконання стронами своїх зобов`язань за спірним договором, зокрема.

Так, відповідач зазначає, що в проваджені Господарського суду Херсонської області перебуває справа № 923/726/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Акціонерного товариства "Херсонгаз" про стягнення заборгованості у сумі 30 254 715,55 грн. в наслідок неналежного виконання умов договору транспортування природного газу.

Згідно з текстом позову, Оператором ГТС направлено Відповідачу акти врегулювання щодобових небалансів та відповідні рахунки для сплати: за січень 2020 на суму 27 133 045,84 грн, за лютий 2020 на суму 7 576 160,17 грн., за березень 2020 на суму 8 814 900,64 грн. (що єдодатками до позову та знаходяться у матеріалах справи) Всього на загальну суму 43 524 106,65 грн.

Відповідач зазначає, що станом на сьогодні (21.12.2020), сума 43 524 106,65 грн. була сплачена Відповідачем, що підтверджується реєстром перерахованих коштів AT "Херсонгаз" на рахунок ТОВ "Оператора ГТС України" на суму 43 165 894,56 грн.

Решту зобов`язань, в сумі 358 212,09 грн. між сторонами спірного договору було припинено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог згідно відповідних заяв збоку Позивача.

В судовому засіданні представниками відповідача підтримано клопотання про закриття справи, з мотивів відстності між сторонами договорних відносин через неукладеність договору транспортування природного газу № від 31.12.2019, вважають, що погашення заборгованості за добові небаланси здійснювалися не за договором а за фактичним отриманням природного газу відповідачем без договору.

Окрім того, представник відповідача зазначила, що у разі задоволення позову судом, відповідач просить врахувати надмірний обсяг штрафних санкцій при відсутності заборгованості на день розгляду справи, економічний та фінансовий стан відповідача, який характеризується збитковістю за результатами 2020 року, наявності кризових явищ у роботі підприємств-споживачів природного газу, які затримують розрахунки з АТ "Херсонгаз", що викликає несвоєчасність виконання своїх зобов`язань відповідачем.

ІІІ. Мотивувальна частина рішення:

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» та Акціонерним товариством «Херсонгаз» було укладено договір транспортування природного газу № від 31.12.2019, що відповідає умовам Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2497 (том 1 а.с. 33-39).

Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» та Акціонерним товариством «Херсонгаз» 04.05.2020 була укладена додаткова угода № 1 до Договору про транспортування природного газу № від 31.12.2019 (том 1 а.с. 40-46).

Відповідно до п. 2.7. Договору в редакції додаткової угоди №1 від 04.05.2020 Додаток 1 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед та/або протягом доби.

Додаток 2 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед та /або протягом доби.

Додатковою угодою №1 до договору транспортування природного гвід 31.12.2019 № сторонами внесено зміни до п. 2.7. договору, виключено абзац третій пенкту 2.7., яким передбачалося, що додаток №3 є невід`ємною частиною договору.

Отже, договір між сторонами укладено з двома додатками №1 та №2.

Як встанловено судом, основні заперечення щодо неукладеності лдоговору між сторонами відповідачем побудовано на відсутності підписаного сторонами додатку №3, що ніби-то свідчить про недосягнення стронами домовленості за усіма його умовами.

В той же час, як сідчать надані до справи матеріали, сторонами умови договору прийняті до виконання без додатку №3, умови договору виконано повністю щодо основного зобов`язання за Договором № від 31.12.2019 траспортування природного газу.

Відповідно до обставин, заявлених сторонами, які не викликають заперечень у представників та сумнівів у суду, згідно довідки ПАТ «Укргазбанк» №15932/31900/2020 від 22.10.2020 позивачем було отримано разом з реєстром платежів на користь ТОВ «Оператор ГТС України» від AT "Херсонгаз" по договору № від 31.12.2019 за період з 01.07.2020 по 21.10.2020, здійснено на розрахунковий рахунок Позивача оплати з призначенням «оплата за добовий небаланс згідно договору № від 31.12.2019» згідно виставлених Позивачем рахунків за січень-березень.

Відповідно до довідки від 18.12.2020 з ПАТ «Укргазбанк» №15932/39200/2020 разом з реєстром платежів на користь ТОВ «Оператор ГТС України» від AT "Херсонгаз" по договору № від 31.12.2019 за період з 22.10.2020 по 17.12.2020, Відповідачем на розрахунковий рахунок Позивача здійснено оплати з призначенням «оплата за добовий небаланс згідно договору № від 31.12.2019» згідно виставлених Позивачем рахунків за січень-березень.

У період з 01.07.2020 по 17.12.2020, Відповідачем на розрахунковий рахунок Позивача було частково сплачено заборгованість за добовий небаланс природного газу по договору № від 31.12.2019 року, що підтверджується вищевказаними довідками ПАТ «Укргазбанк» №215932/31900/2020, №215932/39200/2020 та розрахунком суми основного боргу за добовий небаланс природного газу (січень-березень 2020 року) по договору №« від 31.12.2019 року станом на 17.12.2020 року.

Станом на 17.12.2020 року основний борг AT "Херсонгаз" перед ТОВ «Оператор ГТС України» за добовий небаланс природного газу (січень-березень 2020 року) по договору №« від 31.12.2019 року відсутній.

Представниками сторін заявлено та підтримано клопотання про закриття провадження у справі стосовно основого зобов`язання.

З врахуванням наведеного, суд доходить висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, в частині позовних вимог ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" про стягнення з АТ "Херсонгаз" 27 368 626,42грн. боргу, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Суд зазначає, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Досліджені судом обставини без сумніву вказують на те, що між сторонами у відповідності до вимог статті 180 ГК України підписано господарський договір, змістом якого є умови, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення господарських зобов`язань.

