ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2020 р. Справа№ 5026/886/2012

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Кропивної Л.В.

при секретарі судового засідання Бовсуновській Ю.В.,

за участю представників:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - Кармоліт Я.В., довіреність б/н від 01.11.2020;

від відділу ДВС - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма МІГ» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 07.08.2020 у справі №5026/886/2012 (суддя Спаських Н.М.) за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма МІГ» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі Черкаської філії ПАТ «Брокбізнесбанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма МІГ» про стягнення 715 488,03 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» в особі Черкаської філії ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма МІГ» про стягнення 715 488,03 грн., з яких - 700 000 грн. простроченої заборгованості за кредитом, отриманим відповідачем у позивача відповідно до кредитного договору №35-2007 від 25.06.2007, та 15 488,03 грн. процентів за користування кредитом.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 17.07.2012 позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма МІГ» на користь публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі Черкаської філії ПАТ «Брокбізнесбанк» - 700 000 грн. боргу по кредиту, 15 488,03 грн. відсотків за користування кредитом, 14 309,76 грн. судового збору.

На виконання рішення Господарського суду Черкаської області було видано наказ від 15.08.2012.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14.03.2013 розстрочено виконання рішення від 17.07.2012 у справі №02/5026/886/2012 відповідно до вказаного боржником графіка.

Згодом від відповідача до суду першої інстанції надійшла заява про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, обґрунтована частковим виконанням рішення на суму 120 000 грн., а також відсутністю у боржника обов`язку з виконання наказу в силу ліквідації кредитора (стягувача).

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 07.08.2020 заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма МІГ» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, задоволено частково; визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Черкаської області від 15.08.2012 у справі №5026/886/2012 про примусове виконання рішення суду від 17.07.2012 частково на суму 120 000,00 грн. В решті вимог по заяві відмовлено.

Ухвала суду в частині відмовлених вимог, мотивована відсутністю підстав для припинення зобов`язання з виконання наказу від 15.08.2012, у зв`язку з ліквідацією ПАТ «Брокбізнесбанк», оскільки судом встановлено, що право вимоги за спірним кредитним договором перейшло до нового кредитора - ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс».

Не погодившись з прийнятою ухвалою, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 07.08.2020 у справі №5026/886/2012 в частині відмови в задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в межах частини суми 609 797,79 грн. та прийняти нове рішення, яким заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма МІГ» в цій частині задовольнити.

Як вказує апелянт, обставина щодо припинення АТ «Брокбізнесбанк» шляхом ліквідації є доведеною заявником та підтверджується відомостями внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а отже, на сьогоднішній час у ТОВ «Фірма МІГ» відсутній повністю обов`язок з виконання на користь ліквідованого банку судового рішення у даній справі. Також, апелянт посилається на відсутність у справі документального підтвердження наявності у ліквідованого банку правонаступника та на неналежність листа-відповіді Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як доказу у справі, оскільки зміст листа не відображає факту переходу права вимоги по даному зобов`язанню до нового кредитора.

Представник відповідача - апелянта у справі в судовому засіданні підтримав вимоги своєї апеляційної скарги.

Разом з тим, позивач та відділ ДВС правом на участь своїх представників в судовому засіданні, призначеному на 21.12.2020, не скористалися, хоча про дату та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості взяти участь у даному судовому засіданні від позивача та відділу ДВС до суду не надійшло.

Враховуючи належне повідомлення позивача та відділу ДВС, а також з урахуванням того, що неявка їх представників в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, остання розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Так, на виконання рішення Господарського суду Черкаської області 15.08.2012 було видано наказ про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма МІГ» на користь публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі Черкаської філії ПАТ «Брокбізнесбанк» 700 000 грн. боргу по кредиту, 15 488,03 грн. відсотків за користування кредитом та 14 309,76 грн. судового збору.

Відповідач звернувся до суду із заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, в якій зазначив, що зобов`язання боржника з виконання рішення від 17.07.2012 ним частково виконано, шляхом сплати в період з 13.03.2013 по 02.09.2014 суми боргу у розмірі 120 000,00 грн. В іншій частині, заявник вважає зобов`язання припиненим, у зв`язку з ліквідацією ПАТ «Брокбізнесбанк», - стягувача за наказом.

Суд першої інстанції заяву задовольнив частково, визнавши наказ від 15.08.2012 таким, що не підлягає виконанню в частині сплаченої боржником суми 120 000,00 грн. В іншій частині у заяві відмовлено.

