Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2020Справа № 910/9799/20

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом Акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України"

до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київський міський туристично-інформаційний центр"

про стягнення 89 172,46 грн.

без повідомлення учасників справи

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Національна суспільна телерадіокомпанія України", яке змінило тип товариства на акціонерне товариство (далі - АТ "НСТКУ", позивач), звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київський міський туристично-інформаційний центр" (далі - КП ТІЦ, відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 89 172,46 грн.

Позов мотивований тим, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором № 330-67/4 від 08.08.2017 р. щодо розподілу прибутку, отриманого від реалізації єдиних карток туриста «Access Pass», в частині повної та своєчасної сплати такого прибутку.

У позові АТ "НСТКУ" просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 70 000 грн., втрати від інфляції в сумі 13 101, 84 грн. та 3% річних в сумі 6 070,12 грн., що разом складає 89 172, 46 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у визначений законом строк надав суду відзив, у якому основний борг у сумі 70 000 грн. визнав та просив розглянути можливість укладення між сторонами мирової угоди з урахуванням взаємних поступок, проект якої долучив до відзиву.

Суд, дослідивши заяву відповідача про затвердження мирової угоди, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що суд затверджує мирову угоду, яка є укладеною сторонами, за їх спільною письмовою заявою. Разом з тим, з наданого відзиву та додатків до нього вбачається, що відповідач надав лише проект мирової угоди, яка не підписана та не укладена сторонами, до того ж заява про затвердження такої угоди є односторонньою, оскільки позивач відповідної заяви, зі свого боку, на час розгляду справи не надав. За таких обставин суд позбавлений можливості затвердити зазначену мирову угоду.

Отже, розглянувши заяви учасників справи по суті позову та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 08.08.2017 р. між Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київський міський туристично-інформаційний центр" (сторона 1) та Публічним акціонерним товариством «НСИКУ», правонаступником якого є АТ "НСТКУ" (сторона 2) був укладений договір № 330-67/4 (далі - договір), за яким сторони вирішили розподілити прибуток, отриманий КП ТІЦ в результаті діяльності з реалізації єдиних карток туриста «Access Pass» шляхом укладання сторонами цього договору та відповідної додаткової угоди про розподіл між сторонами прибутку у строк до 30.09.2017 р. (п. 1 договору).

Згідно розділу II договору КП ТІЦ зобов`язується протягом 10 (десяти) днів з дати підписання цього договору надати АТ «НСТУ» звіт у довільній формі, який має обов`язково містити таку інформацію: детальне (окремо щодо кожного пункту) описання витрат, понесених КП ТІЦ для забезпечення діяльності з реалізації єдиних карток туриста «Access Pass»; суму усіх доходів, отриманих КП ТІЦ від реалізації єдиних карток туриста «Access Pass»; суму прибутку, отриманого КП ТІЦ від реалізації єдиних карток туриста «Access Pass».

КП ТІЦ повинне протягом 10 днів з дати затвердження наданого нею звіту АТ «НСТУ» перерахувати на рахунок АТ «НСТУ» належну йому частину прибутку, визначену відповідним додатком до цього договору. АТ «НСТУ» зобов`язане затвердити звіт КП ТІЦ або ініціювати проведення аудиторської перевірки щодо змісту такого звіту (п.п. 2.1, 2.2 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору перерахування КП ТІЦ належних АТ «НСТУ» коштів здійснюється у національній валюті України, протягом 10 днів після укладання сторонами відповідної додаткової угоди про розмір розподілу між сторонами прибутку на підставі затвердженого сторонами звіту. У випадку прийняття сторонами спільного рішення про необхідність підтвердження достовірності інформації, наведеної у звіті КП ТІЦ щодо витрат КП ТІЦ доходів та прибутку, отриманих КП ТІЦ від реалізації єдиних карток туриста «Access Pass», сторони забезпечать проведення аудиторської перевірки, з метою отримання висновку щодо обґрунтованості належної суми до перерахування АТ «НСТУ». У цьому випадку КП ТІЦ перераховує АТ«НСТУ» належну суму прибутку протягом 10 днів після отримання відповідного висновку аудитора.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2017 р., а у частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх обов`язків (п. 8.1 договору).

