ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.12.2020 Справа № 914/3262/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Н.Є. Березяк, розглянувши матеріали заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дісна», м. Київ,

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Цар Їжа», м. Львів,

про видачу судового наказу: про стягнення заборгованості за Договором поставки товару ЛВ-5/16 від 15.01.2016 у розмірі 18 993,93 грн (з яких 14 184,85 грн сума основного боргу, 1492,15 грн сума пені, 2836,97 грн сума штрафу, 210,04 грн сума інфляційних нарахувань, 269,92 грн сума 3% річних

Представники сторін не викликались (не повідомлялись)

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дісна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цар Їжа» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за Договором поставки товару ЛВ-5/16 від 15.01.2016 у розмірі 18 993,93 грн (з яких 14 184,85 грн сума основного боргу, 1492,15 грн сума пені, 2836,97 грн сума штрафу, 210,04 грн сума інфляційних нарахувань, 269,92 грн сума 3% річних та 210,20 грн витрат з оплати судового збору.

Розглянувши заяву та долучені до неї матеріали, суд встановив наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, далі ГПК Украни, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про наявність його заявнику невідомо.

Судовий наказ, відповідно до положень статті 232 ГПК України, є судовим рішенням.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.148 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Згідно з п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ст.ст. 76-78 ГПК України належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Із змісту заяви, поданої Комунальним підприємством «Дніпрорудненські теплові мережі», слідує, що заявник просить стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Цар Їжа» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма « Дісна» заборгованості за Договором поставки товару ЛВ-5/16 від 15 січня 2016 року у розмірі 18 993,93 грн, з яких сума основного боргу становить 14 184,85 грн, сума пені 1492,15 грн, сума штрафу 2836,97 грн, сума інфляційних нарахувань 210,04 грн, сума трьох відсотків річних 269,92 грн.

Однак, як вбачається з описової та мотивувальної частини заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дісна» про видачу судового наказу, загальна сума заборгованості становить:

Основна сума заборгованості: 8 167,65 грн

Сума пені: 3874, 69 грн (Розрахунок додається)

Сума інфляційних нарахувань: 422,81 грн (Розрахунок додається)

Сума трьох відсотків річних: 452, 67 грн (Розрахунок додається)

Сума штрафу: 1633,53 грн.

Загальна сума вимоги: 14 551, 35 грн

Викладені обставини Заявник підтверджує наступними документами:

1. Копією Договір поставки товару ЛВ-5/16 від 15 січня 2016 року;

2. Копіями видаткових накладних № ЛВ-0001614 від 13.12.2018 року, № ЛВ0001628 від 18.12.2018 року, № ЛВ-0001636 від 20.12.2018 року, № ЛВ0001670 від 26.12.2018 року, № ЛВ-0001682 від 27.12.2018 року.

Проте, вимога про видачу судового наказу заявлена на суму 18993,93 грн.

Враховуючи вищенаведене, заявлена сума до стягнення в розмірі 18993,93 грн не обґрунтована долученими до матеріалів заяви про видачу судового наказу доказами.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що у задоволенні заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості в сумі 18 993,93 грн слід відмовити на підставі п. 1 частини першої статті 152 ГПК України.

За змістом ч. 1 ст. 153 цього Кодексу відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 147, 148, 150, 152, 153, 234, 235 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1.Відмовити Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дісна» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Цар Їжа» заборгованості за Договором поставки товару ЛВ-5/16 від 15.01.2016 у розмірі 18 993,93 грн (з яких 14 184,85 грн сума основного боргу, 1492,15 грн сума пені, 2836,97 грн сума штрафу, 210,04 грн сума інфляційних нарахувань, 269,92 грн сума 3% річних та 210,20 грн витрат на оплату судового збору.

2.Заяву з додатками повернути на адресу заявника.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у строки та в порядку, встановлені ст. ст. 255, 256 ГПК України.

Суддя Н.Є. Березяк