ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2020 р. Справа №914/2195/17

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого - судді О.В. Зварич

суддів О.І. Матущак

Г.Г. Якімець,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Приватного підприємства "Липова Алея" (надалі ПП "Липова Алея") б/н від 22.11.2019 року (вх. № 01-05/4258/19 від 28.11.2019 року) та ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 ) б/н від 29.11.2019 року (вх. № 01-05/4444/19 від 10.12.2019 року)

на рішення господарського суду Львівської області від 28.10.2019 року (суддя З.П. Гоменюк; повний текст рішення складено 07.11.2019 року)

у справі № 914/2195/17

за позовом: ОСОБА_2 (надалі ОСОБА_2 )

до відповідача-1: ПП "Липова Алея"

до відповідача-2: ОСОБА_1

до відповідача-3: ОСОБА_3 (надалі ОСОБА_3 )

про визнання недійсним рішення загальних зборів ПП "Липова Алея", яке оформлене протоколом від 27.04.2015 року №5; визнання недійсним договору про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі ПП "Липова Алея" від 27.04.2015 року; скасування державної реєстрації змін до установчих документів,

за участю:

від позивача: Пастернак П.І. - адвокат (ордер серія КС №553901 від 17.01.2020 року);

від відповідача-1: Коровяк Б.Е. - адвокат (довіреність № 20/03/20 від 20.03.2020 року);

від відповідача-2: Турчин Н.Ю. - адвокат (довіреність № 5478 від 27.12.2019 року);

від відповідача-3: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції

25.10.2017 року ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Львівської області з позовом до відповідача-1: Приватного підприємства "Липова Алея", до відповідача-2: ОСОБА_1 , до відповідача-3: ОСОБА_3 та до відповідача-4: Державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів учасників ПП "Липова Алея", яке оформлене протоколом № 5 від 27.04.2015 року; визнання недійсним договору про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі ПП "Липова Алея" від 27.04.2015 року; визнання недійсною та скасування державної реєстрації змін до установчих документів від 27.04.2015 року за № запису 3019239; визнання недійсною та скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах від 28.04.2015 року за № 4019239.

Відповідно до ухвали господарського суду Львівської області від 30.10.2017 року виключено із числа відповідачів у справі Державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради.

Рішенням господарського суду Львівської області від 28.10.2019 року у справі №914/2195/17 (суддя З. П. Гоменюк ) (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 11.11.2019) частково задоволено позов. Визнано недійсним рішення зборів учасників ПП "Липова Алея" про продаж ОСОБА_2 частки в статутному капіталі ПП "Липова Алея": в розмірі 25% ОСОБА_1 та у розмірі 30% ОСОБА_3 ; про перерозподіл часток в статутному капіталі ПП "Липова Алея"; про ліквідацію дирекції виконавчого органу ПП "Липова Алея"; про затвердження змін до статуту ПП "Липова Алея" шляхом викладення у новій редакції; про державну реєстрацію змін до установчих документів, яке оформлено протоколом №5 зборів засновників ПП "Липова Алея". Визнано недійсним договір про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі ПП "Липова Алея" від 27.04.2015, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Скасовано запис про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи від 27.04.2015 за № запису 3019239. Скасовано запис про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, за № запису 4019239 від 28.04.2015. В задоволенні решти позову відмовлено. Стягнуто з ПП "Липова Алея" на користь ОСОБА_2 5400,00 грн. судового збору та 3217,50 грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 900,00 грн. судового збору та 536,25 грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 900,00 грн. судового збору та 536,25 грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи. Стягнуто з ПП "Липова Алея" на користь ОСОБА_3 5898,75 грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 983,13 грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи (т. 4, а.с. 52-73, 77-80).

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що позивач - ОСОБА_2 не брав участі у зборах засновників ПП «Липова Алея», які відбулись 27.04.2015 року та оформлені протоколом № 5, оскільки в матеріалах даної судової справи відсутні докази повідомлення позивача про скликання зборів. Суд врахував заперечення ОСОБА_2 щодо його участі в таких зборах, взявши до уваги висновок експертів за результатами проведення повторної комісійної судово-почеркознавчої експертизи та встановивши, що позивач не підписував протокол зборів №5 від 27.04.2015 року. Отже, суд прийшов до висновку, що при проведенні зборів був відсутній передбачений статутом Підприємства кворум, що є безумовною підставою для визнання недійсними рішень зборів засновників, які оформлені протоколом №5 від 27.04.2015 року. Водночас, суд зазначив, що оспорювані рішення зборів засновників ПП «Липова Алея» є саме недійсними, оскільки ці рішення не породили правових наслідків із дня їх прийняття, у зв`язку з чим в частині позовних вимог про скасування цих рішень суд відмовив.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним договору про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі ПП "Липова Алея" від 27.04.2015 року суд вказав, що висновком експертів за результатами проведення повторної комісійної судово-почеркознавчої експертизи підтверджено ту обставину, що підпис від імені ОСОБА_2 , який міститься у рядку «Продавець» розділу « 10.Підписи Сторін» на зворотній стороні аркуша договору про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Липова Алея» від 27.04.2015 року, виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою з ретельним наслідуванням підпису ОСОБА_2 , тобто оспорюваний договір не підписаний позивачем. Таким чином, суд дійшов висновку, що оспорюваний договір вчинений з недотриманням одного з основних принципів цивільного права - принципу свободи договору, поза волею позивача, спрямований на порушення права власності позивача, що у своїй сукупності свідчить про наявність передбачених ст.203 ЦК України та ст.215 ЦК України підстав для визнання такого договору недійсним.

