ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2020 р. Справа №926/1731/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання Олійник Н.

за участю представників учасників процесу:

від позивача - Міцней В.Ф.-представник

від відповідача 1 не з`явився

від відповідача 2 не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю КП Федерація східних єдиноборств У-ШУ і народної медицини, м. Чернівці б/д (вх.ЗАГС 01-05/3388/20 від 23.11.2020)

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 19.10.2020 (суддя Бутирський А.А., повний текст складено 26.10.2020, м. Чернівці)

у справі №926/1731/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КП Федерація східних єдиноборств У-ШУ і народної медицини м. Чернівці

до відповідача-1 Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради м. Чернівці

відповідача-2 Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 6 м. Чернівці

про солідарне стягнення 84 196,00 грн

В С Т А Н О В И В:

ТОВ КП Федерація східних єдиноборств У-ШУ і народної медицини звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради м. Чернівці та Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 6 м. Чернівці про солідарне стягнення з відповідачів 84 196,00 грн збитків, завданих позивачеві внаслідок підтоплення його підвальних приміщень у 2018-2020 р.р. Також позивач вказав, що ним понесені витрати на правничу допомогу у сумі 13 224,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на невиконання відповідачем-2 своїх зобов`язань за договором, укладеним 01.06.2016 між позивачем та відповідачем-2 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за умовами якого відповідач-2 зобов`язувався 2 рази на рік, а після стихійних лих і аварій позачергово, здійснювати технічні огляди цоколю, стін фасадів, підвальних приміщень житлових будинків, ремонт цегляних стін, стовпів, цоколю і фундаментів, тощо. Також, позивач зазначив, що протягом 2018-2019 та у 2020 під час зливових дощів неодноразово були підтоплені підвальні приміщення позивача. Окрім того, позивач посилається на те, що відповідач-1 в межах власних (самоврядних) повноважень відповідає за організацію виконання ремонту, реконструкції, модернізації водопровідно-каналізаційного господарства у м. Чернівці, здійснення капітального та поточного ремонту і утримання вулично-шляхової мережі.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 19.10.2020 у справі №926/1731/20 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач не довів наявність жодного елементу складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржників та збитками, вини.

ТОВ КП Федерація східних єдиноборств У-ШУ і народної медицини подано апеляційну скаргу б/д (вх.ЗАГС 01-05/3388/20 від 23.11.2020), в якій просить поновити строк на подання апеляційної скарги, скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 19.10.2020 у даній справі, ухвалити постанову, якою задоволити позовну заяву в повному обсязі з компенсацією судових витрат. Зокрема, скаржник вважає, що суд належним чином не з`ясував обставини, що мають значення для справи, внаслідок чого прийшов до неправильних висновків, допустив порушення норм процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права.

Скаржник зазначає, що суд, вказуючи на те, що ним критично оцінюється висновок судового експерта, не вирішив відповідно до правил ст.90 ГПК України питання щодо призначення у справі відповідної експертизи та неповно з`ясував дійсні обставини справи, що має суттєве значення для правильного вирішення спору. Позивачем на власний розсуд було вирішено до відкриття провадження у справі виготовити та подати до суду письмовий доказ вартості спричинених збитків, який судом безпідставно, на думку скаржника, та з порушенням процесуальних норм був відхилений.

Також, скаржник зазначає, що суд першої інстанції не з`ясував причину відмінності зазначених у акті огляду комісії від 30.07.2018 площ, які належать позивачу в буд.12 по вул. Лисенка у м.Чернівці, а безпідставне зазначення в акті як власника Лисака Н.М. (директора юридичної особи) в силу закону не спростовує право власності юридичної особи за договором та мети інформативності його змісту: визначення площ пошкодженого майна, а не встановлення власника.

На думку скаржника, суд не звернув увагу на те, що завдання збитків мало місце до зняття будинку з балансу відповідача 2, договірні відносини між ним щодо надання послуг з його утримання тривають, а відповідачем 1 новий балансоутримувач не був визначений та будинок не передавався, що не знімає відповідальності з відповідачів. Саме невиконання договірних обов`язків згідно договору від 01.06.2016 між позивачем та відповідачем 2 призвело до попадання стічних вод в підвальні приміщення та до заявлених збитків.

Також, скаржник просить долучити до матеріалів справи висновок експерта №15/20 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи ,складений 20.11.2020, а також з метою встановлення належності спірного приміщення позивачу, копію договору дарування від 14.08.2004, що на думку скаржника, сприятиме об`єктивному з`ясуванню обставин справи.

Щодо наведеного судова колегія зазначає наступне.

Правила прийняття доказів судами першої та апеляційної інстанцій визначені у статтях 80 та 269 ГПК України.

