ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року

м. Київ

Справа № 914/608/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Білоуса В. В., Васьковського О. В.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра"

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 03.09.2020

у складі колегії суддів: Гриціва В. М. - головуючого, Матущака О. І., Хабіб М. І.

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра"

до

1. Акціонерного товариства "Мегабанк"

2. Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Лідії Миколаївни

про визнання протиправним та скасування рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та реєстрацію права власності

в межах справи № 914/2350/18

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський завод РЕМА"

до Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра"

про банкрутство

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Обставини звернення ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" до суду

1. У провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа № 914/2350/18 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський завод РЕМА" (далі - ТзОВ "Львівський завод РЕМА") до Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра" (далі - ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра", боржник, скаржник) про банкрутство.

2. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.01.2019, залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 та постановою Верховного Суду від 10.09.2019, відкрито провадження у справі № 914/2350/18 про банкрутство ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" призначено арбітражного керуючого Онушканича Ярослава Васильовича.

3. 11.03.2020 ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" звернулося до Господарського суду Львівської області в межах провадження у справі про банкрутство № 914/2350/18 з позовною заявою до Акціонерного товариства "Мегабанк" (далі - АТ "Мегабанк") та приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Лідії Миколаївни (далі - приватний нотаріус Дерев`янко Л. М.) б/н від 13.02.2020 про:

1) визнання протиправним рішення АТ "Мегабанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору від 01.02.2011, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е. В. за реєстровим № 506, а саме на нерухоме майно: будівлю котельні, літ. "Р-2", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; будівлю водонагрійної котельні, літ. "П-4", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; будівлю воднево-кисневої станції, літ. "М-2", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій,14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; будівлю компресорної станції, літ. "Н-2", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; будівлю виробничого механо-штампувального цеху "Ц-2", що знаходиться в м. Львові по вул. Заводській, 31, та будівлі заготівельної дільниці, літ. "Ч-1", що знаходиться в м. Львові по вул. Заводській, 31, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

2) визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л. М.: від 30.12.2019 № 50546821 про реєстрацію права власності АТ "Мегабанк" на будівлю виробничу механо-штампувального цеху, літ. "Ц-2" та будівлю заготівельної дільниці, літ. "Ч-1", що знаходяться в м. Львові по вул. Заводській, 31, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; від 30.12.2019 № 50546542 про реєстрацію права власності АТ "Мегабанк" на будівлю воднево-кисневої станції, літ. "М-2", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; від 30.12.2019 № 50546328 про реєстрацію права власності АТ "Мегабанк" на будівлю водонагрійної котельні, літ. "П-4", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; № 50546195 про реєстрацію права власності АТ "Мегабанк" на будівлю парової котельні, літ. "Р-2", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; від 30.12.2019 № 50546668 про реєстрацію права власності АТ "Мегабанк" на будівлю компресорної станції, літ. "Н-2", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

4. В обґрунтування заявлених вимог ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" посилається на протиправність оскаржуваних рішень АТ "Мегабанк" та приватного нотаріуса Дерев`янко Л. М. й наявність підстав для їх скасування, оскільки останні прийняті, зокрема, у період дії заборони стягнення на предмет іпотеки, за наявності накладеного арешту на все нерухоме майно іпотекодавця (ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра"), а також без урахування відсутності проведення оцінки майна та перебування ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" у Єдиному реєстрі боржників.

Короткий зміст та підстави заяви про забезпечення позову

5. Разом з позовною заявою ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" було подано до суду заяву про забезпечення позову б/н від 11.03.2020, в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на нерухоме майно з державною реєстрацією арешту в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: будівлю котельні, літ. "Р-2", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; будівлю водонагрійної котельні, літ. "П-4", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; будівлю воднево-кисневої станції, літ. "М-2", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; будівлю компресорної станції, літ. "Н-2", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; будівлю виробничого механо-штампувального цеху "Ц-2", що знаходиться в м. Львові по вул. Заводській, 31 та будівлю заготівельної дільниці, літ. "Ч-1", що знаходиться в м. Львові по вул. Заводській, 31, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- заборони органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим уповноваженим суб`єктам державної реєстрації прав) вчиняти будь-які реєстраційні дії (окрім дій, спрямованих на виконання цієї ухвали) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо вищевказаного нерухомого майна з державною реєстрацією цієї заборони в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