Суд вважає необгрунтованими твердження відповідача, що договір є неукладеним, оскільки з досліджених судом доказів вбачається, що він є укладеним, оскільки між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, зокрема, сторони погодили предмет, ціну та строк дії договору, а також сторонами умови договору виконано у повному обсязі щодо предмету основного зобов`язання.

Спірними між сторонами на час розгляду справи 21.12.2020 є питання обгрунтованості вимог про стягнення з відповідача АТ «ХЕРСОНГАЗ» на користь ТОВ «Оператор ГТС України» 2 007 898,17 грн. пені, 297 710,63грн. три відсотки річних та 580 480,33 розмір інфляційних втрат.

У пункті 15 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГТС зазначено, відповідальність за перевищення замовлених потужностей несуть замовники послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу.

У зв`язку з порушенням виконання грошового зобов`язання, позивач просить стягнути з відповідача: передбачену п. 13.5 договору пеню в сумі 2 007 898,17 грн. Також, в порядку ст. 625 ЦК України, позивачем заявлено до стягнення 297 710,63грн. три відсотки річних та 580 480,33 інфляційних втрат.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором (ст. 611 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

В силу ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вже зазначалось, згідно п. 13.5 договору у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України, виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Частиною 1 статті 230 ГК України вказано, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Разом з цим, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549).

Закон України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" № 543/96-ВР від 22.11.1996, регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Статтею 1 даного Закону передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. А згідно статті 3 вказаного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, розмір пені обмежується законодавцем.

Також, частиною 2 статті 343 ГК України визначено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Судом перевірено вказані в розрахунку позивача суми зобов`язання, період нарахування, інфляційних нарахувань та 3% річних, заявлених до стягнення, та встановлено, що заявлені до стягнення суми є обґрунтованими, а позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За досліджених судом обставин, за відсутності основної заборгованості за договором, суд доходить до висновку про надмірний розмір пені у цій справі.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Позивачем у цій справі не заявлено збитків, а грошові суми, що підлягають стягненню з відповідача на підставі закону, а саме 297 710,63грн. (3% річних) та 580 480,33 інфляційних втрат від простроченої суми компенсують позивачеві можливі втрати (збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зменшення суми пені є правом суду, яке може бути реалізовано ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань і дослідження доказів.

Суд враховує відсутність заборгованості на день розгляду справи, економічний та фінансовий стан відповідача, який характеризується збитковістю, соціальну та економічну важливість безперебійної роботи підприємтсв газопостачання в зимовий період, наявність кризових явищ у роботі підприємств-споживачів, що є загальновідомими фактами для учасників цієї справи.

Також, суд виходить з того, що цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі № 917/791/18.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наданими сторонами доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову щодо пені, стягнувши з відповідача 100 000,00грн. пені, які, на переконання суду, виконають своє призначення розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання у майбутньому.

В частині позову щодо стягнення надмірної суми пені у розмірі 1 907 898,17 грн. - суд відмовляє.

Вирішуючи правомірність нарахованих та заявлених до стягнення річних у сумі 297 710,63грн. та 580 480,33 інфляційних втрат, суд зазначає, що у відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України «боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом».

Вказані інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування за загальним правилом здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи із суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Разом з тим, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, Відповідач, порушивши грошове зобов`язання, повинен, за вказаних правових приписів та договірних умов, сплатити Позивачу інфляційні та річні.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Розподіл судових витрат.

У ч. 4 ст. 231 ГПК України зазначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Частиною 2 статті 123 ГПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

З врахуванням наведеного, суд роз`яснює позивачу, що за його клопотанням, йому може бути повернено судовий збір в сумі 410 526,23 грн (чотириста десять тисяч п`ятсот двадцять шість гривень 23 копійки).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд покладає судові витрати на відповідача у повному обсязі згідно статей 123, 129 ГПК України.

у х в а л и в:

1. Провадження у справі № 923/726/20 в частині стягнення з Акціонерного товариства "Херсонгаз" заборгованості оплати добових небалансів у сумі 27 368 626,42грн. через відсутність предмета спору - закрити.

2. Решту позовних вимог задовольнити частково.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Херсонгаз", вул. Поповича, 3, м. Херсон, ідентифікаційний код 03355353, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", Кловський узвіз, буд. 7, поверх 16, м. Київ, 01010, ідентифікаційний код 42795490, 100 000,00 грн (сто тисяч гривень 00 копійок) пені, 297 710,63 грн (двісті дев`яносто сім тисяч сімсот десять гривень 63 копійки) - відсотків річних (3%) та 580 480,33 грн (п`ятсот вісімдесят тисяч чотириста вісімдесят гривень 33 копійок) інфляційних втрат.

4. У стягненні пені в сумі 1 907 898,17 грн. - відмовити.

5. Судові витрати покласти на відповідача.

6. Стягнути з Відповідача Акціонерного товариства "Херсонгаз", вул. Поповича, 3, м. Херсон, ідентифікаційний код 03355353, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", Кловський узвіз, буд. 7, поверх 16, м. Київ, 01010, ідентифікаційний код 42795490, судовий збір у розмірі 43 294,50 грн (сорок три тисячі двісті дев`яносто чотири гривень 50 копійок).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

7. Повернути позивачеві Товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", Кловський узвіз, буд. 7, поверх 16, м. Київ, 01010, ідентифікаційний код 42795490, судовий збір з Державного бюджету у розмірі 410 526,23 грн (чотириста десять тисяч п`ятсот двадцять шість гривень 23 копійки).

Згідно з ч.1, 2 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено та підписано 26.12.2020

Суддя П.Д. Пригуза