ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
10 грудня 2020 року Справа № 916/1244/20
Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С.,
при секретарі судового засідання Матвєєвої В.В.,
за участю представників учасників справи:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
від третьої особи: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.05.2020 у справі № 916/1244/20 передано вказану позовну заяву за територіальною підсудністю до Господарського суду Миколаївської області.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 13.11.2020 було відмовлено в задоволенні позову Державного підприємства Науково-дослідний проектно-конструкторський інститут морського флоту України з дослідним виробництвом.

17.11.2020 на електронну адресу суду від представника ТОВ Алатекс надійшло клопотання б/н від 17.11.2020 (вх. № 14587/20) про покладення на позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №916/1244/20.

Ухвалою суду від 18.11.2020 розгляд вказаного клопотання призначено на 26.11.2020 о 10:30.

Вказане клопотання, з посиланням на положення ст. ст. 123, 124, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), обґрунтоване тим, що згідно з договором про надання правової допомоги № 12/06/20 від 12.06.2020 (далі договір), з урахуванням додаткової угоди № 1 від 13.10.2020 до нього, сторонами визначено, що винагорода виконавця за надання правової допомоги (гонорар) становить 1000 грн. за 1 годину роботи виконавця. Інші умови оплати можуть визначатися в додатковій угоді/додаткових угодах, що є невід`ємною частиною договору.

Заявник вказує, що виконавцем на підготовку та ведення справи № 916/1244/20 у Господарському суді Миколаївської області витрачено 10 годин 15 хвилин робочого часу.

09.12.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про зменшення витрат на правничу допомогу (вх. № 15717/20), в якій підприємство, посилаючись на ст. ст.3, 73, 74, 76-79, 129 ГПК України, практику Верховного Суду та Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, заперечує щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, та просить суд зменшити їх розмір, відмовивши в задоволенні клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі та зазначає наступне, зокрема:

- інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, зокрема, перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару не може вважатись тим розрахунком виконаних адвокатом та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги, подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу;

- в акті приймання передачі наданих послуг визначена вартість робіт за збирання доказів, необхідних для підготовки відзиву у сумі 1000 грн., але не надано розшифровки таких послуг, з урахуванням того, що в матеріалах справи знаходяться лише ксерокопії документів по виконанню спірного договору, наданих ТОВ Алатекс; жодного підтвердження стосовно збирання доказів представником відповідача не надано;

- роботи з аналізу актуальної судової практики з аналогічних питань та формування правової позиції є необґрунтованими та такими, що не підлягають відшкодуванню, з урахуванням того, що аналіз актуальної судової практики це є обов`язок адвоката, з урахуванням самої специфіки професії;

- щодо визначеного в акті здачі-приймання часу 3 години (3000,00 грн.) за підготовку відзиву та формування додатків до нього, позивач вважає, що зазначений розрахунок є необґрунтованим та завищеним, незрозумілим в чому полягає формування додатків до відзиву;

- витрати на підготовку пояснень та клопотань від 08.07.2020 року з розрахунку 1000 грн., позивач вважає, що такі витрати є необґрунтованими, з урахуванням того, що пояснення відтворюють доводи, викладені відповідачем в відзиві на позов, а відповідно складення такого процесуального документу не зайняло багато часу та не вимагало значного обсягу робіт;

- заявлені до відшкодування витрати, визначені у акті приймання-передавання, за участь у судових засіданнях 16.08.2020, 03.11.2020, які лише переносились на іншу дату, та 13.11.2020 (проголошення рішення суду) є необґрунтованими, з урахуванням того, що незначна тривалість судового засідання у суді у справі не відповідає заявленим витратам за участь в судових засіданнях при розгляді справи по суті, і не співрозмірна розміру витрат і затраченого адвокатом часу, тобто не відповідає критерію реальності таких витрат;

- витрати на аналіз законодавства, судової практики, підготовку додаткових пояснень чи інших процесуальних документів, які не є заявами по суті справи, і вчинення (виконання) яких не вимагається згідно з процесуальним законом, не є обов`язковими для відшкодування у кожному без винятку випадку, і ця робота не вплинула на розгляд справи, з урахуванням того, що якщо доводи і позиція сторін протягом усього часу розгляду справи не змінювалися і доводи пояснень та відзиву не відрізнялися;

- заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу, є не співмірними до предмета та суми позову, враховуючи те, що заборгованість, стягнення якої виникло у зв`язку із недобросовісною поведінкою відповідача, який фактично користувався комунальними послугами; зловживання своїми правами щодо необґрунтованої відмови від укладання такого договору, що в свою чергу призвело до оплати комунальних послуг, якими користувався відповідач за рахунок позивача; невідшкодування земельного податку позивачу лише з причин зловживання своїми правами відповідачем;

- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ухвалою суду від 26.11.2020, занесеною до протоколу судового засідання, відкладено розгляд клопотання на 10.12.2020 о 09:30, про що повідомлено учасників справи ухвалою суду від 26.11.2020.

