ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про відкладення підготовчого засідання

24 грудня 2020 року Справа № 915/119/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М. при секретарі судового засідання Степановій І.С., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні справу

за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України, пр-т Перемоги, 14, м. Київ, 01135 ()

в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту), вул. Заводська, 23, м. Миколаїв, 54020 ()

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства Нібулон, Каботажний спуск, 1, м. Миколаїв, 54002 ()

про стягнення коштів в сумі 31 735, 51 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Опанюк Д.Г., довіреність №9371 від 24.12.2019 року;

від відповідача: представник не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулось Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту) з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства Нібулон суми основного боргу в розмірі 24 062, 15 грн., втрат від інфляції в сумі 5 725, 31 грн. та три проценти річних в сумі 1 948, 05 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 10.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 10.03.2020 року.

В судовому засіданні 10.03.2020 року судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, якою оголошено перерву в судовому засіданні до 02.04.2020 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 02.04.2020 року відкладено судове засідання без зазначення дати судового засідання.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 11.09.2020 року розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 28.09.2020 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 28.09.2020 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Розпочато розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі (підготовчого провадження). Замінено судове засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 28.09.2020 року відкладено підготовче засідання по справі на 29.10.2020 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 29.10.2020 року відкладено підготовче засідання по справі на 26.11.2020 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 26.11.2020 року відкладено підготовче засідання по справі на 08.12.2020 року.

В судовому засіданні 08.12.2020 року судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, якою відкладено підготовче засідання на 24.12.2020 року.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання 24.12.2020 року не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

23.12.2020 року до господарського суду Миколаївської області від відповідача надійшло клопотання (вх. № 16532/20), в якому відповідач просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, визначивши її вже після завершення захворювання. Орієнтовно після новорічних свят з метою дотримання строків карантинних заходів.

Клопотання мотивоване тим, що 07.12.2020 за результатом тесту на Ковід-19 було виявлено наявність захворювання у представника ТОВ СП «Нібулон» Сорокопуд І.В., що унеможливлює прийняття участі у судовому засідання в зв`язку з погіршенням стану.

На підтвердження відповідачем подано результат дослідження на COVID-19 методом ПЦР від 07.12.2020 року.

Розглянувши подане клопотання судом встановлено наступне.

Україна є членом Всесвітньої організації охорони здоров`я - спеціалізованої установи ООН, яка 12.03.2020 оголосила про початок пандемії COVID-19 (http://www.euro.who.int/ru/ health-topics/health-emergencies/coronavirus-covid19/news/news/2020/3/who-announces-covid-19-outbreak-a-pandemic).

У рішенні Ради національної безпеки і оборони України від 13.03.2020 "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", введеному в дію Указом Президента України від 13.03.2020 № 87 констатовано, що епідемічна ситуація в Україні у зв`язку з поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, набула надзвичайно загрозливого характеру.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про Основи законодавства України про охорону здоров`я" основними принципами охорони здоров`я в Україні є, зокрема, гуманістична спрямованість, забезпечення пріоритету загальнолюдських цінностей над класовими, національними, груповими або індивідуальними інтересами.

Відповідно до ст. 5 вищевказаного Закону охорона здоров`я - загальний обов`язок суспільства та держави. Державні, громадські або інші органи, підприємства, установи, організації, посадові особи та громадяни зобов`язані забезпечити пріоритетність охорони здоров`я у власній діяльності, не завдавати шкоди здоров`ю населення і окремих осіб, у межах своєї компетенції надавати допомогу хворим, особам з інвалідністю та потерпілим від нещасних випадків, сприяти працівникам органів і закладів охорони здоров`я в їх діяльності, а також виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством про охорону здоров`я.

Підпунктами 1, 2 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 530-ІХ від 17.03.2020 року установлено, що на період встановлення карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19): 1) роботодавець може доручити працівникові, у тому числі державному службовцю, службовцю органу місцевого самоврядування, виконувати протягом певного періоду роботу, визначену трудовим договором, вдома, а також надавати працівнику, у тому числі державному службовцю, службовцю органу місцевого самоврядування, за його згодою відпустку; 2) власником підприємства, установи, організації або уповноваженим органом може змінюватися режим роботи органів, закладів, підприємств, установ, організацій, зокрема щодо прийому та обслуговування фізичних та юридичних осіб. Інформація про такі зміни повинна доводитися до відома населення з використанням веб-сайтів та інших комунікаційних засобів.