Щодо позовних вимог про визнання недійсною та скасування державної реєстрації змін до установчих документів від 27.04.2015 року за № запису 3019239; визнання недійсною та скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах від 28.04.2015 року за № 4019239, суд зазначив, що дані вимоги є похідними від корпоративного спору, оскільки оскаржувані записи було вчинено на підставі рішень зборів засновників підприємства. Вказані вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з задоволенням основної вимоги та визнання недійсними рішень зборів засновників. Водночас, на переконання суду в даному випадку ефективним способом захисту прав позивача є не визнання недійсною державної реєстрації змін, а саме скасування державної реєстрації таких змін, тобто скасування записів про державну реєстрацію.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

ПП «Липова Алея» подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Львівської області від 28.10.2019 року у справі №914/2195/17, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Скаржник вважає оскаржуване рішення незаконним і необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що суд при прийнятті оскаржуваного рішення не врахував та не обґрунтував підстави відхилення наступних доказів: реєстру присутніх на загальних зборах ПП «Липова Алея» від 27.04.2015 року; реєстраційної картки на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи від 27.04.2015 року; опису документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» від 27.04.2015 року. Скаржник наголошує, що реєстраційна картка на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи (форма 3) на всіх аркушах містить два підписи, а саме підписи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які скріплені печаткою ПП «Липова Алея» та датується 27.04.2015. Отже, підписуючи та проставляючи дату 27.04.2015, ОСОБА_2 не міг не знати про зміни, які реєструватимуться за цією реєстраційною карткою. На думку скаржника, наведені обставини виключать можливість підміни підписаного ним протоколу № 5 від 27.04.2015 року. Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції, що згідно протоколу № 6 від 27.04.2015 року на засіданні були присутні учасники ПП «Липова Алея» - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , запрошеним був ОСОБА_2 (директор ПП «Липова Алея»). Саме під час названих зборів Підприємства, оформлених протоколом № 6 здійснювався розгляд заяви ОСОБА_2 про звільнення з посади директора Підприємства та було звільнено ОСОБА_2 з посади директора ПП «Липова Алея». Рішення загальних зборів засновників Підприємства оформлених протоколом № 6 від 27.04.2015 року є дійсним та правомочним, відтак відсутні правові підстави для скасування запису № 4019239 від 28.04.2015 року. Також, на думку скаржника, ОСОБА_3 не могла не знати, як і не могла не бути присутньою на засіданні загальних зборів ПП «Липова Алея», оформлених протоколом № 5 від 27.04.2015, оскільки цього ж дня (27.04.2015) ОСОБА_3 вже, як учасником Підприємства з часткою у статутному капіталі 30% приймалась участь у загальних зборах ПП «Липова Алея», оформлених протоколом № 6 від 27.04.2015 року, який нею підписаний, як секретарем зборів. Скаржник вказує, що у даній судовій справі за клопотанням позивача та відповідача-3 було проведено дві судових експертизи. Підставою для проведення комплексної повторної судової експертизи згідно ухвали господарського суду Львівської області від 16.07.2018 було виключно твердження відповідача-3 ( ОСОБА_3 ) про її сумнів у правильності висновку експерта № 7159 від 29.03.2018, оскільки на думку відповідача-3 взірець її підпису, який міститься на договорі купівлі-продажу частки в статутному капіталі ПП «Липова Алея» від 27.04.205 суттєво відрізняється від інших взірців підписів ОСОБА_3 . Разом з тим, судом першої інстанції не обґрунтовано, в чому саме полягає «сумнів правильності висновку № 7159 від 29.03.2018 року». Суд ухвалюючи оскаржуване рішення не навів мотивів відхилення первинної експертизи, а виключно описав значимість висновку комісійної повторної судової експертизи, вказавши, що такий є значнішим по обсягу, експертами використано більше матеріалу для порівняння.

В свою чергу відповідач-2 ОСОБА_1 також подав апеляційну скаргу на рішення господарського суду Львівської області від 28.10.2019 року у справі №914/2195/17 аналогічного змісту поданій відповідачем-1 апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у письмовому відзиві на апеляційні скарги не погоджується з доводами скаржників, вважає апеляційні скарги необґрунтованими. Зокрема, зазначає, що рішення загальних зборів (учасників) ПП «Липова Алея», оформлене протоколом № 5 від 27.04.2015 року, є недійсним, оскільки про дату та час проведення загальних зборів та порядок денний таких зборів він повідомлений не був, участі в них не брав та жодних протоколів зборів не підписував, а такі рішення були прийняті за відсутності передбаченого статутом підприємства кворуму. Крім того, позивач вважає, що рішення, яке прийняте на зборах учасників, суперечить його інтересам, як учасника (засновника) ПП «Липова Алея». Аналогічно до своїх доводів, наведених у позовній заяві, вказує, що Підприємство на момент оформлення протоколу володіло нерухомим майном, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстром прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Станом на дату прийняття рішення про відчуження ОСОБА_2 частки в статутному капіталі ПП «Липова Алея»: у розмірі - 25% ОСОБА_1 та у розмірі - 30% ОСОБА_3 на даній земельній ділянці здійснювалось будівництво багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом по вул. Липова Алея, 13 , на земельній ділянці площею 0,8473 га. Позивач стверджує, що відчуження ним корпоративних прав Підприємству за ціною 550,00 грн. є вкрай невигідними для нього умовами. Позивач наголошує, що відповідно до висновку експертів КНДІСЕ за результатами проведення повторної комісійної судово-почеркознавчої експертизи за № 135-137/19-32 від 02.09.2019 року встановлено більшу кількість порівняльного матеріалу, ніж у попередній експертизі, яка проводилась Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз. Стверджує, що відповідач-1 не просив викликати експерта в судове засідання та не спростував жодними належними доказами вищенаведений висновок експертів. Просить оскаржуване рішення залишити без змін, апеляційні скарги - без задоволення.

