ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2020м. ДніпроСправа № 904/134/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Головахи К.К., розглянувши справу

за позовом Виконуючого обов`язки керівника Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, Дніпропетровської області, м. Новомосковськ в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровській області м. Дніпро

до відповідача-1: Державного реєстратора-приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Андрєєвої Ганни Олегівни м. Дніпро

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українка", Дніпропетровська область, Криничанський район, с. Українка

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних на стороні позивача Василівська сільської ради Новомосковського району, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Василівка

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних на стороні відповідача-2 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агромикротех", м. Дніпро

про скасування записів державного реєстратора та витребування земельної ділянки, площею 9,6521 га кадастровий номер :01:072:1000

Представники:

Від прокуратури Буршаєвський К.Л. -прокурор

Від Позивача Алєксєєнко Р.Ю. -представник

Від Відповідача-1 не з`явився

Від Відповідача-2 не з`явився

Від третьої особи-1 не з`явився

Від третьої особи-2 не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Виконуючий обов`язки керівника Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровській області, в якій просить суд (з врахуванням заяви про зміну предмету спору від 28.11.2020):

- скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 9,6521 га, кадастровий номер :01:072:1000, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району, проведену за ТОВ Агромйкротех, ЄРДПОУ 42926703, в особі директора Антипенка І. В., на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу Андрєєвої Г.О. № 46816247 від 11.05.2019 з одночасним припиненням речових прав ТОВ Агромйкротех, (ЄРДПОУ 42926703) на вказану земельну ділянку (№ запису 31503778).

- скасувати державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 9,6521 га, кадастровий номер :01:072:1000, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району, проведену за ТОВ УКРАЇНКА (ЄРДПОУ 30791393) на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу Андрєєвої Г.О. № 46857124 від 14.05.2019 з одночасним припиненням речових прав ТОВ УКРАЇНКА на вказану земельну ділянку (№31541572 від 14.05.2019).

- витребувати із незаконного володіння та користування Товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНКА (, вул. Шевченко, 66, с. Українка, Криничанський район, Дніпропетровська область, 52313) земельну ділянку, площею 9,6521 га, сільськогосподарського призначення (кадастровий номер :01:072:1000), що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району, державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у розгляді справи у якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Василівську сільську раду та залучено до участі у розгляді справи у якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача-2 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агромикротех". Призначено підготовче засіданні на 04.02.2020.

Ухвалою від 04.02.2020 провадження у справі №904/134/20 зупинено провадження у справі до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у іншій справі № 912/2385/18.

04.08.2020 прокурор надав до суду клопотання про поновлення провадження у справі, у зв`язку з тим, що 26.05.2020 Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову у справі №912/2385/18, оприлюднену 20.07.2020, яка набрала законної сили і оскарженню не підлягає.

Ухвалою суду від 05.08.2020, суд поновив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 19.08.2020.

19.08.2020 третя особа -1 надала до суду лист, в якому погодилась з позовом та просить справу розглядати без її участі.

Ухвалою суду від 19.08.2020, суд відклав судове засідання на 15.09.2020.

09.09.2020 третя особа -1 надала до суду лист, в якому погодилась з позовом та просить справу розглядати без її участі.

Ухвалою суду від 15.09.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів до 11.10.2020 та відкладено підготовче засідання на 05.10.2020

Після судового засідання від 15.09.2020 прокурор через канцелярію суду надав заяву про зміну предмету спору.

02.10.2020 прокурор надав на електронну пошту та засобом поштового зв`язку "Укрпошта" ще одну заяву про зміну предмету спору, останню отримано судом 05.10.2020 року. В цій заяві від 02.10.2020 №04/41-4226вих20 прокурор просить:

- скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 9,6521 га, кадастровий номер :01:072:1000, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю "Агромикротех", , в особі директора Антипенка І.В. на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу Андрєєвої Г.О. №46816247 від 11.05.2019 з одночасним припиненням речових прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромикротех" на вказану земельну ділянку (номер запису 31503778);

- скасувати державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 9,6521 га, кадастровий номер :01:072:1000, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНКА" () на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу Андрєєвої Г.О. № 46816247 від 11.05.2019 з одночасним припиненням речових прав Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНКА" на вказану земельну ділянку (номер запису 31541572 від 14.05.2019);

- витребувати із незаконного володіння та користування Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромикротех" та Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНКА" земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 9,6521 га, кадастровий номер :01:072:1000, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району, державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області

В судовому засіданні Прокурор зазначила, що первісна заява про зміну предмету спору від 11.09.2020, зареєстрована та отримана канцелярією Господарського суду 15 вересня 2020 року не є дійсною, адже при виготовлені цієї заяви допущена технічна помилка.