Суд також зазначає, що згідно з приписами ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку "розумності строку" розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи, що відповідачем підтверджено поважність причин неявки в підготовчі засідання представника відповідача 07.12.2020 та 24.12.2020 року, судом задоволено клопотання відповідача про відкладання підготовчого засідання.

24.12.2020 року до господарського суду Миколаївської області від позивача надійшла заява (вх. № 16566/20) про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства Нібулон суми основного боргу в розмірі 24 062, 15 грн., втрат від інфляції в сумі 6 933, 43 грн. та три проценти річних в сумі 2 669, 91 грн.

Судом встановлено, що позивачем збільшено розмір заборгованості та здійснено перерахунок розміру інфляції та 3 % річних.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач скористався своїм правом збільшення розміру позовних вимог до закінчення підготовчого засідання, заява про збільшення розміру позовних вимог прийнята судом до розгляду.

Справа розглядається судом з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (вх. № 16566/20 від 24.12.2020).

Крім того, оскільки заява про збільшення позовних вимог (вх. № 16566/20 від 24.12.2020) направлена на адресу відповідача лише 23.12.2020 року, то суд вважає за необхідне надати відповідачу можливість висловити правову позицію щодо поданої заяви.

24.12.2020 року до господарського суду Миколаївської області від позивача надійшла заява про врахування висновків Верховного Суду з додатками.

Подану заяву з додатками долучено судом до матеріалів справи.

28.10.2020 року до господарського суду Миколаївської області від позивача надійшло клопотання (вх. № 13608/20), в якому позивач просить суд залучити до участі у справі № 915/119/20, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України.

Клопотання мотивоване тим, що якщо суд у справі № 915/119/20 визнає, що тарифи встановлені з порушенням законодавства, то Мінекономіки буде зобов`язано організувати проведення перевірки Миколаївської філії ДП «АМПУ» та ТОВ СП «Нібулон» щодо застосування ставок портових зборів, а також скасувати тарифи та внести зміни до власного наказу від 26.08.2020 № 1637.

29.10.2020 року до господарського суду Миколаївської області від відповідача надійшли заперечення проти заяви (вх. № 13697/20) про залучення третьої особи, в якій відповідач просив суд відмовити в залученні Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України в якості третьої особи, оскільки рішення по справі не може вплинути на права та обов`язки міністерства щодо однієї зі сторін.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 50 ГПК України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 50 ГПК України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Названа норма ст. 50 ГПК України зобов`язує заявника зазначити, яким чином рішення у справі може вплинути на права або обов`язки осіб, щодо яких заявлено про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, щодо однієї із сторін, тобто які обов`язки можуть виникнути або який вплив зазнають права третіх осіб у майбутньому у відносинах зі сторонами справи в разі задоволення або відмови у задоволенні позову.

Умови цієї статті передбачають необхідність у з`ясуванні питання, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні клопотання позивача судом відмовлено, оскільки, предметом судового розгляду в даній справі не є визнання тарифів такими, що встановлені з порушенням законодавства. Крім того, повноваження Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на проведення перевірок є самостійними, незалежними від рішення суду і регламентовані нормативно-правовими актами, що надають повноваження на перевірку.

В даному випадку у суду відсутні підстави для залучення вказаної особи до розгляду даної справи.

Розгляд клопотання відповідача (вх. № 14715/20 від 19.11.2020 року) про роз`єднання позовних вимоги по кожному судну в самостійне провадження судом відкладено до наступного судового засідання з метою заслуховування думки представника відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. ст. 183 ГПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, причини неявки відповідача, суд дійшов висновку про відкладення підготовчого засідання.

Суд зазначає, що дата судового засідання визначена з урахування перебування судді Олейняш Е.М. в період з 28.12.2020 року по 16.01.2021 року (включно) у щорічній відпустці.

Керуючись ст. 177, 183, 233-235, 254-255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відкласти підготовче засідання по справі на 19.01.2021 року о 16:00.

Повідомити учасників справи про призначення підготовчого засідання по справі.

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Миколаївської області за адресою: вул. Адміральська, 22, м. Миколаїв, 54001 (поверх 9).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (ст. 235, 255 ГПК України).

Повний текст ухвали складено 24.12.2020 року

Суддя Е.М. Олейняш