Відповідач-3 подала суду письмові пояснення на апеляційні скарги, в яких вважає, що рішення господарського суду Львівської області від 28.10.2019 року у справі № 914/2195/17 є законним та прийнятим у відповідності до норм чинного законодавства. Зазначає, що не була загальних зборах ПП «Липова Алея», оформлених протоколом № 5, тому стверджувати чи приймалось рішення зборами засновників Підприємства про відчуження ОСОБА_2 частки в статутному капіталі у розмірі - 25% ОСОБА_1 та у розмірі - 30% ОСОБА_3 не може. Відповідач-3 щодо договору про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі ПП «Липова Алея» від 27.04.2015 року вказала, що на доданому позивачем договорі до позовної заяви міститься підпис, схожий на підпис ОСОБА_3 , однак виконаний не нею. Стверджує, що в договорі, який підписувався ОСОБА_3 зазначалась інша пропорція по частках у статутному капіталі ПП «Липова Алея» та зовсім інша вартість продажу. Крім того, жодних коштів у відповідності до п. 2.1 договору ОСОБА_3 не передавалось ОСОБА_2 .

Відповідач-1 не надав письмового відзиву на апеляційну скаргу подану відповідачем-2, як і відповідач-2 не надав суду письмового відзиву на подану відповідачем-1 апеляційну скаргу.

Розгляд заявлених клопотань

Представником відповідача-1 подано клопотання б/н від 01.12.2020 року (вх. № 01-05/3514/20 від 01.12.2020 року) про призначення повторної комплексної судової почеркознавчої експертизи. В даному клопотанні ПП «Липова Алея» просить призначити у господарській справі № 914/2195/17 повторну комісійну судову експертизу на вирішення якої поставити наступні питання: - Чи виконано рукописний підпис в графі «Секретар» зборів ОСОБА_2 протоколу № 5 зборів засновників Приватного підприємства «Липова Алея» від 27.04.2015 року ОСОБА_2 чи іншою особою? - Чи виконано рукописний підпис в графі «Продавець» договору про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Липова Алея» від 27.04.2015 р. ОСОБА_2 чи іншою особою? - Чи виконано рукописний підпис в графі «Покупці» договору про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Липова Алея» від 27.04.2015р. ОСОБА_3 чи іншою особою?

Дане клопотання мотивоване тим, що ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.02.2020 року у даній справі було призначено повторну комісійну судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз. Харківський НДІ судових експертиз надав суду повідомлення про неможливість надання висновку експертів № 8544 та повернув матеріали справи № 914/2195/17 без виконання. Згідно з мотивувальною частиною даного повідомлення, клопотання експертів у повному обсязі не задоволено. Відповідач-1 вважає повідомлення Харківського НДІ судових експертиз від 21.08.2020 року безпідставним та необґрунтованим.

Представники позивача та відповідача-3 подали заперечення на клопотання про призначення повторної комплексної судової почеркознавчої експертизи, в якому просять відмовити в задоволенні даного клопотання, зокрема, з тих підстав, що під час виконання Західним апеляційним господарським судом клопотання експертів Харківського НДІ судових експертиз, відповідач-1 не надав необхідні матеріали для проведення названої експертизи. Крім того, в клопотанні не наведено, які питання не досліджено експертами у попередніх судових експертизах.

В судовому засіданні представники відповідача-1 та відповідача-2 підтримали заявлене клопотання.

Представник позивача проти поданого відповідачем-1 клопотання про призначення повторної комплексної судової почеркознавчої експертизи у справі № 914/2195/17 заперечив.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, порадившись, прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача-1 про призначення у даній справі повторної судово-економічної експертизи, враховуючи таке.

Частиною 2 статті 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду призначити додаткову або повторну судову експертизу та у цих випадках слід виходити з такого.

Згідно з частиною 2 статті 107 Господарського процесуального кодексу України за наявності сумнівів у правильності висновку експерта (необґрунтованість, суперечність з іншими матеріалами справи тощо) за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити повторну експертизу, доручивши її проведення іншим експертам.

Повторною визнається судова експертиза, у проведенні якої експерт досліджує ті ж самі об`єкти і вирішує ті ж самі питання, які досліджувалися і вирішувалися у первинній судовій експертизі. Нові об`єкти на дослідження повторної судової експертизи подаватися не можуть, так само як не можуть ставитися на її вирішення питання, які не розглядалися попередньою експертизою.

Повторна судова експертиза призначається з ініціативи суду або за клопотанням учасників процесу, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності, або за наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Повторну судову експертизу може бути призначено також, якщо є розходження у висновках кількох експертів і їх неможливо усунути шляхом одержання додаткових пояснень експертів у судовому засіданні.

