ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2020 р. Справа № 911/501/20

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Щур О. Д.

за участю представників учасників справи:

від прокурора: Галась О. М. (посвідчення № 055447 від 21.02.2020 р.);

від позивача-1: не з`явились;

від позивача-2: не з`явились;

від відповідача-1: не з`явились;

від відповідача-2: Книшов І. Г. (адвокат - ордер серії № КВ № 797383 від 07.05.2020 р.);

розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника керівника Фастівської місцевої прокуратури Київської області, м. Фастів, Київська область

в інтересах держави в особі:

1) Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, м. Київ;

2) Київського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, м. Київ

до:

1) Фермерського господарства «Татусеві кізоньки», с. Великі Гуляки, Фастівський район, Київська область;

2) Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «Родинний добробут», с. Великі Гуляки, Фастівський район, Київська область

про стягнення 222 614, 58 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник керівника Фастівської місцевої прокуратури Київської області звернувся в господарський суд Київської області в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, Київського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств до ФГ «Татусеві кізоньки», СОК «Родинний добробут» про стягнення у солідарному порядку 197 000, 00 грн основної заборгованості, 4 939, 30 грн інфляційних збитків, 2 947, 50 грн 3 % річних, 17 727, 78 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані прокурором в інтересах позивачів неналежним виконанням відповідачем-1 свого обов`язку щодо своєчасного повернення у повному обсязі наданої фінансової підтримки згідно з договором № 65ФГ-2017 від 11.12.2017 р. про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству, укладеним між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств та ФГ «Татусеві кізоньки», та невиконанням відповідачем-2 свого обов`язку щодо повернення фінансової підтримки згідно з договором поруки від 11.12.2017 р., укладеним між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств, ФГ «Татусеві кізоньки» та СОК «Родинний добробут».

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.03.2020 р. відкрито провадження у справі № 911/501/20 за позовом Заступника керівника Фастівської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, Київського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств до ФГ «Татусеві кізоньки», СОК «Родинний добробут» про стягнення 222 614, 58 грн, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і призначено її розгляд у підготовчому засіданні із викликом та за участю представників учасників справи на 13.05.2020 р.

13.05.2020 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача-2 надійшов відзив № б/н від 12.05.2020 р. на позовну заяву, у якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог до відповідача-2 в повному обсязі.

13.05.2020 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 03.06.2020 р.

01.06.2020 р. до канцелярії суду від прокуратури надійшла відповідь № 38-88-2605 вих-20 від 29.05.2020 р. на відзив, що долучена судом до матеріалів справи.

03.06.2020 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 17.06.2020 р.

17.06.2020 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 08.07.2020 р.

03.07.2020 р. до канцелярії суду від відповідача-2 надійшли клопотання № б/н від 30.06.2020 р. про приєднання письмових доказів до матеріалів справи та заперечення № б/н від 30.06.2020 р., що долучені судом до матеріалів справи.

08.07.2020 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 05.08.2020 р.

29.07.2020 р. до канцелярії суду від прокуратури надійшли пояснення № 38-88-3443 вих-20 від 27.07.2020 р., що долучені судом до матеріалів справи.

05.08.2020 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 02.09.2020 р.

02.09.2020 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача-1 надійшли додаткові пояснення № б/н від 02.09.2020 р. по справі № 911/501/20, в яких він просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, а також приєднати до матеріалів справи письмові докази, що долучені судом до матеріалів справи.

02.09.2020 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 16.09.2020 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.09.2020 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті із викликом та за участю представників учасників справи на 30.09.2020 р.

30.09.2020 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 21.10.2020 р.

21.10.2020 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 04.11.2020 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.11.2020 р. повідомлено учасників справи, що розгляд даної справи у судовому засіданні 04.11.2020 р. не відбувся у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності судді, і призначено проведення судового засідання із викликом та за участю представників учасників справи на 09.12.2020 р.

09.12.2020 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 16.12.2020 р.

16.09.2020 р. у судовому засіданні прокурор надав усні пояснення щодо позовних вимог, заявлених в інтересах позивачів, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві, відповіді на відзив.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву.