Ухвалою від 05.10.2020 прийнято заяву про зміну предмету спору від 02.10.2020 № 04/41-4226вих20 та підготовче засідання відкладено до 19.10.2020.

12.10.2020 позивач надав клопотання про розгляд справи без його участі та пояснення по суті позовних вимог, в яких позов підтримав у повному обсязі та зазначив, що Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області наказ про передачу в оренду та укладення договору оренди земельної ділянки площею 9,6521 га із кадастровим номером :01:072:1000, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровскої області - не видавався; довіреність на укладення договору оренди спірної земельної= ділянки не надавалась, договори оренди земельної ділянки від імені Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не оформлялися та підписом не засвідчувалися.

Разом з тим, позивач зазначає, що згода на передачу вказаної земельної ділянки в суборенду Головним управлінням Держгеокадасту у Дніпропетровській області не надавалася.

Ухвалою від 19.10.2020 підготовче засідання відкладено до 10.11.2020.

10.11.2020 позивачем надано до суду пояснення в яких зазначено, що заступник начальника відділу у Новомосковському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Білий М.І. договір оренди земельної ділянки № 26/04-04/19ОД від 26.04.2019 (кадастровий номер земельної ділянки :01:072:1000 площею 9,6521 га не підписував та печаткою не скріпляв.

Ухвалою суду від 10.11.2020 підготовче засідання відкладено до 30.11.2020.

25.11.2020 Новомосковська місцева прокуратура Дніпропетровської області направила до суду заяву про зміну предмету спору, в якій просить:

- скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 9,6521 га, кадастровий номер :01:072:1000, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району, проведену за ТОВ Агромйкротех, ЄРДПОУ 42926703, в особі директора Антипенка І. В., на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу Андрєєвої Г.О. № 46816247 від 11.05.2019 з одночасним припиненням речових прав ТОВ Агромйкротех, (ЄРДПОУ 42926703) на вказану земельну ділянку (№ запису 31503778).

- скасувати державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 9,6521 га, кадастровий номер :01:072:1000, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району, проведену за ТОВ УКРАЇНКА (ЄРДПОУ 30791393) на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу Андрєєвої Г.О. № 46857124 від 14.05.2019 з одночасним припиненням речових прав ТОВ УКРАЇНКА на вказану земельну ділянку (№31541572 від 14.05.2019).

- витребувати із незаконного володіння та користування Товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНКА (, вул. Шевченко, 66, с. Українка, Криничанський район, Дніпропетровська область, 52313) земельну ділянку, площею 9,6521 га, сільськогосподарського призначення (кадастровий номер :01:072:1000), що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району, державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

- стягнути з відповідачів у справі на користь Дніпропетровської обласної прокуратури сплачений судовий збір.

25.11.2020 прокурор надав письмові пояснення до суду, в яких зазначає, що на час засвідчення договору оренди земельної ділянки № 26/04-04/19 ДО від 26.04.2019 та договору суборенди земельної ділянки № 26/04-04/19 ДО від 11.05.2019 керувалася лише даними, які містилися у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оригіналів документів не мала, а отже посвідчила документи помилково.

30.11.2020 прокурор надав пояснення, в яких зазначив, що прокуратурою області 06.06.2019 внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань № 0000356 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, за фактом самовільного, з використанням завідомо неправдивих документів, всупереч установленому законом порядку, зайняття земельних ділянок державної власності.

Під час досудового розслідування встановлено, що приватним нотаріусом Дніпровського округу, за відсутності відповідного рішення Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, за відсутності підпису уповноваженої особи у договорах оренди, проведено державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок.

Ухвалою від 30.11.2020 прийнято до розгляду заяву прокурора про зміну предмету позову, закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 16.12.2020.

Прокурор у судовому засіданні 16.12.2020 підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Позивач в судовому засідання підтримала позовні вимоги прокурора.