Сторони явку повноважних представників у судове засідання 10.12.2020 не забезпечили, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Господарським судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою.

Згідно ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення про причини неявки.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для розгляду клопотання по суті за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 10.12.2020 підписано вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Розглянувши клопотання представника відповідача адвокатам Єленич Оксани Володимирівни (далі Єленич О.В.), суд дійшов наступних висновків.

13.08.2020 представником відповідача до суду подано клопотання б/н від 12.08.2020 (вх. № 13.08.2020), в якому вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи № 916/1244/20 (том 1, арк. 159-162), а саме:

1. Збирання доказів, необхідних для підготовки відзиву в кількості 1 години на суму 1000,00 грн.

2. Аналіз актуальної судової практики з аналогічних питань та формування правової позиції в кількості 2 годин на суму 2000,00 грн.

3. Підготовка відзиву та формування додатків до нього в кількості 3 годин на суму 3000,00 грн.

4. Підготовка пояснень та клопотань по справі в кількості 1 години на суму 1000,00 грн.

Всього в кількості 7 годин на суму 7000,00 грн.

Попередній орієнтовний розрахунок подано відповідно до договору про надання правової допомоги № 12/06/20 від 12.06.2020.

Тариф погодинної оплати за надання послуг (згідно п. 4.1 договору) становить 1000,00 грн.

Витрати відповідача на професійну правничу допомогу ТОВ Алатекс підтверджуються наступними доказами:

- договором № 12/06/20 про надання правової допомоги від 12.06.2020, укладеним між ТОВ Алатекс (клієнт) та адвокатом Єленич Оксаною Володимирівною (виконавець) (том 1, арк. 160, 161);

- додатковою угодою № 1 від 13.10.2020 до договору № 12/06/20 від 12.06.2020 (том 2, арк. 4);

- актом приймання-передачі наданих послуг № 13/11/20 від 13.11.2020 на загальну суму 10250,00 грн. (том 2, арк. 4, 5);

- копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 794 від 31.07.2012 (том 1, арк. 65);

- ордером на надання правничої (правової) допомоги ТОВ Алатекс на підставі договору № 12/06/20 про надання правової допомоги від 12.06.2020 (том 1, арк. 64).

Відповідно до статті 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Матеріалами справи підтверджено, що 12.06.2020 між позивачем та адвокатом Єленич О.В. був укладений договір № 12/06/20 про надання правової допомоги (далі договір), відповідно до умов якого адвокат Єленич О.В. (виконавець) зобов`язалася усіма законними способами здійснювати представництво клієнта (відповідача), захищати його права і законні інтереси, надавати усі види правової допомоги, в обсязі та на умовах, встановлених у цьому договорі та додаткових угодах до нього, в межах чинного законодавства України, а клієнт зобов`язаний оплатити всі види правової допомоги виконавця та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору (п. 1.1 договору).

Винагорода виконавця за надання правової допомоги (гонорар) становить 1000 грн. за 1 годину роботи виконавця. Інші умови оплати можуть визначатися в додатковій угоді/додаткових угодах, що є невід`ємною частиною договору (п. 4.1 договору).

Відповідно до п. 7.1 договору, він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений п. 7.1 цього договору та закінчується 31.12.2020 (п. 7.2 договору).

13.10.2020 сторонами договору укладено додаткову угоду № 1 до цього договору.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 1 сторони дійшли згоди викласти п. 4.2 договору в наступній редакції: п. 4.2. Оплата гонорару здійснюється клієнтом в готівковій або безготівковій формі на підставі рахунку виконавця після вирішення питання клієнта по суті або після набрання рішення суду законної сили.

Даний договір та додаткова угода № 1 підписані і скріплені печаткою відповідача без заперечень та зауважень.

13.11.2020 відповідач та адвокат Єленич О.В. підписали акт приймання-передачі наданих послуг № 13/11/20 (далі акт № 13/11/20), яким сторони підтвердили надання належним чином правової допомоги у справі № 916/1244/20, затвердили обсяг наданих послуг та їх вартість, яка складає 10250,00 грн.

Відповідно до вказаного акту, відповідачу були надані наступні послуги:

1. Збирання доказів, необхідних для підготовки відзиву в кількості 1 години на суму 1000,00 грн.

2. Аналіз актуальної судової практики з аналогічних питань та формування правової позиції в кількості 2 годин на суму 2000,00 грн.

3. Підготовка відзиву та формування додатків до нього в кількості 3 годин на суму 3000,00 грн.