Представники інших учасників справи у судове засідання не з`явились, хоча про судове засідання були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомили.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2017 р. між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств та Фермерським господарством «Татусеві кізоньки» було укладено договір № 65ФГ-2017 про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству, згідно умов розділу 1 якого Укрдержфонд надає фінансову підтримку на поворотній основі фермерському господарству «Татусеві кізоньки» в сумі 400 000 (чотириста тисяч) гривень, а фермерське господарство зобов`язується використати її за цільовим призначенням і повернути зазначену суму фінансової підтримки у строк та на умовах, що визначені цим Договором.

Розділом 2 Договору визначено, що на підставі довідки від 06.11.2017 р. № 65, виданої конкурсною комісією, фінансова підтримка на поворотній основі надається для виробництва, переробки і збуту виробленої продукції, впровадження виробничої діяльності, відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 р. № 1102.

Пунктами 3.1.2., 3.1.3. Договору передбачено, що Укрдержфонд має право:

Вимагати від фермерського господарства повернення фінансової підтримки на поворотній основі відповідно до графіка повернення (пункт 3.4.2. цього Договору). У разі прострочення фермерським господарством графіка повернення коштів більш, ніж на 30 днів, Укрдержфонд має право в односторонньому порядку розірвати Договір з достроковим поверненням повної суми наданої фінансової підтримки та застосуванням штрафних санкцій відповідно до пп. 5.1., 5.2. цього Договору.

Вимагати від фермерського господарства для забезпечення виконання зобов`язань за Договором передачі в заставу запропонованого при подачі документів майна.

Об`єкт договору застави: зерносховище загальною площею 884,0 кв. м, що знаходиться за адресою: Київська обл., Фастівський район, с. Великі Гуляки, вул. Дачна, 55 та належить Сільськогосподарському обслуговуючому кооперативу «Родинний Добробут».

Вартість застави 946 764 (дев`ятсот сорок шість тисяч сімсот шістдесят чотири) гривні.

Відповідно до п. 3.4.2. Договору фермерське господарство зобов`язано повернути кошти фінансової підтримки Укрдержфонду згідно з встановленим графіком:

до 01 грудня 2018 року в сумі 100 000 грн.;

до 01 грудня 2019 року в сумі 100 000 грн.;

до 01 грудня 2020 року в сумі 100 000 грн.;

до 15 листопада 2021 року в сумі 100 000 грн.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що фінансова підтримка надається фермерському господарству з кінцевим терміном повернення 15 листопада 2021 року та повертається останнім згідно з встановленим графіком (пункт 3.4.2. Договору), крім випадків зміни умов Договору та/або розірвання Договору Укрдержфондом в односторонньому порядку та вимоги від фермерського господарства дострокового повернення фінансової підтримки.

Згідно з п. 4.2. Договору цей Договір діє до повного повернення фермерським господарством коштів фінансової підтримки та повного виконання ним будь-яких інших грошових зобов`язань, передбачених цим Договором.

Пунктами 7.1., 7.2. Договору передбачено, що цей Договір набирає чинності з дати його підписання повноважними представниками Сторін та діє до повного повернення фермерським господарством коштів фінансової підтримки та повного виконання ним будь-яких інших грошових зобов`язань, передбачених цим Договором.

11.12.2017 р. між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств (надалі Кредитор), Фермерським господарством «Татусеві кізоньки» (надалі Боржник» та Сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом «Родинний Добробут» (надалі Поручитель) було укладено договір поруки, положеннями якого передбачено, зокрема, що Поручитель зобов`язується пайовим майном, а саме: Зерносховище, двоповерхове, загальною площею 884,0 кв. м., що знаходиться за адресою: 08511, Київська область, Фастівський район, с. Великі Гуляки, вул. Дачна, будинок № 55, що належиться Сільськогосподарському обслуговуючому кооперативу «Родинний Добробут» на підставі Акту приймання-передачі нерухомого майна у якості додаткового пайового внеску до Кооперативу від 07.12.2017 року, Свідоцтва про право власності від 30.11.2011 року видане Великогуляківською сільською радою на підставі рішення виконкому від 03.04.2009 року № 4 члену кооперативу та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.12.2017 року № 106725699, Бухгалтерського регістру пайових (майнових) внесків до Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «Родинний Добробут» від 08.12.2017 року, що згідно звіту про незалежну оцінку від 11.09.2017 р., проведеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експерт-Альянс», вартість предмету зобов`язання (майна) без урахування суми ПДВ 946 764 (дев`ятсот сорок шість тисяч сімсот шістдесят чотири) гривень, забезпечити виконання боржником викладених нижче зобов`язань.