6. Заява про забезпечення позову мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову з огляду на предмет та підстави заявлених позовних вимог, зокрема реєстрацію на підставі прийнятих відповідачами оскаржуваних рішень права власності на іпотечне майно за АТ "Мегабанк", може утруднити чи зробити неможливим рішення суду, оскільки спірні будівлі були передані АТ "Мегабанк" в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, укладеним між АТ "Мегабанк" та ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра". Водночас метою АТ "Мегабанк" у спірних правовідносинах є отримання прибутку, що є можливим лише в результаті реалізації іпотечного майна - в цьому разі спірних будівель. Крім того, як зазначає ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра", намір відчуження будівель, які були незаконно набуті у власність АТ "Мегабанк", підтверджується наданим банком повідомленням (вимогою) від 01.02.2019 № 80-01-121, в якому він попереджає боржника про свій намір звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу іншій особі.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

7. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.03.2020 у справі № 914/608/20 заяву ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" від 11.03.2020 про забезпечення позову задоволено повністю. Накладено арешт на нерухоме майно з державною реєстрацією арешту в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зокрема, будівлю парової котельні, літ. "Р-2", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; будівлю водонагрійної котельні, літ. "П-4", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; будівлю воднево-кисневої станції, літ. "М-2", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; будівлю компресорної станції, літ. "Н-2", що знаходиться в м. Львові по вул. Вулецькій, 14, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; будівлю виробнича механо-штампувального цеху, літ. "Ц-2", що знаходиться в м. Львові по вул. Заводській, 31, та будівля заготівельної дільниці, літ. "Ч-1", що знаходиться в м. Львові по вул. Заводській, 31, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01. Заборонено органам державної реєстрації прав (в т. ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим уповноваженим суб`єктам державної реєстрації прав) вчиняти будь-які реєстраційні дії (окрім дій, спрямованих на виконання цієї ухвали) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо вищевказаного нерухомого майна з державною реєстрацією цієї заборони в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

8. Постановляючи ухвалу про забезпечення позову суд першої інстанції зазначив, що з огляду на предмет заявленого позову подальше відчуження АТ "Мегабанк" нерухомого майна може ускладнити реєстрацію цього майна у разі задоволення позову за ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" та ускладнити розгляд справи зумовивши необхідність залучення до участі у справі нових власників майна тощо.

9. Також місцевий господарський суд акцентував увагу на певну непослідовність в діях АТ "Мегабанк" щодо цього нерухомого майна, яка полягає в тому, що з одного боку АТ "Мегабанк" подав заяву з грошовими вимогами до боржника у справі № 914/2350/18 про банкрутство ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" як кредитор вимоги якого забезпечені заставою спірного нерухомого майна боржника, тоді як з іншого боку зареєстрував за собою право власності на це майно.

10. З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов висновку про існування підтверджених обставин можливості того, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову, оскільки на момент виконання рішення іпотечне майно може бути відчужене АТ "Мегабанк" третій особі, що в свою чергу ускладнюватиме захист прав ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" у разі задоволення його позову.

11. Західний апеляційний господарський суд постановою від 03.09.2020 ухвалу Господарського суду Львівської області від 13.03.2020 у справі № 914/608/20 скасував та прийняв нове рішення, яким відмовив ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

12. Оскаржувана постанова апеляційного господарського суду мотивована помилковістю висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для забезпечення позову в цій справі, оскільки повідомлення (вимога) від 01.02.2019 № 80-01-121, витяг з протоколу № 58 чергового засідання правління АТ "Мегабанк" від 27.12.2019 та доводи ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" про ймовірність реалізації АТ "Мегабанк" майна не доводять необхідності застосування заходів забезпечення позову, які наведені ним в заяві про забезпечення позову.

13. За наведеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" при зверненні з заявою про забезпечення позову не обґрунтував існування обставин, які б унеможливили ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, чи утруднили або зробили неможливим виконання рішення у цій справі, а відтак і наявність зв`язку між визначеними заходами забезпечення і предметом позовних вимог.

Короткий зміст вимог та підстав касаційної скарги

14. 08.09.2020 ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою від 07.09.2020 № 112/1604юр на постанову Західного апеляційного господарського суду від 03.09.2020 у справі № 914/608/20, в якій просить оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати, залишивши в силі ухвалу Господарського суду Львівської області від 13.03.2020 про забезпечення позову у справі.

15. 02.10.2020 на адресу Верховного Суду від ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" надійшло доповнення до касаційної скарги від 30.09.2020 № 112/1614юр.

16. У якості підстави касаційного оскарження судових рішень у справі ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" посилається на ухвалення судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови з порушенням норм процесуального права, що за своєю суттю підпадає під правове регулювання частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Щодо реалізації учасниками справи процесуальних прав

17. Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

18. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом (частини перша, друга статті 13 ГПК України).

19. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, керує ходом судового процесу; роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 3, 4 частини п`ятої статті 13 ГПК України).