Однак, у даній справі відповідач-1 належним чином не обгрунтував своїх доводів щодо необхідності втретє призначати комісійну судово-почеркознавчу експертизу за наявності обставин, пов`язаних із ненаданням учасниками справи за клопотанням експертів Харківського НДІ судових експертиз необхідних матеріалів для проведення повторної комісійної судово-почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.02.2020 року, у зв`язку з чим експертами складено повідомлення про неможливість надання висновку у справі № 914/2195/17 та повернуто матеріали справи.

В судовому засіданні представники відповідача-1 та відповідача-2 підтримали доводи, наведені у апеляційних скаргах,.

Представник позивача просив залишити без змін рішення господарського суду Львівської області від 28.10.2019 року у справі № 914/2195/17, апеляційні скарги - без задоволення.

Відповідач-3 не забезпечив явки в судове засідання уповноваженого представника. З датою, часом і місцем розгляду справи ознайомлений під розписку в судовому засіданні 01.12.2020 року.

Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання представників сторін.

Отже, в силу положень ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при відсутності уповноваженого представника відповідача-3.

Обставини справи

Як вбачається з відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, 25.01.2008 року в Єдиний державний реєстр було внесено запис про проведення державної реєстрації юридичної особи ПП «Липова Алея» за номером запису 0019239 (т. 1, а.с. 30-35).

Рішенням власника ПП «Липова Алея» ОСОБА_2 №2 від 27.06.2014 року, який володіє 100 % голосів від загальної кількості учасників, вирішено відступити шляхом продажу 25% частки в статутному капіталі ПП «Липова Алея», шляхом укладення договору про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі Підприємства ОСОБА_1 (реєстраційна справа №1_415_019239_34 (том 1), а.с. 12).

На підставі вказаного рішення між ОСОБА_2 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) 27.06.2014 року укладено договір про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Липова Алея». Відповідно до п. 1.1 договору Продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі передати у власність Покупця частину належної Продавцю частки у розмірі 250,00 грн., що становить 25% статутного капіталу Приватного підприємства «Липова Алея», з усіма правами та обов`язками, що належать учаснику Підприємства відповідно до статуту Підприємства та законодавства України, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити частину частки (реєстраційна справа, а.с. 29-30).

За рішенням зборів засновників Приватного підприємства «Липова Алея», оформленим протоколом №4 від 27.06.2014 року, у зв`язку з придбанням ОСОБА_1 частки в статутному капіталі Підприємства було внесено зміни до статуту Підприємства, а також вирішено створити виконавчий орган - дирекцію Підприємства та призначити на посаду директора ОСОБА_2 , а на посаду комерційного директора - ОСОБА_1 (реєстраційна справа, а.с. 13).

В подальшому, 09.09.2014 року між ОСОБА_2 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Липова Алея», згідно п. 1.1 договору Продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі передати у власність Покупця частину належної Продавцю частки у розмірі 200,00 грн., що становить 20% статутного капіталу Приватного підприємства «Липова Алея», з усіма правами та обов`язками, що належать учаснику Підприємства відповідно до статуту Підприємства та законодавства України, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі прийняти та оплатити частину частки (реєстраційна справа, а.с. 53-54).

За рішенням зборів засновників Приватного підприємства «Липова Алея», оформленим протоколом №5 від 09.09.2014 року, у зв`язку з придбанням ОСОБА_1 частки в статутному капіталі підприємства було вирішено розподілити частки у статутному капіталі Приватного підприємства «Липова Алея» наступним чином: ОСОБА_2 - 550,00 грн., що відповідає 55% статутного капіталу підприємства; ОСОБА_1 - 450,00 грн., що відповідає 45% статутного капіталу Підприємства, та затвердити зміни до статуту Приватного підприємства «Липова Алея» у запропонованій редакції, шляхом викладення у новій редакції ( реєстраційна справа а.с. 51).

Відповідно до п.1.2 статуту Приватного підприємства «Липова Алея» (нова редакція), затвердженого протоколом №5 зборів засновників від 09.09.2014 року, державну реєстрацію якого проведено 11.09.2014 року за номером запису 2019239, засновниками і власниками підприємства є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 42-56).

Засновники підприємства мають право брати участь в управлінні справами Підприємства, в порядку, визначеному цим статутом та чинним законодавством України; брати участь у розподілі прибутку Підприємства та одержувати його частку (дивіденди) пропорційно належним їм часткам у статутному капіталі Підприємства; обирати та бути обраним до органів управління і контролю Підприємства; відступати свою частку (її частину) іншим Засновникам (третім особам) у порядку, передбаченому цим статутом та чинним законодавством України; передати чи іншим чином відчужити свою частку в Підприємстві та одержати частину майна Підприємства на умовах та у порядку, передбачених цим статутом та чинним законодавством України (п.4.3 статуту).

Розділом 5 статуту визначено органи управління Підприємством та їх посадові особи.

Так, відповідно до п.5.1 статуту, вищим органом Підприємства є збори засновників, до компетенції яких входить, в тому числі, внесення змін до статуту Підприємства, зміна розміру його статутного капіталу (п.5.2.2 статуту) та вирішення питання про придбання Підприємством або передачу частки Засновника іншому Засновнику або третій особі (п.5.2.3 статуту).