Так, частинами 2 та 3 ст. 80 ГПК України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Частиною 8 зазначеної статті встановлено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно з п.5 ч.2 ст.258 ГПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Враховуючи наведене, судова колегія зазначає, що з матеріалів справи не вбачається неможливості виготовлення зазначеної експертизи в ході розгляду справи в суді першої інстанції, а також неможливості подання договору дарування від 14.08.2004 в ході розгляду справи в суді першої інстанції, обставини, викладені скаржником, на думку колегії суддів, не свідчить про неможливість подання цих доказів до суду першої інстанції.

Отже, судова колегія прийшла до висновку про відмову у задоволенні клопотання про долучення в суді апеляційної інстанції до матеріалів справи зазначених доказів.

Відповідачі відзиву на апеляційну скаргу не подали.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 23.11.2020 справу №926/1731/20, розподілено колегії суддів у складі головуючого судді Галушко Н.А., суддів Желіка М.Б., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.11.2020 поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Чернівецької області від 19.10.2020 у даній справі, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю КП Федерація східних єдиноборств У-ШУ і народної медицини та призначено розгляд даної справи на 21.12.2020.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та дату розгляду справи.

З огляду на викладене, оскільки останні мали можливість надати усі необхідні пояснення та аргументи щодо суті спору, неявка відповідачів не перешкоджає розгляду справи, участь в судовому засіданні останніх обов`язковою не визнавалась, судова колегія прийшла до висновку про розгляд апеляційної скарги без участі представників відповідачів.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника скаржника в судовому засіданні, суд апеляційної інстанції встановив таке:

як вбачається із матеріалів справи, відповідно до договору купівлі-продажу приміщення № 177 від 22.11.2000 позивач є власником підвального приміщення площею 85,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Лисенка, 12.

Позивач зазначає, що протягом 2018-2019 та у 2020 під час зливових дощів неодноразово були підтоплені підвальні приміщення, які належать ТОВ КП Федерація східних єдиноборств У-ШУ і народної медицини, що підтверджується актами обстеження від 30.07.2018 та 27.06.2019, складеними комунальним житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством №6 у м.Чернівці, листом Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради від 02.08.2019 №03/01-11/2990. Як вбачається із зазначених документів, причиною підтоплення підвальних приміщень будинку №12 по вулиці Лисенка у м.Чернівці під час атмосферних опадів є незадовільне водовідведення від стін будинку.

Позивач вважає, що внаслідок підтоплення зазначених приміщень пошкоджено їх конструктивні елементи, чим завдано збитки позивачу, а також погіршилися санітарні умови експлуатації цих приміщень.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 30.07.2018 комісією за участю представників ДЖКГ, КП м. Чернівціводоканал та КЖРЕП № 6 проведено обстеження підвальних нежитлових приміщень та підвалу буд. № 12 по вул. Лисенка, а саме: нежитлові приміщення загальною площею 24,2 кв.м., які належать на правах власності гр. Лисаку Н.М. згідно договору дарування ВВК № 408408 від 14.08.2004, про що складено відповідний акт.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції договір від 14.08.2004 позивачем не надавався.

Актом обстеження від 30.07.2018, який затверджений начальником КЖРЕП-6 О.І. Гнатюк, встановлено, що на окремих внутрішніх стінах приміщення спостерігаються мокрі плями площею від 0,5 до 1,5 кв.м. по вертикалі, в самих приміщеннях сперте (затхле) повітря. Ймовірною причиною наявності мокрих плям на стінах приміщення можуть бути: витоки теплоносія з системи опалення та підтоплення фундаментів і стін зливовими водами.

13.01.2019 комісією, утвореною згідно з рішенням Чернівецької міської ради від 06.12.2018 № 1534 Про списання з балансу комунальних житлових ремонтно-експлуатаційних підприємств та департаменту житлово-комунального господарства міської ради житлових будинків, складено акт про списання багатоквартирного будинку, що розмішений за адресою: вул. Лисенка, буд. 12 з балансу відповідача-2 (том І а.с.116-120).

27.06.2019 працівниками відповідача-2 складено акт № 172 про те, що комісійним виходом на адресу: буд. 12, по вул. Лисенка було проведено обстеження підвальних нежитлових приміщень та підвалу буд. 12, по вул. Лисенка. Даним актом встановлено, що на окремих внутрішніх стінах приміщення спостерігаються мокрі плями від 0,5 до 1 кв.м. Ймовірною причиною наявності мокрих плям на стінах може бути підтоплення фундаментів і стін зливовими водами (том І а.с.26 на звороті).

У листі позивачеві від 02.08.2019 № 03/01-11/2990 відповідач-1 вказав ймовірною причиною підтоплення підвальних приміщень будинку незадовільне водовідведення стін будинку (том І а.с.27).