Як вбачається з вимог апеляційної скарги, апелянт не погоджується з прийнятою ухвалою в частині відмови у заяві відповідача про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, а відтак, у відповідності до вимог ст. 269 ГПК України, ухвала суду від 07.08.2020 підлягає перегляду в оскаржуваній частині.

Відповідно до ст. 160 Господарського процесуального кодексу України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому ст.ст. 328, 331 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

За приписами ч. 2 ст. 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Системний аналіз наведеної процесуальної норми дає підстави для висновку, що коло підстав, з яких наказ господарського суду може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, пов`язується саме з відсутністю у боржника обов`язку сплатити борг за таким наказом у зв`язку з тим, що його видано помилково, або у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням або з інших причин.

Відповідно до п. 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012, підставами визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників є такі: якщо його було видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Як слідує з наявного у справі листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №37-475/20(3) від 29.07.2020, право вимоги за кредитним договором №35-2007 від 25.06.2007 було реалізовано 22.03.2019 на аукціоні на користь ТОВ «Фінансова компанія «ДЕПТ Фінанс». При цьому, в листі зазначено, що з відповідною інформацією можна ознайомитись на сайті системи «ProZorro.Продажі», ввівши у поле пошуку номер лоту F10GL41929.

Перевіривши на вказаному сайті інформацію по номеру лоту F10GL41929 та ознайомившись з протоколом електронних торгів №UA-ЕА-2019-02-27-000125-b, суд встановив, що 22.03.2019 право вимоги за кредитним договором №35-2007 від 25.06.2007 було реалізовано на відкритих торгах через систему «ProZorro.Продажі» у складі пулу активів ПАТ «Брокбізнесбанк», переможцем яких визнано ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс».

Крім того, за відповідним посиланням на сайті, міститься відсканована копія договору №308 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 15.04.2019, укладеного між публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» (банк, кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» (новий кредитор), відповідно до якого, в порядку та на умовах визначених договором, банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього договору (далі - боржники), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами про надання кредиту (овердрафту), договорами поруки, договорами іпотеки (іпотечними договорами), договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру в Додатку №1 до цього договору (надалі - Основні договори, Права вимоги). Новий кредитор сплачує банку за Права вимоги грошові кошти в сумі та у порядку, визначених цим договором (п. 2.1 договору).

Згідно п. 2.2 договору новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4.1 договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов Основних договорів.

Відповідно до п. 4.1 договору за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього договору, новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 14 481 737,45 грн. (далі - ціна Договору). Ціна договору сплачується новим кредитором банку в повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до п. 6.5 договору, на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.

Повідомленням про розрахунки за активи (майно) АТ «Брокбізнесбанк» (додаток №21 до Наказу №548 від 14.11.2017), підтверджено завершення проведення розрахунків за придбання активів за лотом F10GL41929 по ціні 15 682 450,00 грн.

При цьому, у суду відсутні докази, які б свідчили про визнання недійсним договору №308 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 15.04.2019.

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина 1 статті 513 Цивільного кодексу України).

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва.

Таким чином, передання кредитором - ПАТ «Брокбізнесбанк» своїх прав новому кредитору - ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом.

Вказаним спростовуються посилання апелянта на відсутність документального підтвердження факту переходу права вимоги за кредитним договором до нового кредитора в порядку правонаступництва.

При цьому, колегія суддів зауважує, що відступлення права вимоги відбулось під час здійснення ліквідаційної процедури банку, тобто раніше внесення запису до Реєстру про припинення ПАТ «Брокбізнесбанк».

Сам по собі факт припинення АТ «Брокбізнесбанк» шляхом ліквідації не свідчить про відсутність у ТОВ «Фірма МІГ» обов`язку з виконання судового рішення у даній справі, з огляду на встановлені судом обставини укладення між банком та ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» договору про відступлення права вимоги.

За вказаних обставин, заява відповідача в частині вимог про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню з підстав ліквідації кредитора (стягувача), є необґрунтованою, що унеможливлює у даному випадку застосування положень статті 328 ГПК України.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні заяви в цій частині.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала місцевого господарського суду в оскаржуваній частині, прийнята з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на її заявника (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма МІГ» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Черкаської області від 07.08.2020 у справі №5026/886/2012 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено: 24.12.2020 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

Л.В. Кропивна