Предметом договору за цим Договором забезпечуються вимоги Кредитора, які виникають з Договору № 65ФГ-17 Фермерське господарство «Татусеві кізоньки» про надання фінансової підтримки Фермерському господарству «Татусеві кізоньки» від 11 грудня 2017 року (далі договір), згідно з яким:

Кредитор видає Боржникові фінансову підтримку в сумі 400 000, 00 грн. (чотириста тисяч грн.) 00 коп., а Боржник зобов`язується її використати за цільовим призначенням та згідно зі встановленим строком користування своєчасно повернути кошти Кредитору.

Строк користування фінансовою підтримкою Фермерським господарством «Татусеві Кізоньки» (Боржником) встановлений Договором № 65 ФГ-2017 Фермерське господарство «Татусеві кізоньки» про надання фінансової підтримки Фермерському господарству «Татусеві Кізоньки» від 11 грудня 2017 року терміном на 4 (чотири) років до 15 листопада 2021 року.

У випадку невиконання Боржником положень договору про надання фінансової підтримки, Кредитор має право отримувати задоволення своїх вимог за рахунок предмету зобов`язання переважно перед іншими кредиторами в повному обсязі вимог, включаючи основну суму боргу, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання, включаючи пеню та інші штрафні санкції, а також видатки, по зверненню стягнення на предмет зобов`язання та його реалізацію.

Поручитель зобов`язується перед Кредитором нести в повному обсязі відповідальність за невиконання Боржником умов Договору № 65 ФГ-2017 Фермерське господарство «Татусеві кізоньки» про надання фінансової допомоги Фермерському господарству «Татусеві кізоньки», укладеного між ним та Кредитором від 11 грудня 2017 року на суму 400 000, 00 грн (чотириста тисяч грн.) 00 коп. строком на п`ять років, за рахунок предмету зобов`язання.

Поручитель відповідно до цього договору зобов`язується повернути Кредитору всю суму фінансової підтримки в розмірі 400 000, 00 грн (чотириста тисяч грн.) 00 коп., наданої Боржнику за рахунок предмету зобов`язання.

Поручитель зобов`язується виконати за Боржника його зобов`язання перед Кредитором у термін дії договору за рахунок предмету зобов`язання.

Строк дії цього договору відповідає строку дії договору про надання фінансовї допомоги фермерському господарству.

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антухом Л. В.

На виконання умов договору № 65ФГ-2017 від 11.12.2017 р. про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству позивачем-1 у грудні 2017 р. було надано відповідачу фінансову підтримку на поворотній основі на суму 400 000, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 301 від 13.12.2017 р. на суму 400 000, 00 грн.

За період дії договору № 65ФГ-2017 від 11.12.2017 р. про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству відповідачем-1 було лише частково виконано свій обов`язок по поверненню наданої позивачем-1 фінансової підтримки згідно встановленого графіку, а саме щодо повернення коштів фінансової підтримки у розмірах 100 000, 00 грн до 01.12.2018 р. та 100 000, 00 грн до 01.12.2019 р., та перераховано позивачу-1 грошові кошти у розмірі 3 000, 00 грн, що підтверджується випискою з рахунку позивача-1 за 18.04.2019 р., розрахунками суми заборгованості та штрафних санкцій ФГ «Татусеві Кізоньки» за договором № 65 ФГ-2017 від 11.12.2017 р. станом на 01.09.2019 р., 01.11.2019 р., 01.12.2019 р., іншими документами, наявними у матеріалах справи.

У квітні 2018 року позивач-2 звернувся до відповідача-1 з листом № 53/45-10 від 26.04.2018 р., у якому просив протягом 3 календарних днів з моменту отримання даного листа надати підтверджуючі документи цільового використання коштів на суму 107 000, 00 грн.

У березні 2019 року позивач-2 звернувся до відповідача-1 з листом № 53/10-021 від 20.03.2019 р., у якому він просив у строк до 25.03.2019 р. відзвітувати про цільове використання отриманих коштів на суму 3 240, 00 грн.

У квітні 2019 р. позивач-2 звернувся до відповідача-1 з претензією № 53/10-3310 від 16.04.2019 р. на суму 416 174, 25 грн, у якій він повідомив про наявність станом на 01.03.2019 р. заборгованості з повернення фінансової підтримки у розмірі 100 000, 00 грн, неподання відповідачем документів, які підтверджують цільове використання фінансової підтримки, у зв`язку з чим позивач-1 звертається до господарського суду Київської області з позовом про розірвання договору, дострокове повернення наданої фінансової допомоги у розмірі 400 000, 00 грн та сплату пені, інфляційних втрат та 3 % річних згідно з виконаним розрахунком.

