УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

23.12.2020Справа № 910/20294/20

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши

заявуТовариства з обмеженою відповідальністю "Сітіконсалт Девелопмент"
прозабезпечення позову

у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіконсалт Девелопмент"

до Фізичної особи-підприємця Бахтіярова Ростислава Володимировича

про стягнення 183 629,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

21.12.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сітіконсалт Девелопмент" (далі - ТОВ "Сітіконсалт Девелопмент", заявник) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Фізичної особи-підприємця Бахтіярова Ростислава Володимировича (далі - ФОП Бахтіяров Р.В., відповідач) про стягнення грошових коштів у сумі 183 629,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як виконавець, порушив умови договору № 0307-1 від 03.07.2018 р. в частині своєчасного виконання замовлених та частково оплачених позивачем робіт, внаслідок чого у відповідача виник обов`язок повернути грошові кошти, сплачені йому в якості авансового платежу, на суму 183 629,00 грн.

Разом із позовом ТОВ "Сітіконсалт Девелопмент" подало заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, а також на транспортні засоби, що належать відповідачу, в межах розміру заявлених позовних вимог (у тому числі судовий збір) у сумі 186 383, 43 грн.

У якості підстав для накладення арешту на кошти та майно боржника заявник зазначив про порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором на виконання робіт, залишення законних вимог позивача без відповіді та задоволення, протиправне неповернення коштів, належних позивачу, та безпідставне користування ними, а також уникнення від контактів із ТОВ "Сітіконсалт Девелопмент", у зв`язку з чим у заявника виникли побоювання, що така позиція відповідача може утруднити виконання рішення суду, яке буде прийняте за результатами розгляду поданого позову.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову та дослідивши додані до неї докази, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (ст. 136, 137 ГПК України).

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підставою для застосування до відповідача заходів забезпечення позову (накладення арешту на його кошти та майно) заявник обґрунтовує порушенням ФОП Бахтіяровим Р.В. договірного зобов`язання зі своєчасного виконання замовлених позивачем робіт та невиконанням вимог про сплату авансового платежу.

У той же час, суд зазначає, що невиконання відповідачем своїх господарських зобов`язань перед позивачем не є законною підставою (передбаченою законом) для вжиття заходів забезпечення позову та не свідчить про неможливість виконання рішення суду у даній справі у майбутньому.

Як роз`яснено Постановою Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 р., умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення (п. 1, 3).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Разом з тим, заявником не надано доказів, які б свідчили, що відповідачем вчиняються дії, направлені на зменшення грошових коштів на його рахунках чи відчуження свого майна (транспортних засобів). Так само не надано доказів наявності у відповідача грошових коштів на рахунках, відкритих у банківських установах та їх приналежність відповідачу.

Отже, за висновком суду ТОВ "Сітіконсалт Девелопмент" не довело наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача або унеможливлення захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів, а його доводи, викладені у заяві (побоювання), суд вважає припущеннями, що не можуть бути підставою для застосування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року № 16 саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З урахуванням викладеного суд відмовляє ТОВ "Сітіконсалт Девелопмент" у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір за подання заяви про забезпечення позову, у разі відмови у її задоволенні, покладається на заявника (позивача).

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіконсалт Девелопмент" про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та з цього часу може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, визначеними ст. 256-259 ГПК України.

Суддя Головіна К. І.