ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
"17" грудня 2020 р. Cправа №902/1005/20

Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О.С., при секретарі судового засідання Гнатик Є.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Військової частини НОМЕР_1 , с.Тетерівка Житомирського району Житомирської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГО ЛТД", м.Вінниця

про стягнення 140162,56 грн неустойки згідно договору підряду

за участю представника позивача: Кантура М.С., діє на підставі довіреності.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області 13.10.2020 надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГО ЛТД" 101250,97 грн пені та 38911,59 грн штрафу. Вказана неустойка нарахована з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору "про закупівлю виконаних робіт" №33 від 19.11.2019 в частині дотримання строків проведення обумовлених робіт.

Ухвалою суду від 16.10.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/1005/20, вирішено її розгляд здійснити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 17.11.2020.
16.11.2020 на електронну адресу суду надійшла заява позивача №2051 від 10.11.2020 про збільшення розміру позовних вимог, в якій останній просить суд стягнути з відповідача 124249,68 грн пені, 47527,20 грн штрафу. Обґрунтовуючи вказані вимоги останній зазначає, що до суду був наданий невірний розрахунок сум пені та штрафу (не було враховано вартість невиконаних робіт з ПДВ, невірно розраховано кількість днів).

Ухвалою суду від 17.11.2020 вказану заяву прийнято до розгляду, а також постановлено закрити підготовче провадження у справі №902/1005/20 та призначити її для судового розгляду по суті на 17.12.2020.

На визначену судом дату (17.12.2020) з`явився представник позивача. Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча про місце, дату та час його проведення останній повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (вх.№ 14508 від 01.12.2020).

Положеннями ст. 178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

З огляду на вищезазначене суд приходить висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дане судове засідання. Неявка останнього є підставою до розгляду справи за його відсутності, що передбачено п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Під час судового засідання, 17.12.2020, представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Після закінчення судових дебатів суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати та орієнтовний час повернення.

На оголошення вступної та резолютивної частин рішення представники сторін в судове засідання не з`явилися.

Таким чином, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

19.11.2019 між Військовою частиною НОМЕР_1 (далі по тексту також - Замовник, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "МЕГО ЛТД" (далі по тексту також - Підрядник, відповідач) укладено Договір №33 про закупівлю виконаних робіт (далі по тексту також - Договір).

Відповідно до предмету Договору Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на свій ризик та власними силами, відповідно до проектної документації та умов Договору виконати капітальний ремонт окремої ділянки автомобільної дороги 12/ТР/7/СВ/32 (від ПК-36+73 до ПК-45) с.Тетерівка Житомирського району Житомирської області, ДК021-2015:45233142-6 - ремонт доріг, а Замовник зобов`язується прийняти від Підрядника виконані роботи та оплатити їх (п. 1.1. Договору).

Місце виконання робіт: автомобільна дорога 12/ТР/7/СВ/32 (від ПК-36+73 до ПК-45) військова частина НОМЕР_1 с.Тетерівка Житомирського району Житомирської області (п.1.2. Договору).

Згідно до п.п. 1.3, 1.4. Договору склад, обсяги та вартість робіт визначаються кошторисною документацією та договірною ціною (Додаток №1). Обсяги закупівлі робіт можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Строки виконання робіт сторонами узгоджено в розділі 2 Договору.

Так, відповідно до п.п. 2.1., 2.2. Договору Підрядник розпочинає виконання робіт на протязі 2 робочих днів з моменту підписання Сторонами Договору та закінчує виконання робіт згідно з календарним графіком виконання робіт, який є невід`ємною частиною договору (Додаток № 2). Термін виконання робіт: до 20.12.2019.

Строки виконання робіт можуть бути продовжені у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сил, затримки фінансування витрат Замовника з внесенням відповідних змін до Договору, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення загальної вартості цього Договору (п.2.3. Договору).

Щодо ціни Договору сторони в п.3.1. Договору передбачили, що Договірна ціна (ціна договору) є твердою, її визначають на підставі кошторису, що є невід`ємною частиною договору, враховує видатки на виконання робіт, всі можливі податки, збори та інші обов`язкові платежі, у тому числі податок на додану вартість (ПДВ), та становить:1 854 875,00 грн, в т.ч. ПДВ - 309145,83 грн.

Згідно до п.3.2. Договору ціна цього Договору може змінюватись у випадках, передбачених ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що Замовник проводить розрахунок за виконані Роботи на підставі Бюджетного Кодексу України по мірі надходження бюджетних коштів на рахунок Замовника, на підставі виконаних обсягів робіт, згідно з Актом приймання виконаних будівельних робіт (типової форми № КБ-2в) та Довідкою про вартість виконаних робіт та витрати (типової форми № КБ-3). У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за виконані Роботи здійснюється протягом 10 банківських днів з дня отримання Замовником бюджетного фінансування на свій рахунок.