У липні 2019 року позивач-2 звернувся до Прокуратури Київської області з листом № 53-10/54 від 05.07.2019 р., у якому він повідомив про порушення відповідачем-1 умов договору № 65ФГ-2017 від 11.12.2017 р. про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству, наявність у відповідача-1 заборгованості за договором у розмірі 97 000, 00 грн та просив прокуратуру виступити позивачем в господарському суді Київської області в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики України та Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Київського відділення з позовом про стягнення з ФГ «Татусеві Кізоньки» основної заборгованості у розмірі 97 000, 00 грн та нарахованих штрафних санкцій, оскільки кошторисом позивача-2 не передбачені витрати на державне мито та судовий збір.

У листопаді 2019 року позивач-2 повторно звернувся до відповідача-1 з претензією № 53-10/91 від 05.11.2019 р. на суму 121 693, 08 грн, у якій він повідомив про наявність станом на 01.11.2019 р. заборгованості з повернення фінансової підтримки у розмірі 97 000, 00 грн та порушення відповідачем-1 умов договору № 65ФГ-2017 від 11.12.2017 р. про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству, у зв`язку з чим позивач-1 звертається до господарського суду Київської області.

У листопаді 2019 року позивач-2 звернувся до відповідача-2 з листом № 53-10/92 від 05.11.2019 р., якому повідомив, що у зв`язку з умисним ухилянням відповідача-1 від сплати коштів згідно затвердженого графіку, порушенням умов договору щодо підтвердження цільового використання наданої фінансової допомоги, відмовою від страхування заставного майна, позивач-2 звертається до прокуратури з претензією до відповідача-1, відповідача-2 на суму 97 000, 00 грн основного боргу та 24 693, 08 грн штрафних санкцій.

У грудні 2019 року позивач-2 звернувся до відповідача-2 з листом № 53-10/96 від 03.12.2019 р., у якому він повідомив, що станом на 01.12.2019 р. заборгованість відповідача-1 складає 197 000, 00 грн, у зв`язку з чим позивач-2 звертається до прокуратури з претензією до відповідача-1, відповідача-2 на суму 197 000, 00 грн основного боргу та 25 614, 58 грн штрафних санкцій.

У грудні 2019 року позивач-2 звернувся до відповідача-1 з претензією № 53/95-10 від 03.12.2020 р. на суму 222 614, 58 грн, у якій він про неповернуту фінансову допомогу у розмірі 197 000, 00 грн, порушення умов договору № 65ФГ-2017 від 11.12.2017 р. про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству та звернення до господарського суду з позовом до відповідача-1.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із позикою грошових коштів здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором, у разі його підписання.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 1046 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно частини 1 статті 1049 цього ж кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про фермерське господарство» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) новоствореним фермерським господарствам у період становлення (перші три роки після його створення, а у трудонедостатніх населених пунктах - п`ять років), фермерським господарствам з відокремленими фермерськими садибами, фермерським господарствам, які провадять господарську діяльність та розташовані у гірських населених пунктах, на поліських територіях, визначених в установленому порядку Кабінетом Міністрів України, та іншим фермерським господарствам надається допомога за рахунок державного і місцевого бюджетів, у тому числі через Український державний фонд підтримки фермерських господарств.

Кабінет Міністрів України щорічно в проекті Державного бюджету України передбачає кошти на підтримку фермерських господарств.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щорічно передбачають кошти в проектах місцевих бюджетів на підтримку фермерських господарств.

2. Кошти Державного бюджету України спрямовуються на меліорацію земель, у тому числі їх зрошення та осушення, а також на консервацію та рекультивацію малопродуктивних сільськогосподарських угідь, на придбання сільськогосподарської техніки (комбайнів, тракторів, автомашин, бульдозерів, сівалок тощо).

3. За рахунок місцевих бюджетів фермерським господарствам може надаватися допомога у будівництві об`єктів виробничого і невиробничого призначення, житла, проведенні заходів щодо землеустрою.

