ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.12.2020 Справа № 905/1323/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

секретар судового засідання Доннік Н.В.

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства Сєвєродонецьке науково-виробниче об`єднання Імпульс (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, площа Перемоги, буд. 2, )

до відповідача: Акціонерного товариства Українська залізниця (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5; Код )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство Донецька залізниця (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68, )

про стягнення заборгованості в розмірі 207 761,79 грн.

представники сторін у судове засідання не з`явились

Приватне акціонерне товариство Сєвєродонецьке науково-виробниче об`єднання Імпульс звернулось з позовною заявою до Державного підприємства Донецька залізниця про стягнення заборгованості в розмірі 207 761,79 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору підряду №Д/ШЧ-7-15521/НЮ від 30.11.2015 щодо оплати вартості виконаних робіт.

Ухвалою Господарського суду Донецької області №905/1323/20 від 15.07.2020 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, а відповідачу запропановано надати відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду Донецької області №905/1323/20 від 27.08.2020 залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство Українська залізниця.

Ухвалою Господарського суду Донецької області №905/1323/20 від 14.09.2020 призначено справу №905/1323/20 до розгляду за правилами загального позовного провадження.

02.10.2020 від відповідача через канцелярію суду надійшла заява №2022/1356 від 24.09.2020, у якій останній просив суд застосувати позовну давність та відмовити Приватному акціонерному товариству Сєвєродонецьке науково-виробниче об`єднання Імпульс у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Донецької області №905/1323/20 від 06.10.2020 замінено відповідача у справі Державне підприємство Донецька залізниця його правонаступником Акціонерним товариством Українська залізниця та залучено для участі у справі №905/1323/20, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне підприємство Донецька залізниця.

16.11.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшла заява №2022/1577 від 05.11.2020, у якій останній просив суд застосувати позовну давність та відмовити Приватному акціонерному товариству Сєвєродонецьке науково-виробниче об`єднання Імпульс у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Донецької області №905/1323/20 від 09.12.2020 було закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті.

Представники сторін у судове засідання не з`явились.

Дослідивши документи, наявні в матеріалах справи, судом встановлено наступне.

30.11.2015 між Приватним акціонерним товариством «Сєвєродонецьке науково- виробниче об`єднання «Імпульс» (далі підрядник або позивач) та Державним підприємством «Донецька залізниця» (далі замовник або відповідач) був підписаний договір підряду №Д/ШЧ-7-15521/НЮ (далі - договір), предметом якого є виконання робіт з відновлення функцій та працездатності МПЦ-У ст. Переїзна Донецької залізниці (п. 1.1 Договору підряду).

За приписами п. 2.3 договору підряду робота вважається виконаною з моменту підписання повноважними представниками сторін акту виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.1 договору виконання робіт здійснюється за цінами, вказаними у кошторисі (додаток № 2 до цього Договору), який є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 3.2 договору загальна вартість робіт за цим договором визначається кошторисом (додаток № 2 до цього Договору) та протоколом погодження ціни (додаток № 1 до цього Договору) та складає 96066,00 гривень, у т.ч. ПДВ 1601,00 гривень.

Як встановлено п. 3.3 договору оплата вартості робіт за Договором здійснюється у безготівковій формі Замовником протягом тридцяти банківських днів з моменту підписання Актів виконаних робіт.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що замовник в разі несвоєчасного проведення платежів, передбачених п. 3.4 Договору сплачую Підряднику за весь час затримки платежів пеню в розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла протягом строку затримки, яка обчислюється виходячи із загальної суми несвоєчасного проведення платежів.

Згідно акту № 1 від 04.12.2015 року приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2015 року від 04.12.2015 року з додатком до цієї довідки «Вартість устаткування, що змонтовано виконавцем робіт», Підрядник виконав, а Замовник прийняв роботи та змонтоване устаткування на суму 96066,00 гривень, у т.ч. ПДВ 16011,00 гривень.

Статтею 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно із ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Але, як вказує позивач, відповідачем сума виконаних підрядних робіт в розмірі 96 066,00 грн. не була оплачена, датою оплати вказує 20.01.2016.

Згідно із ст. 525 та 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею визнається неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з частинами 1, 4 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Позивач нараховує пеню в розмірі 62 111,35 грн. на суму в розмірі 90 066,00 грн. за період з 20.01.2016 по 06.07.2020.

За приписами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявляє до стягнення 3% річних в розмірі 10 711,95 грн. за період з 20.07.2016 по 06.07.2020 на суму 90 066,00 грн. та інфляційні втрати в розмірі 38 872,49 грн. за період з 01.02.2016 по 01.04.2020.

Відповідачем подано заяву №2022/1577 від 05.11.2020 про застосування позовної давності до позовних вимог та відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як встановлено ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Статтею 266 Цивільного кодексу України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

За приписами ч.3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що перебіг строку позовної давності за вимогою про стягнення основного боргу розпочався 21.01.2016 та сплинув 20.01.2019.

Перебіг строку позовної давності за вимогою про стягнення пені розпочався 21.01.2016 та сплинув 20.01.2017.

Відповідно до поштового конверту, в якому позовну заяву було направлено на адресу суду, датою звернення з даним позовом є 10.07.2020, тобто, майже через півтора року після спливу загального строку позовної давності.

Крім того, позивач не звертався до суду з заявою про визнання поважними причини пропущення позовної давності та не надав доказів переривання строків позовної давності.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити заяву відповідача №2022/1577 від 05.11.2020 про застосування позовної давності до позовних вимог та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства Сєвєродонецьке науково-виробниче об`єднання Імпульс до Акціонерного товариства Українська залізниця за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство Донецька залізниця про стягнення заборгованості в розмірі 207 761,79 грн. відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні 23.12.2020 складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 23.12.2020

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя О.М. Сковородіна