Пунктом 5.3 статуту встановлено порядок прийняття рішень зборами Засновників. Збори засновників вважаються повноважними, якщо на них присутні Засновники (представники Засновників), що володіють у сукупності 100% голосів. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують Засновники, що володіють у сукупності 100% загальної кількості голосів учасників Підприємства. Кожен з Засновників Підприємства на зборах Засновників має кількість голосів, пропорційну розміру його частки у статутному капіталі. Голосування на зборах засновників провадиться за принципом - на один відсоток статутного капіталу припадає один голос. Збори Засновників Підприємства скликаються будь-яким членом дирекції Підприємства.

Відповідно до п.5.5 статуту, виконавчим органом Підприємства, що здійснює управління його поточною діяльністю, є Дирекція.

Згідно з п.6.1 статуту, для забезпечення фінансово-господарської діяльності Підприємства за рахунок внесків Засновників формується статутний капітал у розмірі 1000,00 грн., що становить 100% статутного капіталу Підприємства.

Статутний капітал поділений на 1000 часток номінальною вартістю 1 гривня кожна. На момент підписання статуту Підприємства статутний капітал Підприємства розподіляється між засновниками у відповідних частках та у таких розмірах: громадянин України ОСОБА_2 , що володіє часткою вартістю 550,00 грн., що відповідає 55% статутного капіталу Підприємства; громадянка України ОСОБА_1 , що володіє часткою вартістю 450,00 грн., що відповідає 45% статутного капіталу Підприємства (п.6.2. статуту).

В матеріалах судової справи № 914/2195/17 знаходиться засвідчена позивачем копія договору від 27.04.2015 року про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Липова Алея» між ОСОБА_2 (Продавець), ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (Покупці) (т. 1, а.с. 40-41).

За змістом названої копії договору, Продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність частку в статутному капіталі Приватного підприємства «Липова Алея» з усіма правами та обов`язками, що належать учаснику Підприємства відповідно до статуту підприємства та законодавства України, у розмірі 55% статутного капіталу, що становить 550,00 грн., а Покупці приймають частку, а саме: ОСОБА_1 - 25 %, ОСОБА_3 - 30%, в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі (п.1.1).

За домовленістю сторін ціна продажу складає 550,00 грн., що становить номінальну вартість частки, яка повністю оплачена Покупцями Продавцю пропорційно до придбаних часток в статутному капіталі, до підписання цього договору (п.2.1).

Відповідно до п.9.1 договір набирає чинності з моменту його підписання.

В розділі 10 договору «Підписи сторін» проставлено підписи навпроти прізвищ ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Також, в матеріалах справи міститься копія протоколу №5 зборів засновників Приватного підприємства «Липова Алея» від 27.04.2015 року (т. 1, а.с. 38-39).

Як вбачається зі змісту цієї копії протоколу, на засіданні присутні: ОСОБА_2 - 55% частки в статутному капіталі та ОСОБА_1 - 45% частки в статутному капіталі Підприємства, запрошена - ОСОБА_3 .

Зборами засновників 27.04.2015 року вирішено: обрати головою зборів засновників Приватного підприємства «Липова Алея» ОСОБА_1 , а секретарем зборів засновників Приватного підприємства «Липова Алея» - ОСОБА_2 ; відступити шляхом укладання договору купівлі-продажу ОСОБА_2 частку, що становить 55% статутного капіталу Приватного підприємства «Липова Алея» шляхом укладення договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Липова Алея» - 25% ОСОБА_1 та 30% - ОСОБА_3 , припинити участь ОСОБА_2 у складі засновників Підприємства.

Крім того, вказаними зборами засновників вирішено розподілити частки у статутному капіталі Приватного підприємства «Липова Алея» наступним чином: ОСОБА_1 - 70% статутного капіталу Підприємства (700,00 грн.), ОСОБА_3 - 30% статутного капіталу Підприємства (300,00 грн.); ліквідувати виконавчий орган Підприємства - Дирекцію Підприємства; затвердити зміни до статуту Приватного підприємства «Липова Алея» у запропонованій редакції, шляхом викладення у новій редакції; провести державну реєстрацію змін до установчих документів нової редакції статуту Підприємства відповідно до чинного законодавства України.

На протоколі №5 зборів засновників Приватного підприємства «Липова Алея» від 27.04.2015 року проставлено підписи навпроти прізвищ голови зборів ОСОБА_1 та секретаря зборів ОСОБА_2 .

За клопотанням представника відповідача ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено оригінал заяви про звільнення ОСОБА_2 від 27.04.2015 р., копії Реєстру присутніх на загальних зборах ПП «Липова Алея» при розгляді порядку денного протоколів №5, 6 від 27.04.2015 року (а.с.109 -112, т.1).

Відповідно до п.1.2 статуту Приватного підприємства «Липова Алея» (нова редакція), затвердженого протоколом №5 зборів засновників від 27.04.2015 року та державну реєстрацію якого проведено 27.04.2015 року за номером запису 3019239, засновниками і власниками підприємства є: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (т. 1, а.с. 57-71).

Згідно з п.5.1 статуту в цій редакції, органами управління та посадовими особами Підприємства є загальні збори засновників Підприємства та директор.

Статутний капітал поділений на 1000 часток номінальною вартістю 1 гривня кожна. На момент підписання статуту Підприємства статутний капітал Підприємства розподіляється між Засновниками у відповідних частках та у таких розмірах: громадянка України ОСОБА_1 , що володіє часткою вартістю 700,00 грн., що відповідає 70% статутного капіталу Підприємства; громадянка України ОСОБА_3 , що володіє часткою вартістю 300,00 грн., що відповідає 30% статутного капіталу Підприємства (п.6.2 статуту в новій редакції).