Відповідно до п. 2 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 №1102 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) фінансова підтримка надається на конкурсних засадах:

новоствореним фермерським господарствам у період становлення (перші три роки після їх державної реєстрації, а в трудонедостатніх населених пунктах - п`ять років) та фермерським господарствам з відокремленими фермерськими садибами, фермерським господарствам, які провадять господарську діяльність та розташовані у гірських населених пунктах, на поліських територіях, на безповоротній основі за бюджетною програмою «Фінансова підтримка фермерських господарств» і на поворотній основі за бюджетною програмою «Надання кредитів фермерським господарствам»;

іншим фермерським господарствам - на поворотній основі за бюджетною програмою «Надання кредитів фермерським господарствам».

Фінансова підтримка не надається фермерським господарствам, які мають заборгованість перед Фондом та його регіональними відділеннями, яких визнано банкрутами, щодо яких порушено справу про банкрутство та які перебувають у стадії ліквідації, а також у яких виявлено факти незаконного одержання та/або нецільового використання бюджетних коштів.

У встановлений договорами строк і станом на час розгляду справи відповідач-1 обов`язок щодо повернення наданої позивачем-1 фінансової підтримки не виконав і його основна заборгованість перед позивачем-1 складає 197 000, 00 грн, що підтверджується договором № 65ФГ-2017 від 11.12.2017 р. про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству, платіжним дорученням № 301 від 13.12.2017 р. на суму 400 000, 00 грн, випискою з рахунку позивача-1 за 18.04.2019 р., розрахунками суми заборгованості та штрафних санкцій ФГ «Татусеві Кізоньки» за договором № 65 ФГ-2017 від 11.12.2017 р. станом на 01.09.2019 р., 01.11.2019 р., 01.12.2019 р., листом № 53/45-10 від 26.04.2018 р., листом № 53/10-021 від 20.03.2019 р., претензією № 53/10-3310 від 16.04.2019 р., листом № 53-10/54 від 05.07.2019 р., претензією № 53-10/91 від 05.11.2019 р., листом № 53-10/92 від 05.11.2019 р., листом № 53-10/96 від 03.12.2019 р., № 53/95-10 від 03.12.2020 р., наявними у матеріалах справи.

Як було зазначено вище, прокурор в інтересах позивачів у свої позовній заяві просить суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку 197 000, 00 грн основної заборгованості, 4 939, 30 грн інфляційних збитків, 2 947, 50 грн 3 % річних, 17 727, 78 грн пені.

З приводу вказаних позовних вимог прокурора в інтересах позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із забезпеченням виконання зобов`язання здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 цього ж кодексу у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 553 цього ж кодексу за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст. 554 цього ж кодексу у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, на забезпечення виконання відповідачем-1 свого обов`язку зі своєчасного повернення наданої фінансової підтримки за договором № 65ФГ-2017 від 11.12.2017 р. про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству, 11.12.2017 р. між позивачем-1, відповідачем-1 та відповідачем-2 було укладено договір поруки від 11.12.2017 р., який за твердженням прокурора за правовою природою є договором поруки.

Положеннями вказаного договору поруки передбачено, зокрема, що Поручитель зобов`язується пайовим майном, а саме: Зерносховище, двоповерхове, загальною площею 884,0 кв. м., що знаходиться за адресою: 08511, Київська область, Фастівський район, с. Великі Гуляки, вул. Дачна, будинок № 55, що належиться Сільськогосподарському обслуговуючому кооперативу «Родинний Добробут» на підставі Акту приймання-передачі нерухомого майна у якості додаткового пайового внеску до Кооперативу від 07.12.2017 року, Свідоцтва про право власності від 30.11.2011 року видане Великогуляківською сільською радою на підставі рішення виконкому від 03.04.2009 року № 4 члену кооперативу та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.12.2017 року № 106725699, Бухгалтерського регістру пайових (майнових) внесків до Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «Родинний Добробут» від 08.12.2017 року, що згідно звіту про незалежну оцінку від 11.09.2017 р., проведеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експерт-Альянс», вартість предмету зобов`язання (майна) без урахування суми ПДВ 946 764 (дев`ятсот сорок шість тисяч сімсот шістдесят чотири) гривень, забезпечити виконання боржником викладених нижче зобов`язань.

Майно, яке є предметом зобов`язання за цим Договором, залишається у володінні та користуванні Поручителя.

