ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2020 справа № 914/2775/20

За позовом: Фізичної особи-підприємця Цехмейструк Світлани Йосипівни, м. Свалява Закарпатської області,

до відповідача: Кооперативу «Горизонт», м. Львів,

про: стягнення 70 000,00 грн.

Суддя Козак І.Б.

при секретарі Пришляк Ю.-М.В.

Представники сторін не з`явилися.

На розгляд господарського суду Львівської області Фізичною особою-підприємцем Цехмейструк Світланою Йосипівною подано позов до Кооперативу «Горизонт» про стягнення 70 000,00 грн.

Ухвалою суду від 30.10.2020р. залишено позов без руху для усунення недоліків. 16.11.2020р відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи призначено на 01.12.2020 р. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду по даній справі. Розгляд справи відбувається за правилами, передбаченими ст.ст. 247-252 ГПК України.

Правова позиція позивача.

У судове засідання 22.12.2020р. представник позивача не з`явився, надіслав на електронну адресу суду заяву (вх.№35677/20 від 15.12.2020р.) про розгляд справи за наявними матеріалами без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримав. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач після закінчення терміну дії договору оренди автомобіля від 25.06.2010р. продовжує користуватися цим автомобілем та не повертає його орендодавцеві. На підставі ч.2 ст.785 ЦК України позивач нарахував відповідачу неустойку в розмірі подвійної орендної плати на загальну суму 70 000,00 грн. за період з 01.11.2017р. по 30.09.2020р.

Попередній розрахунок судових витрат позивача:

· 15 000,00 грн. судові витрати.

Правова позиція відповідача.

Відповідач у жодне судове засідання не з`явився. Станом на день проведення засідання на адресу суду не надходило відзиву на позовну заяву чи інших письмових заперечень.

Обставини справи.

25.06.2010 між ОСОБА_1 (орендодавець,позивач у справі), яка зареєстрована фізичною особою-підприємцем, та Кооперативом "Горизонт" (орендар, відповідач у справі) укладено Договір оренди автомобіля (далі - Договір), згідно якого орендодавець зобов`язується передати орендарю в термінове володіння і користування, а орендар зобов`язується прийняти в термінове володіння і користування автомобіль, визначений у даному договорі (орендований автомобіль) і зобов`язується сплачувати орендодавцю орендну плату (п.п. 1.1. Договору).

Пунктами 1.1.2 -1.1.5. Договору визначено, що в оренду передається автомобіль марки: ГАЗ 32212, державний номер: НОМЕР_1 , рік випуску: 2002, колір: червоний, номер кузова (шасі) № НОМЕР_2 , тип ТЗ - пасажирський - В. Право власності орендодавця підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, виданим 09.07.2008 Свалявським ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області (серія НОМЕР_3 ) (п.п. 1.1.9. договору).

Відповідно до п. 4. Договору термін дії оренди автомобіля становить п`ять років з 25 червня 2010 року до 25 червня 2015 року. Після закінчення строку договору, якщо сторони не подали заяву про розірвання договору, договір вважається пролонгованим на тих самих умовах.

Згідно п. 5 Договору плата за користування автомобілем встановлюється в розмірі 1 000,00 грн. за один повний місяць використання (без ПДВ). Загальна сума договору складає 60 000,00 гривень. Плата за користування автомобілем сплачується орендарем готівкою щомісяця, не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним, з урахуванням його фактичного використання.

Також п.п. 7.1.5. Договору встановлено, що орендар має право в односторонньому порядку розірвати, договір оренди транспортного засобу, попередивши письмово про це орендодавця в місячний термін.

Автомобіль повинний бути повернутий орендодавцю протягом трьох календарних днів після закінчення терміну оренди, визначеного п.п. 4.1. договору чи у зв`язку з припиненням договору на інших умовах, у справному стані з обліком нормального фізичного зносу, що виник у період експлуатації (п.п. 8.1. Договору).

Якщо орендар не повернув орендований автомобіль у термін, передбачений п.п. 8.1. договору, то несе ризик випадкового знищення та пошкодження автомобіля (п.п. 8.2. Договору).

Сторони погодили, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п.п. 10.1. Договору).