Згідно з матеріалами реєстраційної справи Приватного підприємства «Липова Алея» №1_415_019239_34 (том №1), державним реєстратором Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Фенчин В.В. 27.04.2015 року було проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи за номером запису 3019239 (щодо зміни складу засновників, відомостей про засновників, органу управління юридичної особи) (реєстраційна справа, а.с. 64).

28.04.2015 року реєстратором було проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, за номером запису 4019239 (щодо зміни керівника, складу підписантів юридичної особи) (реєстраційна справа, а.с. 97).

В матеріалах судової справи знаходиться нотаріально засвідчене письмове пояснення по суті позовної заяви відповідача-3 ОСОБА_3 від 08.11.2017 року, реєстровий № 5095, в якому відповідач-3 зазначає: щодо загальних зборів ПП «Липова Алея», оформлених протоколом № 5 зборів засновників від 27 квітня 2015 року, на даних зборах не була присутня та не повідомлялась про їх проведення; щодо договору про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі ПП «Липова Алея» від 27.04.2015 року про те, що на доданому позивачем договорі до позовної заяви міститься підпис, схожий на підпис ОСОБА_3 , однак виконаний не нею. Стверджує, що в договорі, який підписувався ОСОБА_3 зазначалась інша пропорція по частках у статутному капіталі ПП «Липова Алея» та зовсім інша вартість продажу. Крім того, жодних коштів у відповідності до п. 2.1 договору ОСОБА_3 не передавалось ОСОБА_2 (а.с.81, т.1).

Відповідно до ухвали господарського суду Львівської області від 13.12.2017 року судом було призначено у даній справі спочатку судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз, а в подальшому ухвалою від 16.07.2018 року - повторну комісійну судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено не менш як двом експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (т. 1, а.с. 175-179, 246-250).

На вирішення обидвох судових експертиз ставились однакові питання: «Чи виконано рукописний підпис в графі «Секретар» зборів ОСОБА_2 протоколу №5 зборів засновників Приватного підприємства «Липова Алея» від 27.04.2015 року ОСОБА_2 чи іншою особою? Чи виконано рукописний підпис в графі «Продавець» договору про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Липова Алея» від 27.04.2015 року ОСОБА_2 чи іншою особою? Чи виконано рукописний підпис в графі «Покупці» договору про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Липова Алея» від 27.04.2015 року ОСОБА_3 чи іншою особою?».

У відповідності до висновку експерта №7159 з криміналістичного дослідження підписів за матеріалами господарської справи №914/2195/17, який складений 29.03.2018 року судовим експертом Львівського НДІСЕ Сех Г.Е. встановлено: «підписи від імені ОСОБА_2 , розташовані у графі «Секретар зборів ОСОБА_2 » на зворотній стороні протоколу №5 зборів засновників Приватного підприємства «Липова Алея» від 27.04.2015 року та у графі «підписи сторін», «Продавець» на зворотній стороні договору про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Липова Алея» від 27.04.2015 року, - виконані самим ОСОБА_2 . Підпис від імені ОСОБА_3 , розташований у графі «Підписи сторін», «Покупці» на зворотній стороні договору про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Липова Алея» від 27.04.2015 року, - виконаний самою ОСОБА_3 (т. 1, а.с. 207-209).

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення повторної комісійної судово-почеркознавчої експертизи №135-137/19-32 від 02.09.2019 року, складеного судовими експертами Київського НДІСЕ Красюком І.П. та Чередниченко О.С. , підпис від імені ОСОБА_2 , що міститься у рядку «Секретар зборів ОСОБА_2 » на зворотній стороні аркуша протоколу №5 зборів засновників Приватного підприємства «Липова Алея» від 27.04.2015 року виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою з ретельним наслідуванням підпису ОСОБА_2 . Підпис від імені ОСОБА_2 , що міститься у рядку «Продавець» розділу « 10.Підписи Сторін» на зворотній стороні аркуша договору про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Липова Алея» від 27.04.2015 року, виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою з ретельним наслідуванням підпису ОСОБА_2 . Встановити чи виконаний підпис від імені ОСОБА_3., що міститься у рядку «Покупці»: ліворуч від друкованого запису « ОСОБА_3 » розділу « 10.Підписи Сторін» на зворотній стороні аркуша договору про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Липова Алея» від 27.04.2015 року ОСОБА_3 чи іншою особою, - не виявилося можливим з причини, що наведена у п.2 дослідницької частини висновку експертів (т. 4, а.с. 3-14).

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційних скарг

У відповідності до частини 1 статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Статтею 80 Цивільного кодексу України унормовано, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Товариства поділяються на підприємницькі та непідприємницькі (ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЦК України).

Відповідно до положень статті 113 Цивільного кодексу України, господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.

Статтею 62 Господарського кодексу України унормовано, що підприємством є самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами. Підприємства можуть створюватись як для здійснення підприємництва, так і для некомерційної господарської діяльності. Підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту. Підприємства незалежно від форми власності, організаційно-правової форми, а також установчих документів, на основі яких вони створені та діють, мають рівні права та обов`язки.

Згідно із ч.ч. 1, 2 статті 113 Господарського кодексу України приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб`єкта господарювання - юридичної особи. Порядок організації та діяльності приватних підприємств визначається цим Кодексом та іншими законами.