Відповідно до п.4.2. Договору Підрядник надає Замовнику акт приймання виконаних будівельних робіт (форми № КБ-2в), який розглядається протягом п`яти робочих днів.

Згідно до п.8.1. Договору Підрядник забезпечує виконання робіт згідно з календарним графіком їх виконання, який є невід`ємною частиною договору (Додаток № 2).

Приймання-передача виконаних робіт по об`єкту оформлюється Актом приймання виконаних будівельних робіт (типової форми № КБ-2в) з відомістю ресурсів, підписаними уповноваженими представниками Сторін та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (типової форми № КБ-3) в трьох примірниках (п. 10.2. Договору).

Сторонами також узгоджено, що за порушення строків виконання робіт, Підрядник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобов`язань (п. 12.10. Договору).

Даний Договір набирає чинності з дня його підписання Сторонами і діє до 31.12.2019 року, але у будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (п.16.1. Договору).

У зв`язку із зміною директора Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГО ЛТД", 20.11.2020 між Сторонами підписано Додаткову угоду №1, якою внесено зміни до Розділу XIII Договору "Місцезнаходження та банківські реквізити сторін".

Відповідно до пункту 3 Додаткової угоди №1 до Договору інші умови Договору, не змінені та залишаються чинними у тій редакції, в якій вони викладені Сторонами раніше, і Сторони підтверджують їх обов`язковість для себе.

На виконання умов Договору 04.12.2019 між Сторонами підписано Акт приймання частково виконаних будівельних робіт №1 форми КБ-2в та Довідку про вартість частково виконаних робіт та витрати форми КБ-3 на загальну суму 1 175 914,86 грн (в т.ч. ПДВ). Оплату за виконані роботи здійснено 21.12.2019, що підтверджується платіжним дорученням № 803 від 17.12.2019.

В подальшому, відповідачем припинено виконання визначених Графіком (а.с.24) робіт, у зв`язку із чим 27.12.2019 Військовою частиною НОМЕР_1 направлено претензію на адресу Відповідача з пропозицією надати письмові пояснення щодо невиконання своїх зобов`язань за Договором та у разі неможливості їх виконання - розірвати Договір та сплатити штрафні санкції.

Відповідач на вказану претензію не відреагував, виконання робіт не відновив.

Таким чином, станом на день подачі позовної заяви загальна сума невиконаних робіт становить 678 960,14 грн (в т.ч. ПДВ).

На підставі кошторисів, договірної ціни, графіку виконання робіт та акту частково виконаних робіт, військовою частиною НОМЕР_1 здійснено детальний розрахунок пені та штрафу за неналежне виконання відповідачем умов Договору.

Вказані обставини зумовили звернення позивача з даним позовом до суду.

З огляду на викладене суд зважає на наступні законодавчі положення.

Згідно зі ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст.626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст.638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором будівельного підряду. Відповідно, до правовідносин, що виникли між сторонами на підставі даного договору, слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини підряду.

Відповідно до ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч.2 ст.837 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч.1 ст.854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідно до умов договору №33 про закупівлю виконаних робіт від 19.11.2019, відповідач зобов`язаний був виконати роботи на загальну суму 1 854 875,00 грн.

Як зазначалось раніше та слідує з матеріалів справи, підрядником виконано роботи за договором на загальну суму 1 175 914,86 грн (в т.ч. ПДВ), що підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 20109 року.

Отже, загальна вартість невиконаної частини робіт складає 678 960,14 грн.

Відповідно до ст.875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Як слідує з матеріалів справи, основне зобов`язання відповідача (відповідно до умов п.1.1. Договору) - це виконання капітального ремонту окремої ділянки автомобільної дороги 12/ТР/7/СВ/32 (від ПК-36+73 до ПК-45) с.Тетерівка Житомирського району Житомирської області, ДК021-2015:45233142-6.

Водночас, умовами Договору також визначено інші обов`язки Підрядника, які існують у межах основного зобов`язання, у тому числі обов`язок Підрядника щодо дотримання строків виконання всіх етапів підрядних робіт (п.п. 2.1, 5.3., 8.1. Договору) згідно з календарним графіком їх виконання, який є невід`ємною частиною Договору.

Відповідальність Підрядника за умовами цього договору у вигляді штрафних санкцій (пені, штрафу), передбачена п.12.10 Договору, настає у разі порушення строків виконання робіт.

Згідно з п.п. 2.1., 2.2. Договору Підрядник розпочинає виконання робіт на протязі 2 робочих днів з моменту підписання Сторонами Договору та закінчує виконання робіт згідно з календарним графіком виконання робіт, який є невід`ємною частиною договору (Додаток № 2). Термін виконання робіт: до 20.12.2019.

