ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" грудня 2020 р. м. Київ Справа № 911/3682/20

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будіва ТМ» (65091, м. Одеса, вул. Степова, 18/20, код 41795348) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Буд Компані» (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, буд. 3-К, офіс 10, код 42800484) заборгованості за договором № КИ-0620/01 поставки від 01.06.2020 р. у розмірі 186786,16 грн., з яких: 151973,52 грн. боргу, 3510,59 грн. інфляційних втрат, 907,35 грн. 3% річних, 30394,70 грн. штрафу.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будіва ТМ» звернулось до господарського суду Київської області з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Буд Компані» заборгованості за договором № КИ-0620/01 поставки від 01.06.2020 р. у розмірі 186786,16 грн., з яких: 151973,52 грн. боргу, 3510,59 грн. інфляційних втрат, 907,35 грн. 3% річних, 30394,70 грн. штрафу.

Дослідивши заяву в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Буд Компані» 30394,70 грн. штрафу, судом встановлено наступне.

Частина 1 ст. 12 ГПК України визначає, що Господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Грошовим, за змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається, в тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто, в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З вищевикладеного вбачається, що наказне провадження передбачає можливість стягнення неоспорюваної заборгованості, за заявою особи, якій належить право вимоги про стягнення неоспорюваної грошової заборгованості за письмовими договорами, яка не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, сума заборгованості складається з боргу у сумі 151973,52 грн., 3% річних у сумі 907,35 грн., інфляційних втрат у сумі 3510,59 грн., 20% штрафу у сумі 30394,70 грн.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Таким чином, штраф не є заборгованістю за договором, а являється штрафною санкцією, вимога про сплату штрафу за своєю природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань, відтак, вимога про стягнення 30394,70 грн. штрафу не підлягає розгляду в порядку наказного провадження.

Вказаної правової позиції дотримується Північний апеляційний господарський суд у постанові від 24.07.2019 р. у справі 911/1042/19.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу в частині стягнення 30394,70 грн. штрафу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 148, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Будіва ТМ» (65091, м. Одеса, вул. Степова, 18/20, код 41795348) у видачі судового наказу з вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Буд Компані» (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, буд. 3-К, офіс 10, код 42800484) 30394,70 грн. штрафу.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.О. Рябцева