4. Підготовка пояснень та клопотань по справі в кількості 1 години на суму 1000,00 грн.

5. Представництво інтересів клієнта у судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Миколаївської області 16.07.2020 о 10:00 в кількості 15 хвилин на суму 250,00 грн.

6. Представництво інтересів клієнта у судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Миколаївської області 13.08.2020 о 09:30 в кількості 1 години на суму 1000,00 грн.

7.Підготовка заперечень на відповідь на відзив від 18.08.2020 в кількості 1 години на суму 1000,00 грн.

8. Представництво інтересів клієнта у судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Миколаївської області 15.09.2020 об 11:30 в кількості 15 хвилин на суму 250,00 грн.

9. Представництво інтересів клієнта у судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Миколаївської області 15.10.2020 о 10:30 в кількості 15 хвилин на суму 250,00 грн.

10. Представництво інтересів клієнта у судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Миколаївської області 03.11.2020 об 11:00 в кількості 15 хвилин на суму 250,00 грн.

11. Представництво інтересів клієнта у судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Миколаївської області 13.11.2020 об 11:00 в кількості 15 хвилин на суму 250,00 грн.

Всього в кількості 10 годин 15 хвилин на суму 10250,00 грн.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ст. 1, ч. 3 та 5 ст. 27 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Відповідно до ст. 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.ч. 5-8 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є не співмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу по пунктах 1, 2, 3, 4 наданих послуг згідно акту № 13/11/20 щодо збирання доказів, необхідних для підготовки відзиву в кількості 1 години на суму 1000,00 грн., аналізу актуальної практики з аналогічних питань та формування правової позиції у кількості 2 годин на суму 2000,00 грн., підготовки відзиву та формування додатків до нього в кількості 3 годин на суму 3000,00 грн. та підготовки пояснень (від 08.07.2020) і клопотань у справі в кількості 1 години на суму 1000,00 грн., то суд зазначає наступне.

За змістом ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Актом приймання-передачі послуг підтверджується волевиявлення сторін та породжуються відповідні юридичні наслідки набуття та припинення відповідних прав. Такий двосторонній акт свідчить про погоджену дію шляхом волевиявлення обох сторін на набуття певних прав та обов`язків.

Отже, договором про надання правової допомоги, актом приймання-передачі послуг може підтверджуватися обсяг наданих послуг на професійну правничу допомогу і виконаних робіт та їх вартість.

Вказане узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Таким чином, суд не приймає до уваги твердження позивача, що інформація, яка міститься в акті приймання-передачі наданих послуг, зокрема, перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком виконаних адвокатом та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги, подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17, від 16.05.2019 у справі № 823/2638/18, від 09.07.2019 у справі № 923/726/18, від 26.02.2020 у справі № 910/14371/18 та від 13.10.2020 у справі № 922/3706/16).

Як вже зазначено, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (ч. 5 ст. 126 ГПК).

Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, позивач не надав.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання позивача на недобросовісну поведінку відповідача у договірних правовідносинах, оскільки позивачем, по-перше, не надано доказів наявності такої недобросовісної поведінки, а по-друге, судом прийнято до уваги, що за результатом розгляду позову ДП УКРНДІМФ, суд не знайшов правових підстав для задоволення позовних вимог, що, в свою чергу, може свідчити про відсутність у діях відповідача порушень прав та законних інтересів позивача.

Тому суд вважає, що відповідачем доведено належними доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу по п. п. 1, 2, 3, 4 наданих послуг згідно акту № 13/11/20 щодо збирання доказів, необхідних для підготовки відзиву в кількості 1 години на суму 1000,00 грн., аналізу актуальної практики з аналогічних питань та формування правової позиції у кількості 2 годин на суму 2000,00 грн., підготовки відзиву та формування додатків до нього в кількості 3 годин на суму 3000,00 грн. та підготовки пояснень (від 08.07.2020) та клопотань у справі в кількості 1 години на суму 1000,00 грн.

Натомість, позивачем не доведено не співмірність розміру витрат відповідача на оплату послуг адвоката за розгляд справи в цій частині.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу по пункту 7 наданої послуги згідно акту № 13/11/20 щодо підготовки заперечення на відповідь на відзив від 18.08.2020 в кількості 1 години на суму 1000,00 грн., то в цій частині відшкодування судом відмовлено з огляду на наступне.

Як вказано вище, відповідно до ч. 6 ст. 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Судом встановлено, що у вказаному клопотанні представником відповідача б/н від 12.08.2020 у попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи № 916/1244/20, не передбачено витрати на підготовку заперечень на відповідь на відзив (том 1, арк. 159 на звороті). В свою чергу, ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі від 01.06.2020 встановлено відповідачу строк у 5 днів з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечень на відповідь на відзив. Отже, відповідач міг перебачити витрати на підготовку та написання заперечень на відповідь на відзив.