З системного аналізу наведених норм права вбачається, що юридичні особи можуть створюватися не лише у формі товариств і установ, а і в інших передбачених законом формах. При цьому господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства, тоді як приватне підприємство є окремою організаційно-правовою формою суб`єкта господарювання, що передбачена статтею 113 Господарського кодексу України. Наявність у підприємства, яке може діяти, зокрема, на основі приватної власності кількох громадян, статутного капіталу не є достатньою підставою для ототожнення його з господарським товариством.

Разом з тим слід враховувати, що порядок створення та діяльності уповноважених власником органів управління приватним підприємством не врегульований ні Цивільним кодексом України, ні Господарським кодексом України. Зокрема, наведеними нормативно-правовими актами не передбачений порядок скликання та проведення загальних зборів учасників приватного підприємства.

Враховуючи те, що підприємство засноване на приватній власності засновників, а статутний капітал підприємства поділений між учасниками на частки, колегія суддів вважає, що відповідно до статті 8 Цивільного кодексу України стосовно правовідносин, які склалися між сторонами у даній справі слід застосувати правові норми цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону), а саме - положення Цивільного та Господарського кодексів України, Закону України «Про господарські товариства», які регулюють правовідносини щодо порядку скликання та проведення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю.

Статутом Приватного підприємства «Липова Алея» та актами законодавства учасникам Підприємства надано право брати участь в управлінні його справами.

Рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Як встановлено частиною 5 статті 61 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Водночас, статутом Приватного підприємства «Липова Алея» не визначено конкретного порядку скликання загальних зборів (зборів засновників), лише зроблено вказівку на те, що такі збори скликаються будь-яким членом Дирекції Підприємства.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України «Про господарські товариства» ( в редакції, чинній на момент вчинення оспорюваних дій - 27.04.2015 року), загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Разом з тим, статутом Підприємства в редакції 09.09.2014 року встановлено, що збори засновників вважаються повноважними, якщо на них присутні засновники (представники засновників), що володіють у сукупності 100% голосів, а рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують засновники, що володіють у сукупності 100% загальної кількості голосів учасників Підприємства (підпункти 5.3.1, 5.3.2 пункту 5.3 статуту).

При цьому, в матеріалах даної судової справи відсутні будь-які докази повідомлення ОСОБА_2 про проведення 27.04.2015 року зборів засновників Приватного підприємства «Липова Алея», оформлених протоколом № 5.

У протоколі № 5 зборів засновників Приватного підприємства «Липова Алея» від 27.04.2015 року зазначено, що на засіданні були присутні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а даний протокол, як секретар зборів підписав ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що дане рішення загальних зборів є недійсним, оскільки про дату та час проведення загальних зборів та порядок денний таких зборів від повідомлений не був, участі в них не брав та стверджує, що жодних протоколів зборів щодо прийнятих на цих зборах рішень не підписував, а такі рішення були прийняті за відсутності передбаченого статутом підприємства кворуму.

Як зазначалось вище, судом першої інстанції було призначено у даній справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз. Разом з тим, у зв`язку з наявністю сумнівів у правильності висновку експерта Львівського НДІСЕ № 7159 від 29.03.2018 року місцевий господарський суд призначив повторну комісійну судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено не менш як двом експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, за результатами проведення якої експертами було підписано єдиний висновок.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення правомірно врахував саме висновок експертів за результатами проведення повторної комісійної експертизи від 02.09.2019 року, відхиливши при цьому висновок експерта від 29.03.2018 року, враховуючи таке.

Первинна експертиза проводилась старшим судовим експертом лабораторії почеркознавчих та технічних досліджень документів, судовим експертом другого кваліфікаційного класу, стаж експертної роботи з 2004 року.

Повторна комісійна експертиза проводилась комісією експертів у складі заступника завідувача відділу почеркознавчих досліджень лабораторії криміналістичних видів досліджень, судового експерта першого кваліфікаційного класу, зі стажем експертної роботи з 2005 року та старшого судового експерта відділу почеркознавчих досліджень лабораторії криміналістичних видів досліджень, судового експерта другого кваліфікаційного класу, стаж експертної роботи з 2011 року, які за результатами проведених досліджень підписали єдиний висновок.

При проведенні експертного дослідження експерти Київського НДІСЕ використовували значно більшу кількість нормативних актів та методик і науково-технічної та довідкової літератури, ніж експерт Львівського НДІСЕ, а також вимірювальні та технічні засоби, які не було використано експертом при проведенні первинної експертизи.

Крім того, в ході проведення комісійної повторної експертизи було використано набагато більше матеріалу для порівняльного дослідження, ніж це було зроблено в ході проведення первинної експертизи, а в цілому висновок експертів Київського НДІСЕ є значно грунтовнішим та повнішим порівняно з висновком експерта Львівського НДІСЕ, містить більше ілюстративних матеріалів, а в його дослідницькій частині ідентифіковано чіткі ознаки розбіжностей різних ступеней, які дають можливість відрізнити досліджувані підписи від взірцевих та виявити ознаки того, що підписи на досліджуваних документах виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою з ретельним наслідуванням підпису.

