Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/712/20

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

вул. Б.Хмельницького, буд.6,м. Київ,01601

до відповідача: Комунального підприємства "Комунальник-Т"

вул. Галицька, буд.41,м.Тисмениця,Тисменицький район, Івано-Франківська область,77400

про стягнення коштів в сумі 34 698 грн 76 коп.

без повідомлення (виклику) сторін

ВСТАНОВИВ: Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Комунального підприємства "Комунальник-Т" про стягнення 34698 грн 76 коп., з яких: інфляційні втрати - 4406 грн 88 коп., пеня- 24 548 грн 27 коп., 3% річних - 5 743 грн 61 коп.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 21.08.2020, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановив строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення.

Копії ухвали від 21.08.2020 направлено сторонам за юридичними адресами, вказаними в позовній заяві, що відповідають даним з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Дана ухвала була вручена позивачу 28.08.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення

В свою чергу, відправлення №407, направлене на юридичну адресу відповідача, повернулося до суду з відміткою - "інші причини" (фірма ліквідована) (28.08.2020).

Згідно з ч. ч. 10, 11 ст. 242 ГПК України судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень. У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За приписами ч. ч. 3, 7 ст.120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

У постанові Верховного суду від 16.09.2019 у справі №904/5452/18 Касаційний господарський суд у складі Верховного суду вказав, що в разі якщо ухвалу зі справи було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), і повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Згідно з витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань щодо відповідача -Комунального підприємства "Комунальник-Т", сформованого судом станом на 27.11.2020, місцезнаходження юридичної особи - вул. Галицька, буд.41, м.Тисмениця, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77400; дані про перебування юридичної особи у процесі припинення відсутні.

Отже, враховуючи наведене та норми статті 242 ГПК, суд приходить до висновку про те, що відповідачу належним чином вручена ухвала Господарського суду Івано-Франківської області від 21.08.2020, тобто належним чином повідомлено про розгляд даної справи.

Крім того, додатково з метою належного повідомлення відповідача, на сайті Господарського суду Івано-Франківської області опубліковано оголошення про те, що в провадженні Господарського суду Івано-Франківської знаходиться справа №909/712/20 за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Комунальник-Т" коштів в сумі 34 698 грн 76 коп., розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін від учасників справи до суду не надходило.

Враховуючи вимоги чинного законодавства щодо розумності строків розгляду справи, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, а також беручи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН.

Позиція позивача. Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення договірних зобов"язань відповідач не здійснив оплату за спожитий газ у встановлені договором строки, у зв"язку з чим на прострочену суму заборгованості нараховано пеню, а також 3% річних та інфляційні втрати.

Правом на надання відзиву на позов відповідач не скористався.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

17.10.2018 між Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Постачальник, Позивач)) та Комунальним підприємством "Комунальник -Т" (Споживач, Відповідач) укладено договір постачання природного газу №6656/18-ТЕ-15 (а.с.15-25), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язався поставити споживачу у 2018 році природний газ, а споживач зобов`язався оплатити його на умовах договору.

Згідно з п.1.2 договору, природний газ, що постачається за договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

У пунктах 2.1-2.4, 5.1, 5.2, 5.4 договору сторони узгодили обсяги газу, що планується передати в період з 01.10.2018 по 17.10.2018, ціну за 1 000 куб.м газу та загальну вартість природного газу за договором.

Відповідно до пункту 3.7 договору, приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному періоді постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Споживач підтверджує, що підписаний сторонами акт приймання-передачі газу за період постачання означає повне виконання постачальником своїх зобов"язань в частині постачання природного газу за цим договором у відповідному періоді (п.3.10 договору).

Згідно з пунктом 6.1 договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця постачання природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 6.6 договору передбачено обов"язок споживача щодо оплати вартості наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування, а також інших витрат постачальника, пов"язаних з врегулюванням небалансу з урахуванням певних особливостей визначених договором.

Відповідно до пункту 7.2 договору, споживач зобов`язався своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені договором.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством України і цим договором.

Так, у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 15,3 % річних, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення .

Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми оплат, проведені споживачем відповідно до постанови КМУ від 04.03.3002 №256.

Пунктом 10.3 договору передбачено, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років.

Відповідно до п.12.1 договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підпису печатками, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2018 по 17 жовтня 2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

До договору постачання природного газу №6656/18-ТЕ-15 від 17.10.2018 сторонами укладено ряд додаткових угод.

Додатковими угодами №1 від 26.10.2018, №2 від 29.10.2018, №3 від 06.11.2018 вносилися зміни до п.п. 2.1, 5.2, 5.3, 6.3, 12.1 Договору щодо зміни періоду постачання, ціни газу, строку дії договору (а.с 27-29).

Додатковою угодою №4 від 30.11.2018 внесено зміни до договору, зокрема в розділи 1-12 Договору.