Враховуючи, що відповідач ТОВ Алатекс подав суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, в якому не передбачено витрати на підготовку заперечень на відповідь на відзив, суд відмовляє у відшкодуванні відповідачу з позивача таких судових витрат в розмірі 1000,00 грн.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі № 904/4494/18.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу по пунктам 5, 6, 8, 9, 10, 11 наданих послуг згідно акту № 13/11/20 щодо участі в судових засіданнях Господарського суду Миколаївської області у справі № 916/1244/20 в кількості 2 годин 15 хвилин на суму 2250,00 грн., то суд зазначає наступне.

Позивач, посилаючись на те, що участь в судових засіданнях 16.08.2020, 03.11.2020, які лише переносились на іншу дату, та 13.11.2020 (проголошення рішення суду) є необґрунтованими з урахуванням того, що незначна тривалість судового засідання у суді у справі не є співмірною розміру витрат і затраченого адвокатом часу, тобто не відповідає критерію реальності таких витрат, просить суд в цій частині витрат відповідачу відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до п. 2, 4 ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін.

Отже, право учасника справи на участь у судових засіданнях передбачено прямо законом. Виходячи з положень законодавства, суд дійшов висновку, що участь представника учасника справи в судовому засіданні є: по-перше, реалізацією права на отримання правничої допомоги та висловлення правової позиції в суді, а по-друге, добросовісним виконанням процесуальних обов`язків. Отже, витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з участю адвоката в судовому процесі, є необхідними, передбачуваними, реальними та фактичними. В цій частині твердження позивача визнаються судом безпідставними.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду господарської справи №916/1244/20 за участю представника відповідача адвоката Єленич О.В. було проведено 6 судових засідань загальною тривалістю 3 години 58 хвилин, що підтверджується протоколами звукозапису від 16.07.2020, від 13.08.2020, від 15.09.2020, від 15.10.2020, від 13.11.2020.

Таким чином, виходячи з тарифу погодинної оплати (1000,00 грн./год), суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених витрат на професійну правничу допомогу по пунктам 5, 6, 8, 9, 10, 11 наданих послуг згідно акту № 13/11/20 щодо участі в судових засіданнях господарського суду в кількості 2 годин 15 хвилин на суму 2250,00 грн.

Суд звертає увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Вказане узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Враховуючи вищевикладене, суд вбачає обґрунтованими та підтвердженими понесені відповідачем ТОВ Алатекс судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9250,00 грн., які складаються з:

- збирання доказів, необхідних для підготовки відзиву в кількості 1 години на суму 1000,00 грн.

- аналіз актуальної судової практики з аналогічних питань та формування правової позиції в кількості 2 годин на суму 2000,00 грн.

- підготовка відзиву та формування додатків до нього в кількості 3 годин на суму 3000,00 грн.

- підготовка пояснень та клопотань по справі в кількості 1 години на суму 1000,00 грн.

- представництво інтересів клієнта у судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Миколаївської області 16.07.2020 о 10:00 в кількості 15 хвилин на суму 250,00 грн.

- представництво інтересів клієнта у судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Миколаївської області 13.08.2020 о 09:30 в кількості 1 години на суму 1000,00 грн.

- представництво інтересів клієнта у судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Миколаївської області 15.09.2020 об 11:30 в кількості 15 хвилин на суму 250,00 грн.

- представництво інтересів клієнта у судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Миколаївської області 15.10.2020 о 10:30 в кількості 15 хвилин на суму 250,00 грн.

- представництво інтересів клієнта у судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Миколаївської області 03.11.2020 об 11:00 в кількості 15 хвилин на суму 250,00 грн.

- представництво інтересів клієнта у судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Миколаївської області 13.11.2020 об 11:00 в кількості 15 хвилин на суму 250,00 грн.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову по даній справі, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9250,00 грн. підлягають відшкодуванню відповідачу ТОВ Алатекс за рахунок позивача ДП УКРНДІМФ у відповідності до ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ГПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 244 ГПК України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 219, 220, 233, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Алатекс б/н від 17.11.2020 (вх. № 14587/20) про покладення на позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 916/1244/20 задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства Науково-дослідний проектно-конструкторський інститут морського флоту України з дослідним виробництвом (65026, м.Одеса, вул. Ланджеронівська, 15-а, ідентифікаційний код 01126996) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Алатекс (54015, м. Миколаїв, вул. Спортивна, 13, оф. 15, ідентифікаційний код 40112914) 9250,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В решті вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Додаткове рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтями 253, 254, 256-259 з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 21.12.2020.

Суддя В.С. Адаховська