УХВАЛА

23 грудня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/8415/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бакуліна С. В. - головуючий, Губенко Н. М., Кролевець О. А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферум"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29 жовтня 2020 року (головуючий суддя Юрчук М. І., судді Крейбух О. Г., Савченко Г.І.) та на рішення Господарського суду Вінницької області від 2 червня 2020 року (головуючий суддя Міліціанов Р. В., судді Тварковський А. А., Яремчук Ю. О.) та на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 15 червня 2020 року (головуючий суддя Міліціанов Р. В., судді Тварковський А. А., Яремчук Ю. О.)

у справі № 910/8415/19

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ромашка"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферум"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1. Комунального підприємства виконавчого органу Київради "Київтеплоенерго",

2. Фонду державного майна України,

про стягнення 46916,21 грн,

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ферум" (далі - ТОВ "Ферум") звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29 жовтня 2020 року, на рішення Господарського суду Вінницької області від 2 червня 2020 року та на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 15 червня 2020 року у справі № 910/8415/19 з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень.

17 грудня 2020 року ТОВ "Ферум" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з клопотанням про зупинення виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 29 жовтня 2020 року, рішення Господарського суду Вінницької області від 2 червня 2020 року та додаткового рішення Господарського суду Вінницької області від 15 червня 2020 року.

Перевіривши касаційну скаргу ТОВ "Ферум", Суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За приписами пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина сьома статті 12 ГПК України визначає, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року - 2102 гривні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення грошових коштів у сумі 46916,21 грн. Отже, ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року (210200,00 грн), а тому відповідно до положень ГПК України ця справа є малозначною.

У касаційній скарзі заявник зазначає, таке: 1) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ромашка" не є суб`єктом, що надає послуги з постачання теплової енергії, а отже останній позбавлений права вимагати кошти за теплову енергію; 2) суди попередніх інстанцій при вирішенні цього спору відступили від висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/16-ц і не взяли до уваги, що фактично послуга з теплопостачання відповідачем не споживалася, у зв`язку з чим скаржник посилається на порушення судом першої та апеляційної інстанцій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод через безпідставне неврахування зазначених доводів відповідача; 3) суди попередніх інстанцій прийняли до уваги докази, що були подані Комунальним підприємством виконавчого органу Київради "Київтеплоенерго", що стосувалися не ТОВ "Ферум", а Фонду державного майна України, тому виникає питання стосовно правової природи вірогідності доказів які були застосовані судами для задоволення позову. Проте скаржник не зазначає жодних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а" - "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

З огляду на відсутність у касаційній скарзі обґрунтувань, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Ферум" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29 жовтня 2020 року, на рішення Господарського суду Вінницької області від 2 червня 2020 року та на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 15 червня 2020 року у справі № 910/8415/19, оскільки скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження Суд не розглядає клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та клопотання про зупинення виконання судових рішень.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 12, 15, 163, 234, 287, 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферум" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29 жовтня 2020 року, на рішення Господарського суду Вінницької області від 2 червня 2020 року та на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 15 червня 2020 року у справі № 910/8415/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. В. Бакуліна

Судді Н. М. Губенко

О. А. Кролевець