Також установлено, що 22.08.2020 сторони уклали додаткову угоду № 1 до вищевказаного договору, пунктом 1 якої передбачили, що враховуючи отримання 19.08.2017 р. АТ «НСТУ» звіту до договору, яким КП ТІЦ визначена попередня загальна сума прибутку, яку отримала КП ТІЦ в результаті діяльності з реалізації єдиних карток туриста «Access Pass», сторони домовились, що остаточна сума прибутку підлягає додатковому уточненню у термін до 31.08.2017 року та КП ТІЦ зобов`язується сплатити АТ «НСТУ» попередньо узгоджену частину прибутку у розмірі 400 000, 00 грн. у термін до 23.08.2017 року.

Як свідчать матеріали справи, на виконання вказаної домовленості КП ТІЦ сплатило АТ «НСТУ» 400 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 28 від 23.08.2017 р.

29.09.2017 р. сторони уклали додаткову угоду до договору, якою, зокрема, уточнили предмет договору та змінили дату вступу договору в дію - з 30.04.2017 р.

А в додатковій угоді № 3 від 26.12.2017 до договору сторони погодили, що на підставі звіту до договору сума до розподілу, що підтверджена аудиторською фірмою, становить 667 030,00 грн. Сторони домовились розподілити прибуток за договором, сума якого вказана у п. 1 цієї додаткової угоди, у наступному відсотковому співвідношенні:

- 146 757,50 - частина прибутку, що залишається у розпорядженні КП ТІЦ;

- 520 272,50 - частина прибутку, що повинна бути спрямована ПАТ «НСТУ».

З урахуванням того, що КП ТІЦ 23.08.2017 сплатила АТ «НСТУ» частину прибутку в розмірі 400 000,00 грн., залишок до сплати відповідно до умов договору складає 120 272,50 грн. (п.п. 1-3 додаткової угоди № 3).

Разом з тим, судом встановлено, що у порушення п. 3.1 договору КП ТІЦ сплатило АТ «НСТУ» лише частину вказаної суми - 50 272, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 208 від 05.07.2018 р. та № 225 від 09.08.2018 р., у зв`язку з чим у КП ТІЦ виникла заборгованість перед ПАТ «НСТУ» у сумі 70 000 грн. 50 коп. (120 272,50 - 50 272, 00).

Зазначені обставини сторонами не заперечуються, а відповідач під час розгляду справи визнав наявну в нього заборгованість.

Згідно з частиною 1 ст. 191 ГПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як встановлено судом, визнання наявності боргу з боку КП ТІЦ не суперечить закону та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, тому суд приймає визнання позову відповідачем.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час (ст. 530 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Оскільки доказів належної сплати прибутку відповідач не надав, при цьому визнав наявну перед позивачем заборгованість, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з КП ТІЦ боргу в сумі 70 000, 00 грн. підлягають задоволенню.

Окрім того, позивач просив стягнути з відповідача інфляційне збільшення боргу у сумі 13 101, 84 грн. та 3% річних в сумі 6 070,12 грн., нараховані за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства, вимоги про стягнення інфляційної складової боргу та 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

Провівши перерахунок вказаних сум, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати у сумі 13 101, 84 грн. та 3% річних в сумі 6 070,12 грн., тобто у сумах, заявлених позивачем.

Отже, за висновком суду позов АТ "НСТКУ" підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, які складаються із судового збору у сумі 2 102,00 грн., суд виходив з положень ст. 129, 130 ГПК України.

Так, відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу половину суми сплаченого судового збору із Державного бюджету, що становить 1 051,00 грн. (2 102,00 грн/2), другу половину (1 051,00 грн.) - стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київський міський туристично-інформаційний центр" про стягнення 89 172,46 грн. задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київський міський туристично-інформаційний центр" (01103, м. Київ, вул. Бойчука, 21, ідентифікаційний код 03358417) на користь Акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" (04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 42, ідентифікаційний код 23152907) заборгованість в сумі 70 000 (сімдесят тисяч) грн. 00 коп., інфляційні втрати в сумі 13 101 (тринадцять тисяч сто одна) грн. 84 коп., 3% річних в сумі 6 070 (шість тисяч сімдесят) грн. 12 коп. та судовий збір в сумі 1 051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. 00 коп.

Повернути Акціонерному товариству "Національна суспільна телерадіокомпанія України" (04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 42, ідентифікаційний код 23152907) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 1 051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. 00 коп., сплачений платіжним дорученням № 825 від 02.07.2020 р.

Повне судове рішення складене 28 грудня 2020 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.