Відповідач-1 в жодне призначене засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвали суду, направлена на адресу відповідача, повернулась на адресу суду з відміткою поштової установи.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до статей 9, 14, 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" на підставі поданих юридичною особою документів у Єдиному державному реєстрі зазначаються відомості про її місцезнаходження.

Тобто, офіційне місцезнаходження повідомляється юридичною особою для забезпечення комунікації та зв`язку із нею зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.

При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Крім того, частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Також судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі Правила).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на юридичну особу.

Отже, у разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15.

Більше того, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

З урахуванням наведеного, відповідач-1 не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи викладене, неперебування відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, неможливість направлення в засідання свого повноважного представника і ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.03.2018 у справі № 911/1163/17 та від 10.05.2018 у справі № 923/441/17.

За таких обставин можна дійти висновку, що повернення ухвал суду з викликом відповідача у судове засідання відбулось через недотримання ним вимог законодавства щодо забезпечення отримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням (поштовою адресою), що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованих йому судових рішень (ухвал). Відповідач-1, у разі незнаходження за своєю юридичною адресою, повинен був докласти зусиль щодо отримання поштових відправлень за цією адресою або повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження.

Відповідач -2 у жодне судове засідання не з`явилвся, правом на подачу відзиву на позов не скористався. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями ( т. 1 а.с. 243, 244).

Треті особи -1,-2 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Таким чином, суд вважає, що відповідачі-1, -2 та треті особи -1,-2 про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відтак, керуючись статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності за наявними у справі матеріалами.

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 16.12.2020 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ.

Предметом доказування у цій справі є обставини щодо правомірності вибуття із користування власника спірної земельної ділянки, правомірності державної реєстрації прав оренди та суборенди спірної земельної ділянки за ТОВ «Агромикротех» та ТОВ Українка» та наявності правових підстав для повернення її власнику.

З матеріалів справи вбачається, що 11.05.2019 у Державному реєстрі речових правна нерухоме майно за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агромикротех» (третя особа-2) здійснено запис про інше речове право № 31503778 та зареєстровано право оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 9,6521 га, кадастровий номер :01:072:1000, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району (т. 1 а.с. 37-39).

Підставою реєстрації права оренди на зазначену земельну ділянку слугував договір оренди земельної ділянки № 26/04-04/19ДО від 26.04.2019, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області в особі заступника начальника відділу у Новомосквському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Білого Максима Ігоровича (позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агромикротех» в особі директора Антипенка І.В. (третя особа, орендар) (далі договір оренди).

Відповідно до п. 1.1. договору оренди орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності для ведення товарного сількогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населеного пункту біля території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки: :01:072:1000.

Пунктом 2.1. договору оренди встановлено, що в оренду передається земельна ділянка із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею: 9,6521га, яка розташована за межами населеного пункту біля території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Згідно п. 2.2. договору оренди кадастровий номер земельної ділянки: :01:072:1000.

У відповідності до п. 2.5. договору оренди нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Дніпропетровській області становить на день підписання цього договору з урахуванням коефіцієнтів, визначених законодавством становить - 27 894,66 грн. за 1 га і підлягає щорічній індексації. Орендарю земельної ділянки протягом одного місяця з дати підписання сторонами договору оренди земельної ділянки замовити за власний рахунок проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки та протягом одного року з дати підписання сторонами додаткової угоди до договору подати орендодавцю витяг із затвердженою технічною документацією з нормативної грошової оцінки земельної ділянки разом проектом угоди щодо внесення змін до договору оренди земельної ділянки в частині зазначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, проведеної до Закону України «Про оцінку земель», та розміру орендної плати, визначеного на її основі, із зазначенням дати набрання чинності додатковою угодою, яка відповідає даті набрання чинності рішенням про затвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до Податкового кодексу України.

Договір укладено на строк 10 років (п. 3.1. договору оренди).

Пунктом 3.2. договору встановлено, що право оренди земельної ділянки виникає у орендаря з моменту державної реєстрації цього права відповідно до законодавства.