Зокрема, змінено період постачання газу - з 01.10.2018 по 30.04.2019, обсяги по періоду наведено в таблиці; ціну газу- за 1000 куб.м. - 7482 грн 61 коп. (п.4.2).

Внесено зміни до розділу 5 договору. Зокрема в п.5.1 зазначено, що оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця наступного за місяцем постачання газу.

В розділі 7 зазначено про відповідальність сторін, зміст пунктів розділу залишено без змін.

В розділі 11 визначено строк дії договору. Договір набирає чинності д з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису Постачальника, і діє в частині реалізації природного газу до 30.04.2019 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Додатковою угодою №5 від 18.03.2019 визначено, що пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, 6.3, 6.4 договору застосовуються сторонами з 01.03.2019. Пункти 3.2.1,3.4.1,3.8.1, втрачають чинність з 01.03.2019.

Додатковою угодою №6 від 20.03.2019 змінено кількість постачання газу на 55,0 тис.куб.м. з наведенням обсягів постачання в таблиці.

Додатковою угодою №7 від 27.03.2019 по тексту договору слова "Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", змінено словами - Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

На виконання умов договору за період з листопада 2018 року по березень 2019 року постачальник передав, а споживач прийняв природний газ на загальну суму 411 408 грн 96 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 30.11.2018 на суму 42486 грн 28 коп.; від 31.12.2018 на суму 84351 грн 48 коп.; від 31.01.2019 на суму 105849 грн 02 коп; від 28.02.2019 на суму 94265 грн 94 коп; від 31.03.2019 на суму 84 456 грн 24 коп. (а.с.43-47).

Відповідно до довідки за період з 01.01.2018 по 29.02.2020 по підприємству "Комунальник-Т" за договором №6656/18-ТЕ-15 відповідачем оплачено 411 408 грн 96 коп (а.с.48). Остаточний розрахунок проведено 08.10.2020 (а.с.49).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що вартість поставленого постачальником природного газу за договором остаточно сплачена споживачем - 08.10.2019.

Відповідно до розрахунків позивача, за несвоєчасне виконання зобов"язань за договором №6656/18-ТЕ-15 від 17.10.2018 за період з 27.12.2018 по 26.04.2019 відповідачу нараховано інфляційні втрати в сумі 4406 грн 88 коп., пеню в сумі 24 548 грн 27 коп., 3% річних в сумі 5 743 грн 61 коп.

НОРМИПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАПВ СУД, ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ГК України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України (ч. 2 ст. 67 ГК України).

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 265 ГК України). Вказане положення кореспондується з приписами ст. 712 ЦК України.

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до наведеного, укладений між сторонами договір постачання природного газу від 17.10.2018 №6656/18-ТЕ-15 є договором поставки.

На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання, в силу яких один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст.173, 174 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

На виконання умов договору позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 411 408 грн 96 коп., про що свідчать приєднані до матеріалів справи копії актів приймання-передачі природного газу.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторони в договорі встановили порядок розрахунків за поставлений природний газ, відповідно до якого остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця наступного за місяцем поставки газу (п.6.1. договору з 01.12.2018 п.5.1 договору в редакції додаткової угоди від 30.11.2018 №4).

Встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач належним чином виконав договірні зобов`язання щодо поставки природного газу відповідачу.

Відповідач виконав оплату за поставлений природний газ з порушенням визначених у договорі строків, що вбачається з роздруківки по операціях по підприємству "Комунальник -Т" за період з 01.10.2018 по 29.02.2020 .

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ч. 1 ст. 610 ЦК України.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Приписами п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1,2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом .

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В п. 8.2, розділу 8 договору, викладеному на умовах додаткової угоди №4 (від 01.12.2018 п.7.2 угоди) договору визначено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно п.6.1 цього договору він зобов"язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

За прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано відповідачу інфляційні втрати в сумі 4 406 грн 88 коп., 3% річних в сумі 5743 грн 61 коп. та пеню в сумі 24 548 грн 27 коп., перевіривши розрахунок яких, суд дійшов висновку про їх вірність.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги обґрунтовані та належать до задоволення.

Судові витрати, у відповідності до ст.129 ГПК України, суд покладає на відповідача.

Керуючись 74, 79, 86, 129, 165, 232, 236, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Комунальник-Т" (вул.Галицька, буд.41, м.Тисмениця, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77400, ) на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б.Хмельницького, 6, м.Київ, 01601, ) - 5743 (п"ять тисяч сімсот сорок три) гривні 61 коп. 3% річних, 4 406 (чотири тисячі чотириста шість) гривень 88 коп. інфляційних збитків, 24 548 (двадцять чотири тисячі п"ятсот сорок вісм) гривень 27 коп. пені та 2102 (дві тисячі сто дві) гривні судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.12.2020

Суддя О.В. Рочняк