20. За змістом пунктів 2, 3 частини першої статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

21. Відповідно до частини першої статті 295 ГПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

22. Отже, учасник справи, який не є касатором, має право, керуючись принципами рівності учасників процесу перед законом і судом та змагальності сторін, реалізувати своє процесуальне право на подання письмового відзиву на касаційну скаргу іншого учасника справи (висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.01.2020 у справі № 43/122).

23. Таке право реалізується учасником справи протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження у справі.

24. Ухвалою Верховного Суду від 23.10.2020 відкрито касаційне провадження у справі № 914/608/20 за касаційною ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 03.09.2020, призначено її розгляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 06.11.2020.

25. Ця ухвала, як і інші судові рішення касаційного суду у справі № 914/608/20, надіслана на адресу учасників справи рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення та оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

26. Відповідно до статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

27. У пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України № 2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

28. На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитися з подіями процесу (рішення ЄСПЛ у справі "Богонос проти Росії" від 05.02.2004).

29. На момент розгляду цієї касаційної скарги АТ "Мегабанк" надало письмовий відзив щодо поданої касаційної скарги. Будь-яких інших заяв, клопотань тощо від учасників справи щодо неможливості реалізації ними своїх процесуальних прав, висловлення власної позиції, надання пояснень щодо касаційної скарги до суду не надходило.

30. Ураховуючи викладене, суд констатує, що учасники справи мали достатньо часу для реалізації ними процесуальних прав, передбачених ГПК України, зокрема права на висловлення (викладення шляхом надіслання на поштову/електронну адреси суду) своєї позиції щодо касаційної скарги ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра".

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Доводи ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра"

31. ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" в касаційній скарзі та доповнені до цієї скарги в обґрунтування доводів касаційної скарги посилається на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права зазначаючи, зокрема, таке:

- надаючи оцінку обставинам та правовим підставам вжиття заходів забезпечення позову, передбаченим статтями 136, 137 ГПК України, суд апеляційної інстанції допустив порушення норм статей 74, 86 ГПК України щодо дослідження доказів як окремо так і сукупності, оцінюючи їх вірогідність;

- застосовані місцевим господарським судом заходи забезпечення позову жодним чином не обмежують будь-яких інших прав АТ "Мегабанк" щодо його можливості реалізації своїх прав на спірне нерухоме майно. АТ "Мегабанк" не обмежується в праві володіння чи користування нерухомим майном, здавати його в користування третім особам тощо;

- апеляційний господарський суд скасовуючи ухвалу суду першої інстанції не надав оцінку доводам ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра", викладеним у заяві про забезпечення позову та доказам наданим заявником на підтвердження цих доводів на стадії апеляційного розгляду справи;

- судом апеляційної інстанції не враховано висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладеного у постанові від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

Доводи АТ "Мегабанк"

32. У відзиві на касаційну скаргу АТ "Мегабанк" заперечує щодо доводів касаційної скарги ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" та вважає її безпідставною, такою, що не підлягає задоволенню, зазначаючи, зокрема, таке:

- станом на день прийняття оскаржуваних рішень про набуття та реєстрацію права власності на іпотечне майно за АТ "Мегабанк" дія мораторію у справі про банкрутство була припинена з огляду на приписи статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), тому банк мав усі підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на іпотечне майно;

- вжиття заходів забезпечення позову щодо іпотечного майна не лише не захищає права кредиторів (АТ "Мегабанк" як забезпеченого кредитора боржника) та створює для АТ "Мегабанк" певні обмеження, які призводять до збитків;

- вимога АТ "Мегабанк" від 01.02.2019 № 80-01-121 є вимогою, в якій банком зазначається стислий зміст порушеного зобов`язання боржником, вимога про виконання порушеного зобов`язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі не виконання цієї вимоги, а тому не може бути доказом того, що банк має намір відчужити предмет іпотеки на користь інших осіб та не може бути доказом підтвердження необхідності вжиття заходів забезпечення позову у справі;

- із доданих до заяви про забезпечення позову документів не вбачається, що спірне майно на момент пред`явлення позову може зникнути, зменшитись або погіршитись за якістю на момент виконання рішення;

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

33. 08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-XI "Про внесення змін до ГПК України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" (далі - Закон від 15.01.2020 № 460-XI), яким, зокрема, змінено підстави касаційного оскарження судових рішень.

34. Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону від 15.01.2020 № 460-XI установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

35. Оскільки ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 03.09.2020 у справі № 914/608/20 звернулося до Верховного Суду 08.09.2020, тобто після набрання чинності Закону від 15.01.2020 № 460-XI, розгляд такої скарги судом здійснюється із застосуванням положень ГПК України у редакції чинній від 08.02.2020.

36. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

37. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

38. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

39. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції

40. Предметом касаційного перегляду у цій справі є питання дотримання апеляційним господарським судом норм процесуального права за результатом розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову у справі.