15.05.2019 дежавним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Андреєвою Ганною Олегівною (відповідач-1) здійснено запис про інше речове право № 31541572 та зареєстровано договір суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 9,6521 га, кадастровий номер :01:072:1000, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Українка» (відповідач-2) на підставі договору суборенди земельної ділянки № 26/04-04/19ОД від 11.05.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агромикротех» (суборендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українка» (суборендар) (далі - договір суборенди).

Відповідно до п. 1 договору суборенди суборендодавець надає в суборенду, а суборендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 9,6521 га (кадастровий номер :01:072:1000), із земель сільськогосподарського призначення державної власності, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код цільового призначення за КВЦПЗ -01.01), яка розташована за межами населеного пункту біля території Василівської сільської ради Новомосковького району Дніпропетровської області, згідно договору оренди земельної ділянки № 26/04-04/19ОД від 26.04.2019 (далі - договорі оренди).

Згідно п. 2 договору суборенди передається земельна ділянка загальною площею 9,6521 га (кадастровий номер :01:072:1000) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код цільового призначення за КВЦПЗ -01.01), яка знаходиться за межами населеного пункту біля території Василівської сільської ради Новомосковького району Дніпропетровської області.

Пунктом 7 договору суборенди встановлено, що термін суборенди - 1 рік, а саме до 11.05.2020 з можливістю пролонгації. Право суборенди земельної ділянки виникає у суборендаря з моменту державної реєстрації цього права відповідно до законодавства.

04.06.2019 прокуратура звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із запитом № 0196-1165 вих-19, в якому просила в термін до 11.06.2019 надати ґрунтовну інформацію чи вживалися Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області заходи, спрямовані на захист порушених інтересів держави, спричинених незаконним вибуттям із державного користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 9,6521 га, кадастровий номер :01:072:1000, що розташована на території Новостепанівської сільської ради Навомосковського району, в тому числі в судовому порядку, або причинити невжиття зазначених заходів; чи притягувалися службові особи до відповідальності за невжиття заходів, спрямованих на відновлення інтересів держави за фактом викладених порушень законодавства (т.1 а.с. 24-25).

Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області надано відповідь від 21.06.2019 № 10-4-0.62-4584/2-19, в якій зазан6чено, що: «Відділом у Новомосковськом районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надано інформацію, згідно з якою земельна ділянка площею 9,6521 га, розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, з кадастровим номером :01:072:1000 належить до земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Державна реєстрація вказаної земельної ділянки здійснена на підставі проведення інвентаризації земель 08.11.2013 року ДП «Дніпропетровський інститут землеустрою».

Згідно з інформацією, що надійшла в порядку електронної взаємодії 11.05.2019 року Дніпровським міським нотаріальним округом зареєстровано право користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:072:1000. Строк дії договору - 10 років, орендар ТОВ «Агромикротех» (код ).

Відповдіно до ст.. 7 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» держателем Державного реєстру прав є Міністерство юстиції України.

Також зазначаємо, що заходи, спрямовані на захист порушених інтересів держави, спричинені незаконним вибуттям з державного користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 9,6521 га, з кадастровим номером :01:072:1000, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району, в тому числі в судовому порядку, Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області не проводились, службові особи до відповідальності за невжиття заходів, спрямованих на відновлення інтересів держави за фактом викладених порушень законодавства не притягувались.

Додатково повідомляємо, що Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області довіреність на укладення договору оренди вказаної земельної ділянки не надавалась. Договір оренди земельної ділянки від імені Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не оформлявся та підписом не засвідчувався.» (т.1 а.с. 26-27).

02.07.2019 прокуратура звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із запитом № 01-96/891вих-19, в якому просила в термін до 11.07.2019 надати ґрунтовну інформацію чи вживалися Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області заходи, спрямовані на захист порушених інтересів держави, спричинених незаконним вибуттям із державного користуваня земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 9,6521 га, кадастровий номер :01:072:1000, що розташована на території Новостепанівської сільської ради Навомосковського району, в тому числі в судовому порядку, або причинити невжиття зазначених заходів; чи притягувалися службові особи до відповідальності за невжиття заходів, спрямованих на відновлення інтересів держави за фактом викладених порушень законодавства (т.1 а.с. 28-29).

12.07.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області надано відповідь на запит, в якій зазначено, що ним заходи спрямовані на захист порушених інтересів держави, спричинених незаконним вибуттям із державного користування земельної ділянки з кадастровим номером :01:072:1000 загальною площею 9,6521 га, що розташована на території Новостепанівської сільської ради Навомосковського району, не вживались, до суду не звертались, посадові особи до відповідальності не притягувались (т.1 а.с. 30).

Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області 01.08.2019 надало до Новомосковської місцевої прокуратури лист № 4-0-23-315/110-19, в якому зазначено інформацію про нормативну-грошову оцінку земельних ділянок. В тому числі з кадастровим номером :01:072:1000 (т.1 а.с. 51).

25.09.2019 Державна податкова служба України надала до прокуратури лист, в якому повідомила, що ТОВ «Українка» перебуває на обліку в Новомосковській ДПІ Дніпровсько-Новомосковського управління ГУ ДПС У Дніпропетровській області в стані 17, як платник окремих податків і зборів.

Підприємство надало 06.06.2019 податкову звітність з єдиного податку 4 групи на 2019 рік по Василіській сільській раді за загальну площу сільськогосподарських угідь 72,6674 га, в тому числі: проща земельної ділянки 9,6521 га (рілля), кадастровий номер земельної ділянки :01:072:1000 (т. 1 а.с. 52-53).

03.12.2019 прокуратура звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із запитом № 01-96/2956вих-19, в якому просила в термін до 13.12.2019 надати ґрунтовну інформацію чи вживалися Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області заходи, спрямовані на захист порушених інтересів держави, спричинених незаконним вибуттям із державного корисуваня земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 9,6521 га, кадастровий номер :01:072:1000, що розташована на території Новостепанівської сільської ради Навомосковського району, в тому числі в судовому порядку, або причинити невжиття зазначених заходів; чи притягувалися службові особи до відповідальності за невжиття заходів, спрямованих на відновлення інтересів держави за фактом викладених порушень законодавства (т.1 а.с. 31-32).

10.12.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області надано відповідь на запит, в якій зазначено, що ним заходи спрямовані на захист порушених інтересів держави, спричинених незаконним вибуттям із державного користування земельної ділянки з кадастровим номером :01:072:1000 загальною площею 9,6521 га, що розташована на території Новостепанівської сільської ради Навомосковського району, не вживались, до суду не звертались, посадові особи до відповідальності не притягувались. Також зазначено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на вищезазначену земельну ділянку 11.07.2019 накладено арешт шляхом позбавлення права будь-яким особам, будь-яким чином відчужувати та розпоряджатися нерухомим майном, на підставі ухвали Індустрільного районного суду м. Дніпропетровська від 04.07.2019 по справі № 202/4416/19 (т.1 а.с. 33).

18.12.2019 прокуратура звернулась до Відділу з державної реєстрації бізнесу та речових прав на нерухоме майно Новомосковської райдержадміністрації із запитом № 01-96/3060вих-19 з проханням надати ґрунтовну інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Агромикротех», його реєстрації, скасування реєстрації, ліквідації тощо (т.1 а.с. 34-35).

19.12.2019 Відділ з державної реєстрації бізнесу та речових прав на нерухоме майно Новомосковської райдержадміністрації надав прокуратурі лист № 15-23/245, в якому зазначив, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 03.04.2019 Андреєвою Г.О. проведено державну реєстрацію новоутвореної шляхом заснування юридичної особи - ТОВ «Агромикротех» (код ЄДРПОУ 42926703), місце знаходження: 49008, м. Дніпро, вул.. Робоча, б. 25А, квартира 67, засновником та керівником даного товариства зазначено ОСОБА_1 , реєстраційна дія № 0089969.

03.07.2019 Андреєвою Г.О. проведено скасування реєстраційної дії (для виправлення помилок) щодо ТОВ «Агромикротех» (код ЄДРПОУ 42926703), реєстраційна дія № 0089969 (т. 1 а.с. 54).

Крім того, позивачем до матеріалів справи надано пояснення заступника начальника відділу у Новомосковському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Білого М.І. від 22.10.2020, в яких зазначено що він з 03.03.2017 займає посаду заступника начальника відділу у Новомосковському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та повідомляє, що договір оренди земельної ділянки № 26/06-04/19ДО від 26.04.2019 не підписував та печаткою не скріпляв (т. 1 а.с. 246).