Поручитель зобов`язується перед Кредитором нести в повному обсязі відповідальність за невиконання Боржником умов Договору № 65 ФГ-2017 Фермерське господарство «Татусеві кізоньки» про надання фінансової допомоги Фермерському господарству «Татусеві кізоньки», укладеного між ним та Кредитором від 11 грудня 2017 року на суму 400 000, 00 грн (чотириста тисяч грн.) 00 коп. строком на п`ять років, за рахунок предмету зобов`язання.

Поручитель відповідно до цього договору зобов`язується повернути Кредитору всю суму фінансової підтримки в розмірі 400 000, 00 грн (чотириста тисяч грн.) 00 коп., наданої Боржнику за рахунок предмету зобов`язання.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» передбачено, зокрема, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Визначення іпотеки передбачено й у статті 575 Цивільного кодексу України, згідно з якою іпотека - це застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності (ч. 4 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до визначення термінів у ст. 1 Закону України «Про іпотеку» основне зобов`язання - це зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.

Згідно із чинним законодавством іпотекою забезпечуються зобов`язання або вимоги, які можуть виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.

Безпосередньо Законом України «Про іпотеку» визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору, а отже, іпотека не може існувати самостійно без основного зобов`язання.

Суб`єктами іпотечних правовідносин Закон України «Про іпотеку» визначає іпотекодавця та іпотекодержателя.

Відповідно до визначень, що містяться в статті 1 цього ж Закону, іпотекодержателем є кредитор за основним зобов`язанням.

Іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель.

Майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи - боржника.

Необхідно враховувати, що згідно зі статтею 546 ЦК України порука та застава визначені як окремі види забезпечення зобов`язань. Поручитель і майновий поручитель є суб`єктами різних за змістом цивільних правовідносин. Поручитель є суб`єктом такого виду забезпечення виконання зобов`язання, як порука, а майновий поручитель є суб`єктом іншого виду забезпечення виконання зобов`язання - застави. Правовий статус поручителя й майнового поручителя врегульовано окремо, із суттєвими видовими відмінностями, достатніми для їх розрізнення та для вирішення спорів за їхньої участі шляхом безпосереднього застосування відповідних норм цивільного закону.

Оскільки договір іпотеки є різновидом договору застави та окремим способом забезпечення зобов`язань, регулювання якого здійснюється статтями 572-593 глави 49 ЦК України і спеціальним законом, то до іпотечних правовідносин за участі майнового поручителя не підлягають застосуванню положення параграфа 3 глави 49 ЦК України (постанови Верховного Суду України від 16 жовтня 2012 року у справі № 3-43гс12 та від 17 вересня 2014 року у справі № 6-109цс14).

Жодним із названих нормативних актів не передбачено солідарну відповідальність боржника за кредитним договором та іпотекодавцем.

Отже, можна зробити висновок, що боржник за основним зобов`язанням та майновий поручитель - іпотекодавець не є солідарними боржниками, оскільки солідарна відповідальність настає лише у випадках, прямо передбачених законом або договором (стаття 541 ЦК України).

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.05.2020 р. у справі № 161/6253/15-ц.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що договір поруки від 11.12.2017 р., укладений між позивачем-1, відповідачем-1 та відповідачем-2 за своє правовою природою є договором застави (іпотеки).

Отже, за таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для виникнення у відповідача-2 солідарного обов`язку щодо повернення наданої фінансової підтримки згідно з договором № 65ФГ-2017 від 11.12.2017 р. про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству та договором поруки від 11.12.2017 р., оскільки відповідач-2, як майновий поручитель, відповідає лише заставленим майном, звернення стягнення на яке здійснюється у порядку, визначеному Законом України «Про заставу» та іншими нормативно-правовими актами, і відповідно позовні вимоги прокурора в інтересах позивачів в частині стягнення з відповідача-2 у солідарному порядку 197 000, 00 грн основної заборгованості, 4 939, 30 грн інфляційних збитків, 2 947, 50 грн 3 % річних, 17 727, 78 грн пені, є такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства України, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині.

Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог прокурора в інтересах позивачів в частині стягнення тільки з відповідача-1 основної заборгованості у розмірі 197 000, 00 грн за договором № 65ФГ-2017 від 11.12.2017 р. про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству.