Беручи до уваги також і узгодженість висновку експертів Київського НДІСЕ з іншими матеріалами справи, зокрема нотаріально посвідченими поясненнями ОСОБА_3 , в яких зазначено, що остання не була присутня на зборах засновників, як це зазначено у відповідному протоколі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне спиратись саме на даний висновок при вирішенні спору по суті.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є, зокрема, прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України «Про господарські товариства»).

Таким чином, за обставин відсутності доказів повідомлення позивача про скликання зборів 27.04.2015 року, та одночасної наявності заперечень позивача щодо його участі в таких зборах, взявши до уваги вищенаведений висновок експертів за результатами проведення повторної комісійної судово-почеркознавчої експертизи та встановивши, що позивач не підписував протокол зборів №5 від 27.04.2015 року, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про те, що ОСОБА_2 не брав участі в зборах засновників ПП «Липова Алея» 27.04.2015 р., внаслідок чого був відсутній передбачений статутом Підприємства кворум, що є безумовною підставою для визнання недійсними рішень зборів засновників, які оформлені протоколом №5 від 27.04.2015 року.

Рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що оспорювані рішення зборів є саме недійсними, оскільки ці рішення не породили правових наслідків з дня їх прийняття, у зв`язку з чим суд першої інстанції в цій частині позовних вимог правомірно відмовив.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним договору про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі ПП "Липова Алея" від 27.04.2015 року, колегія суддів враховує таке.

За приписами частини 1 статі 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (в редакції чинній на момент оспорювання дій - 27.04.2015 року).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються, зокрема, майнові права та обов`язки. Будь-який правочин з відчуження (відступлення) частки є двостороннім, тобто на його укладення необхідна згода учасника, який відчужує (відступає) частку, і згода набувача частки. Відступлення частки у статутному капіталі є правовим механізмом, за яким відбувається її відчуження на підставі договору купівлі-продажу, міни або дарування тощо; відступлення частки не є окремим різновидом договору.

Відступлення частки в статутному капіталі має своєю метою припинити право власності на цю частку, щоб певна інша особа набула право на цю частку. Відступлення за правовою природою є відчуженням частки за волею учасника, що спрямоване на передачу учасником іншій особі у власність належної йому частки або її частини.

Оспорюваний договір відступлення частки за своєю природою є договором купівлі-продажу.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. (ч.1 ст.655 ЦК України).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені ст.203 ЦК України: - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1 ст.203); - особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2 ст.203); - волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3 ст.203); - правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4 ст.203); - правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5 ст.203); - правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. (ч.6 ст.203).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. (ст.204 ЦК України).

Стаття 215 ЦК України підставою недійсності правочину визначає недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефектів (незаконності) змісту правочину, дефектів (недотримання) форми, дефектів суб`єктного складу, дефектів волі - невідповідності волі та волевиявлення.

Як було згадано вище, висновком експертів за результатами проведення повторної комісійної судово-почеркознавчої експертизи підтверджено і ту обставину, що підпис від імені ОСОБА_2 , що міститься у рядку «Продавець» розділу « 10.Підписи Сторін» на зворотній стороні аркуша договору про відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Липова Алея» від 27.04.2015 р., виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою з ретельним наслідуванням підпису ОСОБА_2 , тобто оспорюваний договір не підписаний позивачем.

Отже, оспорюваний договір вчинений з недотриманням одного з основних принципів цивільного права - принципу свободи договору, поза волею позивача, спрямований на порушення права власності позивача, що у своїй сукупності свідчить про наявність передбачених ст.203 ЦК України та ст.215 ЦК України підстав для визнання такого договору недійсним, про що судом першої інстанції зроблено вірний висновок.

Як видно з матеріалів даної господарської справи, позивач також просив суд визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи від 27.04.2015 р. за № запису 3019239; визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах за №4019239 від 28.04.2015 року.

Між тим, дані вимоги є похідними від корпоративного спору, оскільки оскаржувані записи було вчинено на підставі рішень зборів засновників підприємства. Тому суд першої інстанції обґрунтовано та підставно задоволив вказані вимоги у зв`язку із задоволенням основної вимоги про визнання недійсними рішень зборів засновників.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків по суті спору, наведених в рішенні господарського суду Львівської області від 28.10.2019 року у справі № 914/2195/17.

Зокрема, апелянти стверджують, що судом першої інстанції не були враховані наступні докази: реєстр присутніх на загальних зборах ПП «Липова Алея» 27.04.2015 року, реєстраційна картка для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи від 27 квітня 2015 року та опис документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» від 27.04.2015.

З цього приводу, колегія суддів зазначає, що документи реєстраційної справи, на які покликаються скаржники, стосуються вчинення дій, які є наслідком прийняття оспорюваного рішення загальних зборів та самі по собі не породжують ніяких правових наслідків. Ці документи не були об`єктом дослідження судових почеркознавчих експертиз, і жоден з учасників справи не заявляв про це у ході розгляду справи відповідних клопотань.

За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення господарського суду Львівської області від 28.10.2019 року у справі № 914/2195/17 необхідно залишити без змін, апеляційні скарги - без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційні скарги без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржників відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Приватного підприємства "Липова Алея" б/н від 22.11.2019 року (вх. № 01-05/4258/19 від 28.11.2019 року) та ОСОБА_1 б/н від 29.11.2019 року (вх. № 01-05/4444/19 від 10.12.2019 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Львівської області від 28.10.2019 року у справі № 914/2195/17 - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційних скарг покласти на скаржників.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя О.І. Матущак

Суддя Г.Г. Якімець