Прокурор вважає, що як вбачається з викладеного договір оренди земельної ділянки від 26.04.2019 № 26/04-04/19 ДО між Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області та ТОВ «Агромикротех» є таким, що не укладався.

Прокурор стверджує, що за таких обставин спірна земельна ділянка вибула з володіння та користування державою за відсутності волі його повноважного органу та всупереч встановленому законом порядку, що і є причиною виникнення спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог на підставі наступного.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, юридичні факти.

Згідно з частиною 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга статті 116 Земельного кодексу України).

Відповідно до частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (частина перша статті 407 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 15 Закону України Про оренду землі істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

У разі ж, якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Згідно з частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч. 4 ст. 202 ЦК України).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети

Частиною третьою статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним не виникли.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 Цивільного кодексу України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Викладене відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19).

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області довіреність на укладення договору оренди спірної земельної ділянки не надавалась, договір оренд земельної ділянки віщд імені Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не оформлявся та підписом не засвідчувався, а відтак і не укладався.

Зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення такої ділянки. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, від 4 липня 2018 року у справі №653/1096/16-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц.

Враховуючи підстави позову прокурора у цій справі, заявлені ним позовні вимоги про повернення земельної ділянки із неправомірного користування відповідача-2 є належним способом захисту.

Докази повернення спірної земельної ділянки відповідачем-2 відсутні. А тому позов про витребування її від відповідача-2, є законним й обґрунтованим.

Надаючи правову оцінку реєстраційним діям державного реєстратора відповідача-1 й заявленим до нього позовним вимогам, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

За змістом статті 2 цього Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення (ч. 1 ст. 5 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень).

Державним реєстратором є нотаріус (п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень).

За частиною першою статті 11 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

За частиною другою статті 18 цього Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Оцінюючи обраний позивачем спосіб судового захисту свого права, суд враховує нормативні положення частин першої та другої статті 5 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Інший підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Зміст цієї правової норми свідчить про те, що допускаються такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи:

1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст.317 Цивільного кодексу України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. (ч.ч. 1,2 ст. 319 Цивільного кодексу України).

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ч. 1 ст. 387 Цивільного кодексу України).

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України).

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України).

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння (п. 2 ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України).

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (ч. 1 ст.1213 Цивільного кодексу України).

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Оскільки Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області дозвіл на передачу землі сільськогосподарського призначення у користування ТОВ «Агромикротех» з правом передачі в суборенду ТОВ «Українка» не надавався і договір з відповідачем-2 не укладався, то позовні вимоги прокурора про скасування державної реєстрації права оренди ТОВ «Агромикротех» і права суборенди ТОВ «Українка» щодо спірної земельної ділянки також відповідають належному способу захисту та є законними й обґрунтованими, але підлягають задоволенню тільки щодо відповідачів-2, оскільки приватний нотаріус є неналежним відповідачем у цій справі.

Так, відповідно до частин першої - третьої статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За наслідком аналізу зазначеної норми права здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи.

Визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/1, від 13 березня 2019 року у справі №757/39920/15-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц.

Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно.

Дана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 року у справі № 680/214/16-ц, від 4 вересня 2018 року у справі №823/2042/16, від 16 січня 2019 року у справі № 755/9555/18, від 21 серпня 2019 року у справі № 805/2857/17-а, від 15 січня 2020 року у справі № 587/2326/16-ц, від 26 лютого 2020 року у справі № 287/167/18-ц.

Характер спору у цій справі свідчить, що спір виник саме з вини відповідача-2 з приводу порушення саме ним прав позивача.

Отже, позовні вимоги про скасування державної реєстрації речового права не можуть бути звернені до приватного нотаріуса. Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі, чи не був залучений.

Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 520/13067/17 та від 23.06.2020 у справі № 680/214/16-ц.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Під час розгляду цієї справи, виконуючи передбачене статтею 2 Господарського процесуального кодексу України завдання господарського судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору, з метою ефективного захисту порушених прав і законних інтересів юридичних осіб, держави, суд враховує також необхідність застосування загальних засад цивільного права принципу справедливості, добросовісності та розумності, а також застосування однієї з акcіом судочинства: Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem, що означає: У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права.

За змістом частини дев`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи обставини справи, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 5 763,00 грн повністю покладається на відповідача-2.