Листом від 29.06.2016 за вих. №18 Боржник повідомив ОСОБА_2 , що припиняє дію договору у зв`язку з відсутністю подальшої необхідності у використанні автомобіля.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 06 квітня 2018 р. у справі № 906/1/18 (дата набрання законної сили: 08.05.2018) за позовом Фізичної особи-підприємця Цехмейструк Світлани Йосипівни до Кооперативу "Горизонт" про стягнення забогованості за Договір оренди автомобіля від 25.06.2010р. стягнуто з Кооперативу "Горизонт" на користь Фізичної особи-підприємця Цехмейструк Світлани Йосипівни 46205,90 грн. боргу по орендній платі, 8796,84 грн. пені за прострочення орендних платежів- 10184,94 грн. пені за порушення терміну повернення автомобіля, 1021,59 грн. 3% річних, 4068,18 грн. інфляційних, а також 1069,71 грн. витрат по сплаті судового збору.

Станом на дату винесення рішення орендований автомобіль позивачу не повернутий, спірна сума відповідачем не сплачена.

Оцінка суду.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч.1 ст.610 ЦК України).

Відповідності до ч.І ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) : сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч.1 ст.759 ЦК України).

У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (ч.1 ст.785 ЦК України).

Невиконання або прострочення виконання наймачем обов`язку щодо поверненні речі зумовлює право наймодавця на застосування до наймача особливого виду майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, що відповідно до частини 2 статті 785 ЦК України полягає у сплаті наймачем, який прострочив виконання обов`язку повернення речі, неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Особливий статус зазначеної неустойки обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди виникає після закінчення дії договору оренди і наймодавець (орендодавець) в цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші засоби стимулювання до виконання, окрім як використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном.

Право наймодавця вимагати оплати неустойки відповідно до частини 2 статті 785 ЦК України та обов`язок наймача сплачувати таку неустойку зберігається до моменту повернення наймачем наймодавцю орендованого майна. Винятком з такого правила можуть бути, зокрема, підтверджені належними доказами неправомірні дії (бездіяльність) наймодавця, спрямовані на ухилення від обов`язку прийняти орендоване майно та оформити повернення наймачем орендованого майна, про що зроблено висновок Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 28.08.2018 р. у справі №913/155/17 та Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 13.12.2019 р. у справі №910/20370/17.

Крім того, як вказав Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 06.02.2020 р. у справі №915/1429/19, визначальним для застосування частини другої статті 785 ЦК України у спірних правовідносинах є саме факт неповернення об`єкта найму наймодавцю, а не факт користування/не користування наймачем об`єктом найму, оскільки поняття «неповернення речі» не є тотожним поняттю «не користування» у правовому сенсі статті 785 ЦК України.

Для застосування наслідків, передбачених частиною 2 статті 785 ЦК України, необхідна наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов`язання, відповідно до вимог статті 614 ЦК України. Тобто суду необхідно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але не виконав цього обов`язку зі своєї вини.

Отже, в зобов`язальних правовідносинах вина особи, яка порушила зобов`язання, презюмується. Враховуючи те, що відповідач своєчасно не виконав обов`язок щодо повернення орендованого майна, а також не спростував своєї вини в порушенні зобов`язання, в тому числі не довів вчинення орендодавцем дій, спрямованих на ухилення від прийняття об`єкта оренди від орендаря або на ухилення від підписання акта приймання-передачі майна, нарахування позивачем неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення є підставним.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення суми неустойки, суд встановив правомірність та правильність її нарахування, а отже, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати.

Щодо стягнення судових витрат, то сплачений позивачем судовий збір в силу вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.126 ГПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.ч.4-6 ст.126 ГПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесення витрат позивачем надано:

- копію Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №21/856;

- копію Ордеру на надання правової допомоги від 17.07.2020р.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав, як і не подав заяви про зменшення розміру заявленої правової допомоги.

Суд також враховує позицію Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, наведену в постанові від 03.10.19р. у справі № 922/445/19, про те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Натомість лише щодо розподілу витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Кооперативу «Горизонт»(адреса: 79060, м. Львів, вул.Наукова, буд.26, кв.94, ) на користь Фізичної особи-підприємця Цехмейструк Світлани Йосипівни (адреса: АДРЕСА_1 , ІНП НОМЕР_4 ) 70 000,00 грн. неустойки, 15 000,00 грн. судових витрат.

3. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 24.12.2020р.

Суддя І.Б. Козак