ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28 грудня 2020 року м. ТернопільСправа № 921/574/20 (607/17241/20)
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевка В.Л. розглянувши матеріали справи №607/17241/20

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України', (вул. О. Кульчицької, 8 м. Тернопіль, 46001)

про стягнення заборгованості із заробітної плати у розмірі 23 469 грн 97 коп., середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення та моральної шкоди в розмірі 20 000 грн 00 коп. в межах справи №921/574/20 про банкрутство Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України' (вул. О. Кульчицької, 8 м. Тернопіль, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи 31995099).

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Тернопільської області перебуває справа №921/574/20 про банкрутство Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України.

23.12.2020 до господарського суду надійшов супровідний лист Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з доданою справою №607/17241/20 за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 до відповідача: Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України', (вул. О. Кульчицької, 8 м. Тернопіль, 46001) про стягнення заборгованості із заробітної плати у розмірі 23 469 грн 97 коп., середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення та моральної шкоди в розмірі 20 000 грн 00 коп., яку ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.11.2020 постановлено передати Господарському суду Тернопільської області.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати.

Частиною першою статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до статті 7 приписів частини другої вказаної статті Кодексу господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.12.2020 вищевказану справу розподілено судді Гевко В.Л.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до частини 11 статті 176 ГПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України "Про судовий збір" (із змінами та доповненнями).

Пунктом 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюється 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102 грн.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 по справі №910/4518/16 за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

При цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Оскільки, при зверненні до господарського суду позивачем заявлено вимогу майнового (стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення) характеру, то позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

Також у позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача 20 000 грн 00 коп. моральної шкоди.

Оскільки, при зверненні до господарського суду позивачем заявлено вимоги майнового (стягнути 20 000 грн 00 коп. моральної шкоди.) характеру, то позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, позивачу, з урахуванням наведеного вище, слід надати суду докази сплати судового збору у розмірі 4 204 грн 00 коп. (2 102+2102=4204).

Доказом сплати судового збору є оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення (Інформаційний лист Державної судової адміністрації України № 12-6621/11 від 10.11.2011).

Одночасно суд визначає строк для усунення недоліків - протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 162, 164, 172, 174 Господарського процесуального кодексу України, статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 стягнення заборгованості із заробітної плати у розмірі 23 469 грн 97 коп., середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення та моральної шкоди в розмірі 20 000 грн 00 коп. залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду оригінал доказу сплати судового збору в сумі 4 204 грн 00 коп. з інформацією про його зарахування до спеціального фонду державного бюджету.

3. Суд звертає увагу заявника, на те, що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява залишається без розгляду.

4. Копію ухвали надіслати позивачу - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 та представнику позивача Братівнику Ігорю Васильовичу, АДРЕСА_2 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями) з 28.12.2020.

Заперечення (оскарження) щодо ухвали може бути подано з підстав та у порядку визначених статтями 253-259 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за Веб-адресою сторінки https://court.gov.ua/sud5022/.

Суддя В.Л. Гевко