Отже, відповідачем роботи за договором мали бути виконані у період з 21.11.2019 по 19.12.2019.

Тож, з урахуванням приписів пунктів 2.1., 2.2. Договору, прострочення виконання робіт почалося з 20.12.2019.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частина 2 ст.883 Цивільного кодексу України передбачає, що за невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

За змістом ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 ст.230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У договорі сторони погодили, що за порушення строків виконання робіт, підрядник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 % вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачує штраф у розмірі 7 % вказаної вартості (п. 12.10. Договору).

Як слідує із заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог, ним здійснено розрахунок штрафних санкцій відносно загальної суми невиконаних робіт (678960,14 грн) за період з 21.12.2019 (з дня невиконання позивачем п.2.2. Договору, який визначає термін закінчення всіх видів робіт) по 20.06.2020.

Надаючи оцінку визначеному позивачем періоду нарахування штрафних санкцій суд враховує висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2020 у даній справі, в якій зазначено, що відсутність у договорі підряду окремо погоджених строків виконання кожного з видів (етапів) робіт та їх вартості не позбавляє позивача права на застосування до боржника відповідальності, передбаченої договором, виходячи з загальної вартості невиконаних робіт та з урахуванням загального терміну їх виконання (умови договорів щодо строків дії, виконання, штрафних санкцій аналогічні). А тому, при визначені розміру штрафних санкцій, суд виходить із загальної вартості невиконаних робіт та з урахуванням загального терміну їх виконання.

У даній справі суд зауважує, що Графік виконання робіт (Додаток №2 до Договору) не дає можливості визначити, які конкретно види роботи та на яку суму не були виконані Підрядником. Оскільки, як слідує із змісту Локального кошторису, вказані в Графіку види робіт є неконкретизованими.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку, що наведені вище норми права та положення договору підряду передбачають можливість застосування до підрядника (боржника) відповідальності передбаченої договором, виходячи з загальної вартості невиконаних робіт та з урахуванням загального терміну їх виконання. А тому, враховуючи встановлені обставини справи щодо невиконання підрядником частини підрядних робіт, у замовника виникло право на відшкодування пені та штрафу, передбачених умовами договору. Доказів виконання таких робіт (складення актів виконаних робіт, тощо) матеріли справи не містять, відповідачем така обставина не спростовувалася.

Щодо розміру пені, застосованого в розрахунку позивачем слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст.218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч.1 ст.230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частини перша, друга статті 217 ГК).

Виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими ГК та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК (частина перша статті 199 ГК),

Видами забезпечення виконання зобов`язання за змістом положень частини першої статті 546 ЦК є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а частиною другою цієї норми визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

При цьому за змістом ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Нормою ст.231 Господарського кодексу України передбачено розмір штрафних санкцій, зокрема, згідно з ч. 1 указаної статті передбачено, що законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Як слідує з умов Договору, зокрема п.4.1. Замовник проводить розрахунки за виконані роботи на підставі Бюджетного Кодексу України по мірі надходження бюджетних коштів на рахунок Замовника.

З викладеного слідує, що виконання зобов`язання за Договором №33 про закупівлю виконаних робіт від 19.11.2019 фінансувалося за рахунок Державного бюджету України, що дає можливість при визначення розміру штрафних санкцій, в тому числі пені, застосувати положення вказаної вище статті Господарського кодексу України.

Таким чином, сторонами правомірно в пункті 12.10. Договору визначено розмір пені, яка за їх домовленістю становить 0,1% вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.

З огляду на викладене, здійснивши перевірку правильності розрахунку пені в межах періодів, визначених позивачем, за допомогою калькулятора інформаційно-правової системи "ЛІГА:ЗАКОН" судом не виявлено арифметичних помилок. Окрім того, слід зазначити, що розмір штрафу також позивачем визначено вірно.

Враховуючи вказані обставини, вимоги позивача про стягнення 124249,68 грн пені та 47527,20 грн штрафу підлягають повному задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву чи докази, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили б про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлені до стягнення нарахування.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

За правилами ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. т. 7, 8, 13, 14, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГО ЛТД" (Хмельницьке шосе, 13, к.214, м.Вінниця, 21036, ) на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) 124249,68 грн пені; 47527,20 грн штрафу та 2576,65 грн відшкодування судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Повне рішення складено 30 грудня 2020 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:
1 - до справи;
2 - позивачу (с.Тетерівка, Житомирський район, Житомирська обл., 12420);
3 - відповідачу (Хмельницьке шосе, 13, к.214, м.Вінниця, 21036)