18.05.2020 судовим експертом Лещишиним В.В. складено висновок експерта № 20021 в експертному будівельно-технічному дослідженні за запитом адвоката Міцнея В.Ф. в інтересах позивача, яким встановлено наявність причинно-наслідкового зв`язку між погано працюючою (або взагалі непрацюючою) дренажною системою і відсутністю гідроізоляції фундаментів стін підвалу стін нижніх поверхів, що знаходяться нижче відмітки тротуару та замощення будинку та пошкодження конструктивних елементів в приміщеннях (сирість, мокрі плями, плісняви, тріщини та відшарування опоряджувального шару), а також те, що погіршення санітарних умов експлуатації приміщень позивача в житловому будинку по вул. Лисенка, 12, м. Чернівці беззаперечні і підтверджені Актами КЖРЕП № 6 та Департаментом житлово-комунального господарства.

Позивач, заявляючи позовні вимоги про стягнення солідарно з відповідачів збитків в сумі 84 196,00грн посилається на невиконання відповідачем-2 своїх зобов`язань за договором, укладеним 01.06.2016 між позивачем та відповідачем-2 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також, що відповідач-1 в межах власних (самоврядних) повноважень відповідає за організацію виконання ремонту, реконструкції, модернізації водопровідно-каналізаційного господарства у м. Чернівці, здійснення капітального та поточного ремонту і утримання вулично-шляхової мережі.

Згідно з ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України).

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право (ч.ч. 1-3 ст. 22 Цивільного кодексу України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 1166 Цивільного кодексу України, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини.

Протиправна поведінка - дія або бездіяльність, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів, договору (наприклад, що виражаються в заподіянні шкоди особистості або майну іншої особи, порушення умов договору, позадоговірне зобов`язання яке виникло внаслідок делікту).

Негативні наслідки у формі збитків та упущеної вигоди (тобто неодержані доходи, які особа, чиє право порушене одержала б при звичайних умовах цивільного обороту, якби його право не було порушене (ст. 15 Цивільного кодексу України)

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і негативними наслідками. Прямий причинний зв`язок виражається в тому, що результат (наслідок) виникає безпосередньо, прямо з поведінки заподіювача негативних наслідків.

Вина, тобто усвідомлення особою протиправних наслідків своєї поведінки. За загальним правилом особа, яка не виконала зобов`язання або виконала його неналежним чином, несе відповідальність за наявності вини (умислу або необережності), крім випадків, коли законом або договором передбачено інші підстави відповідальності.

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ст. 224 Господарського кодексу України).

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

-вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

-додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

-неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

-матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.ч. 1-7 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення (ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України).

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок (ч. 5 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України).

Проте, у висновку експерта № 20021 в експертному будівельно-технічному дослідженні за запитом адвоката Міцнея В.Ф. від 18.05.2020 р. не вказано, що цей висновок складено для подання до суду та те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. У зв`язку з наведеним, висновок експерта № 20021 в експертному будівельно-технічному дослідженні за запитом адвоката Міцнея В.Ф. від 18.05.2020 р. є неналежним доказом та не береться до уваги судом.

Акт обстеження від 30.07.2018 р. також є неналежним доказом і не береться до уваги судом, оскільки предметом дослідження були нежитлові приміщення загальною площею 24,2 кв.м., які належать на правах власності гр. ОСОБА_1 згідно договору дарування ВВК № 408408 від 14.08.2004 р., тоді як позивач є власником підвального приміщення площею 85,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Лисенка, 12.

Крім того, 13.01.2019 р. багатоквартирний будинок, що розмішений за адресою: вул. Лисенка, буд. 12, списаний з балансу відповідача-2, а акт № 172 від 27.06.2019 р. складений вже після списання з балансу відповідача-2.

Таким чином, позивач не довів наявність жодного елементу складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржників та збитками, вини.

Згідно з ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доводи наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Господарський суд, відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

З огляду на вищевикладене, судова колегія оглянувши та дослідивши матеріали справи і подані докази, оцінивши їх у сукупності, прийшла до висновку, що позовні вимоги не обгрунтовані належними та достатніми доказами та не підлягають задоволенню.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає рішення місцевого господарського суду таким, що прийняте з правильним застосуванням норм матеріального та у відповідності до норм процесуального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення не вбачає.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273. 275, 276, 282- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 19.10.2020 у справі №926/1731/20 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю КП Федерація східних єдиноборств У-ШУ і народної медицини, м. Чернівці б/д (вх.ЗАГС 01-05/3388/20 від 23.11.2020) без задоволення.

2. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги залишити за скаржником.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 30.12.2020.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.