Крім того, прокурор в інтересах позивачів просить стягнути із відповідачів 4 939, 30 грн інфляційних збитків та 2 947, 50 грн 3 % річних від суми основної заборгованості за періоди прострочення відповідачами виконання обов`язку щодо своєчасного повернення у повному обсязі наданої фінансової підтримки з 01.12.2018 р. по 30.11.2019 р., у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості, виконаний прокурором в інтересах позивачів, є невірним.

Правильний розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості наступний:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
04.12.2018 - 17.04..001.0434270.27104270.27
Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
18.04.2019 - 30.11.201997000.001.008768.4897768.48

Отже, загальний розмір інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди становить 5 038, 75 грн.

Оскільки розмір інфляційних збитків від суми основної заборгованості, на які претендує прокурор в інтересах позивачів, є меншим ніж сума, на яку він має право, то суд приходить до висновку про задоволення вимог прокурора в інтересах позивачів в частині стягнення тільки із відповідача-1 інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 4 939, 30 грн.

Розрахунок 3% річних від суми основної заборгованості, виконаний прокурором в інтересах позивачів, є невірним.

Правильний розрахунок 3% річних від суми основної заборгованості за договором наступний:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
100000.0004.12.2018 - 17.04.20191353 %1109.59
Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
97000.0018.04.2019 - 30.11.20192273 %1809.78

Отже, загальний розмір 3 % річних від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди становить 2 919, 37 грн.

Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог прокурора в інтересах позивачів в частині стягнення тільки із відповідача-1 3% річних від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 2 919, 37 грн.

Крім того, прокурор в інтересах позивачів просить стягнути із відповідачів пеню, передбачену договором № 65ФГ-2017 від 11.12.2017 р. про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству, за періоди прострочення відповідачами виконання свого обов`язку щодо своєчасного повернення у повному обсязі наданої фінансової підтримки з 01.12.2018 р. по 30.11.2019 р. всього на загальну суму 17 727, 78 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 5.2. Договору № 65ФГ-2017 від 11.12.2017 р. про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству передбачено, що за несвоєчасне повернення коштів фінансової підтримки фермерське господарство сплачує Укрдержфонду пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості, виконаний прокурором в інтересах позивачів, є невірним.

Правильний розрахунок пені від суми основної заборгованості за договором наступний:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
100000.0004.12.2018 - 13.12.20181018.0000 %0.099 %*986.30
100000.0014.12.2018 - 31.01.20194918.0000 %0.099 %*4832.88
100000.0001.02.2019 - 14.03.20194218.0000 %0.099 %*4142.47
100000.0015.03.2019 - 17.04.20193418.0000 %0.099 %*3353.42
Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
97000.0018.04.2019 - 25.04.2019818.0000 %0.099 %*765.37
97000.0026.04.2019 - 31.05.20193617.5000 %0.096 %*3348.49

Отже, загальний розмір пені від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди становить 17 428, 93 грн.

Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог прокурора в інтересах позивачів в частині стягнення тільки із відповідача-1 пені від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 17 428, 93 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства «Татусеві Кізоньки» (08511, вул. Дачна, буд. 56, с. Великі Гуляки, Фастівський район, Київська область; ідентифікаційний код 41521010) на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (01001, вул. Бориса Грінченка, буд. 1, м. Київ; ідентифікаційний код 20029342) в особі Київського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (01004, вул. Велика Васильківська, буд. 13/1, кім. 206, м. Київ; ідентифікаційний код 20077542) 197 000 (сто дев`яносто сім тисяч) грн 00 (нуль) коп. основної заборгованості, 4 939 (чотири тисячі дев`ятсот тридцять дев`ять) грн 30 (тридцять) коп. інфляційних збитків, 2 919 (дві тисячі дев`ятсот дев`ятнадцять) грн 37 (тридцять сім) коп. 3 % річних, 17 428 (сімнадцять тисяч чотириста двадцять вісім) грн 93 (дев`яносто три) коп. пені.

3. Стягнути з Фермерського господарства «Татусеві Кізоньки» (08511, вул. Дачна, буд. 56, с. Великі Гуляки, Фастівський район, Київська область; ідентифікаційний код 41521010) на користь Київської обласної прокуратури (01601, бульвар Лесі Українки, буд. 27/2, м. Київ; ідентифікаційний код 02909996) судові витрати 3 334 (три тисячі триста тридцять чотири) грн 31 (тридцять одна) коп. судового збору.

4. Відмовити в задоволенні інших позовних вимог.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення складено і підписано

28 грудня 2020 р.