41. Надаючи оцінку наведеним вище доводам скаржника суд касаційної інстанції враховуючи приписи статті 300 ГПК України щодо перегляду у касаційному порядку судових рішень в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження та на підставі встановлених фактичних обставин справи зважає на таке.

42. Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

43. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

44. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду або незабезпечення таким рішенням ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

45. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

46. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 ГПК України). Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

47. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову (висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № 910/1261/20, від 25.09.2020 № 921/40/20).

48. Отже умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 916/1572/19, від 28.10.2019 у справі № 916/1845/19, від 10.09.2020 у справі № 922/3502/19).

49. Оскільки ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" звернулася до суду з позовними вимогами немайнового характеру у цьому випадку має бути застосовано та досліджено таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому, у таких немайнових спорах необхідно досліджувати, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.10.2019 у справі № 904/2285/19, від 16.03.2020 у справі № 916/3245/19).

50. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем певних дій не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.07.2020 у справі № 909/835/18)

51. Законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

52. Ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі та скасовуючи ухвалу місцевого господарського суду про вжиття заходів забезпечення позову, судом апеляційної інстанції в межах наданих йому статтею 269 ГПК України повноважень встановлено, що позивачем при зверненні з заявою про забезпечення позову не підтверджено та не доведено існування обставин, які б унеможливили ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або його інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, чи утруднили або зробили неможливим виконання рішення у цій справі.

53. Так апеляційним господарським судом встановлено, що на підтвердження вимог наведених в заяві про забезпечення позову позивач посилається на повідомлення (вимогу) від 01.02.2019 № 80-01-121 АТ "Мегабанк" аналіз змісту якого свідчить, що згідно цього повідомлення банк вимагає від ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" сплатити заборгованість за кредитним договором і попереджує про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, передбаченим розділом 5 іпотечного договору від 01.02.2011, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е. В. за реєстровим № 506 відповідно до статті 35 Закону України "Про іпотеку".

54. Крім того судом апеляційної інстанції з`ясовано, що позивачем на підтвердження обґрунтувань щодо наявності підстав для забезпечення позову у справі надано копію витягу з протоколу № 58 чергового засідання правління АТ "Мегабанк" від 27.12.2019, де було прийнято рішення з метою погашення кредитної заборгованості боржника ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" прийняти у власність з подальшою реалізацією нерухоме майно боржника, що є предметом іпотеки за іпотечним договором від 01.02.2011 з подальшою реалізацією.

55. Як вірно зазначено апеляційним господарським судом, наведені докази та доводи позивача про ймовірність реалізації АТ "Мегабанк" майна своєю сукупністю не доводять необхідності застосування заходів забезпечення позову в цій справі.

56. Будь-яких інших доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідного заходу до забезпечення позову, ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" не надано. Протилежного під час розгляду справи судами попередніх інстанцій не встановлено.

57. Зважаючи на наведене вище висновок суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для забезпечення позову у цій є правомірним та обґрунтованим, таким, що відповідає обставинам справи.

58. Згідно зі статтею 300 ГПК України суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, та на підставі встановлених фактичних обставин справи.

59. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) зроблено висновок відповідно до якого встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

60. З огляду на викладене Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного вважає правомірним скасування судом апеляційної інстанції ухвали місцевого господарського суду щодо задоволення заяви позивача про забезпечення позову у справі та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні такої заяви.

61. Доводи скаржника висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та є таким, що в цілому зводяться до переоцінки наданих доказів, що відповідно до статті 300 ГПК України знаходяться за межами компетенції суду касаційної інстанції. А тому аргументи скаржника щодо неналежної оцінки апеляційним господарським судом його доводів, наведених в якості підстав для забезпечення позову та наданих на їх підтвердження доказів, судом не беруться до уваги.

62. Аналогічне стосується посилання скаржника про не врахування апеляційним господарським висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20, в якій суди дійшли висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову у спорі та за фактичних обставин, які є відмінними зі спором та обставинами цієї справи. Тому правова позиція Верховного Суду, викладені у постанові від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20 не є релевантною до обставин цієї справи.

Щодо суті касаційної скарги

63. Доводи скаржника щодо порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права щодо повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

64. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

65. Згідно з статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

66. Ураховуючи наведені положення законодавства та обставини, установлені судами попередніх інстанцій, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає, що оскаржуване судове рішення прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування немає.

Щодо судових витрат

67. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" та залишенням без змін постанови Західного апеляційного господарського суду від 03.09.2020 у справі № 914/608/20 витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Висновки щодо застосування норм права

68. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача

69. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем певних дій не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 286, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра" залишити без задоволення.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 03.09.2020 у справі № 914/608/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді В. В. Білоус

О. В. Васьковський