Звернення прокурора з позовом до суду обґрунтовується порушенням інтересів держави, яке полягає у вибутті з користування державою земельною ділянкою за відсутності її волі як власника та всупереч встановленому законом порядку.

У зазначеному випадку існує як державний, так і суспільний інтерес, що потребує їх захисту.

Заявляючи про своє процесуальне право на звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, прокурор посилається, серед іншого, на статтю 23 Закону України Про прокуратуру, а також зазначає, що вже самого факту бездіяльності Держгеокадастру для втручання прокурора є достатньо.

Наявність у позивача повноважень у сфері земельних правовідносин та прав для їх захисту, які за обставинами справи ним не здійснюються, прокурор обґрунтовує підпунктом 13 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання частин третьої - п`ятої статті 53 Господарського процесуального кодексу України та частин третьої, четвертої статті 23 Закону України Про прокуратуру прокурор при поданні позовної заяви обґрунтував неналежне здійснення захисту інтересів держави Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області, який не вжив заходів до повернення спірної земельної ділянки у судовому порядку.

На підтвердження прокурор надав належним чином засвідчені докази надсилання ним на адресу позивача у справі запитів № 0196-1165вих-19 від 04.06.2019, №01-96-1891 вих-19 від 02.07.2019, № 01-96-2959вих-19 від 03.12.2019 про надання інформації щодо власника спірної земельної ділянки, передачі її у користування та вжитих позивачем заходів до її повернення із незаконного володіння, користування суб`єктів господарювання.

Листами № 10-4-0.62-4584/2-19 від 21.06.2019, № 10-4-0.62-5159/2-19 від 12.07.2019, № 10-4-0.6-9547/2-19 від 10.12.2019 позивач повідомив прокурора, що заходів, направлених на скасування незаконних записів у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та витребування спірної земельної ділянки із незаконного володіння, ним не вживалось.

Листом № 01-96-3135вих19 від 26.12.2019 прокурор повідомив Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про звернення з позовом до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про витребування від відповідачів у цій справі спірної земельної ділянки.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19), прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України Про прокуратуру, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Отже, у цій справі прокурор, звертаючись з позовом до суду, дотримався передбачених чинним законодавством вимог для представництва інтересів держави.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Виконуючого обов`язки керівника Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровській області до відповідача-1: Державного реєстратора-приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Андрєєвої Ганни Олегівни, відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українка", Третя особа-1, яка не заявляє самостійних на стороні позивача Василівська сільської ради Новомосковського району, Третя особа-2, яка не заявляє самостійних на стороні відповідача-2 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агромикротех" про скасування записів державного реєстратора та витребування земельної ділянки, площею 9,6521 га кадастровий номер :01:072:1000 - задовольнити частково.

Скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 9,6521 га, кадастровий номер :01:072:1000, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району, проведену за ТОВ Агромйкротех, ЄРДПОУ 42926703, в особі директора Антипенка І. В., на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу Андрєєвої Г.О. № 46816247 від 11.05.2019 з одночасним припиненням речових прав ТОВ Агромйкротех, (ЄРДПОУ 42926703) на вказану земельну ділянку (№ запису 31503778).

Скасувати державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 9,6521 га, кадастровий номер :01:072:1000, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району, проведену за ТОВ УКРАЇНКА (ЄРДПОУ 30791393) на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу Андрєєвої Г.О. № 46857124 від 14.05.2019 з одночасним припиненням речових прав ТОВ УКРАЇНКА на вказану земельну ділянку (№31541572 від 14.05.2019).

Витребувати із незаконного володіння та користування Товариства з обмеженою відповідальністю Українка (, вул. Шевченко, 66, с. Українка, Криничанський район, Дніпропетровська область, 52313) земельну ділянку, площею 9,6521 га, сільськогосподарського призначення (кадастровий номер :01:072:1000), що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району, державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Українка (, вул. Шевченко, 66, с. Українка, Криничанський район, Дніпропетровська область, 52313) на користь Прокуратури Дніпропетровської області (ідентифікаційний код 02909938, місцезнаходження: 49001, м. Дніпро, просп. Д.Яворницького, буд. 38) судовий збір у сумі 5 763,00 грн., про що видати наказ.

У позові до державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Андрєєвої Ганни Олегівни відмовити повністю.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст.241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24.12.2020

Суддя Н.Г. Назаренко