ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2020 Справа № 905/1832/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Хабарової М.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі»
доПриватного акціонерного товариства «Краматорський завод важкого верстатобудування»
простягнення 141 471,26 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Краматорський завод важкого верстатобудування» про стягнення основної заборгованості у розмірі 134255,27 грн, 3% річних у розмірі 1356,79 грн та пені у розмірі 5859,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №3 200 02 від 01.01.2019, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість за період з березня 2020 року по липень 2020 року.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.10.2020 відкрито провадження у справі №905/1083/20; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 26.10.2020 отримана відповідачем 29.10.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №469.

Однак, відповідач відзив на позов не надав, своїм правом не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд Донецької області

ВСТАНОВИВ:

11.06.2017 набрав чинності Закон України «Про ринок електричної енергії» №2019-VIII, який визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Статтею 4 вказаного Закону визначено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з розподілу.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі за текстом НКРЕКП) від 14.03.2018 №312 затверджено «Правила роздрібного ринку електричної енергії» (далі ПРРЕЕ), які регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами, (п. 1.1.1 ПРРЕЕ)

За умовами п. 1.2.1 ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Пунктами 2.1.1 ПРРЕЕ встановлено, що відповідно до договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, що укладаються зі споживачем та електропостачальником відповідно до цих Правил, оператор системи передачі згідно з Кодексом системи передачі та оператори систем розподілу згідно з Кодексом систем розподілу здійснюють, відповідно, передачу та розподіл електричної енергії на роздрібному ринку в точку розподілу до електроустановки споживача на території діяльності відповідного оператора системи.

Відповідно до п. 2.1.15 ПРРЕЕ Договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання, розробляється оператором системи на основі додатка 4 до цих Правил, оприлюднюється на офіційному веб-сайті оператора системи та укладається шляхом надання електропостачальником заяви-приєднання. Датою початку дії зазначеного договору є наступний робочий день від дня отримання оператором системи заяви-приєднання електропостачальника щодо укладення такого договору.

01.01.2019 на підставі заяви-приєднання від 29.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» (позивач, оператор системи розподілу) та Приватним акціонерним товариством «Краматорський завод важкого верстатобудування» (відповідач, споживач) підписано договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №3 200 02 (далі - Договір).

Цей договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу (передачі) електричної енергії споживачам як послуги Оператора системи розподілу. Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього Договору (п. 1.1 Договору).

Цей договір набуває чинності з дня приєднання споживача до умов цього договору, або з дня зазначено в заяві-приєднання, але в будь-якому випадку не раніше чим з 01 грудня 2018 року, або іншої дати визначеної законодавством України. Договір діє протягом 1 року та вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірваний і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку визначеному законодавством України (п. 11.1 Договору).

Оскільки в матеріалах справи відсутні заяви про припинення Договору, суд приходить до висновку, що строк дії Договору було пролонговано на наступний рік і на тих самих умовах, які були ним передбачені.

Згідно з п. 1.2 Договору умови Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), від 14 березня 2018 року №312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів.

Відповідно до п. 2.1 Договору оператор системи розподілу надає споживачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначених Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №309, та Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки/точок розподілу за об`єктом споживача, який є Додатком 2 цього Договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи розподілу.

На виконання умов Договору позивач за період з березня 2020 року по липень 2020 року надав, а відповідач прийняв послуги з розподілу електричної енергії на загальну суму 134255,27 грн, що підтверджується наданими до матеріалів справи актами про покази розрахункових приладів обліку, обсяги та вартість послуги з розподілу електричної енергії, розподіленої за березень 2020 року на суму 35098,45 грн, за квітень 2020 року на суму 32542,76 грн, за травень 2020 року на суму 25387,98 грн, за червень 2020 року на суму 21593,56 грн, за липень 2020 року на суму 19632,52 грн та рахунками.

Вказані акти підписано представниками позивача та відповідача і скріплено печатками без заперечень.

Частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п. 2.3 Договору сторонами встановлено, що споживач оплачує за розподіл (передачу) електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього Договору та інші послуги Оператора системи розподілу згідно з Додатком 4 «Порядок розрахунків».

Згідно з п. 5.1 Договору ціною цього Договору є вартість послуг розподілу (передачі) електричної енергії на об`єкт (об`єкти) споживача зазначені у паспорті точки/точок розподілу за об`єктом споживача.

Пунктом 5.2 Договору встановлено, що оплата послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за цим Договором здійснюється на поточний рахунок оператора системи розподілу.

Тариф (ціна) на послуги з розподілу (передачі) електричної енергії та терміни оплати послуги зазначається в додатку 4 «Порядок розрахунків» (п. 5.3 Договору).

Відповідно до п. 5.4 Договору споживач оплачує послугу з розподілу (передачі) електричної енергії оператору системи розподілу якщо згідно з умовами договору про постачання електричної енергії споживач забезпечує оплату послуг з розподілу (передачі), або купує електричну енергію для власного споживання за двостороннім договором та на організованих сегментах ринку. Постачальник оплачує послуги з розподілу (передачі) оператору системи розподілу якщо згідно з умовами договору про постачання електричної енергії оплату послуги з розподілу (передачі) забезпечує постачальник.

Оператор системи розподілу в особовому рахунку споживача зазначає сторону, яка здійснює оплату наданих споживачу послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (п. 5. 5 Договору).

У п. 6.2 Договору, зокрема, визначено, що споживач у разі здійснення оплати за послуги з розподілу (передачі) безпосередньо оператору системи розподілу здійснювати таку оплату у терміни передбачені Додатком 4 цього Договору.

В свою чергу, п. 7.1 Договору передбачено, що оператор системи розподілу має право на отримання від споживача своєчасної оплати за надання послуги з розподілу (передачі) електричної енергії у разі якщо умовами глави 5 цього Договору передбачено, що оплату за послуги з розподілу (передачі) споживач здійснює безпосередньо оператору системи розподілу та на отримання своєчасної оплати за надання послуги з розподілу (передачі) електричної енергії від постачальника у разі, якщо умовами глави 5 цього Договору передбачено, що оплату за послуги з розподілу (передачі) оператору системи розподілу здійснює постачальник.

Відповідно до п. 4 Додатку 4 до Договору «Порядок розрахунків» оплата послуг з розподілу електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати (крім побутових споживачів та суб`єктів господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установ та організацій, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення), якщо інше е узгоджено сторонами.

Згідно з п. 6 Додатку 4 до Договору «Порядок розрахунків» оплата послуг з розподілу електричної енергії здійснюється споживачем на підставі виставлених оператором системи розподілу платіжних документів у строки, визначені в цих платіжних документах, які не можуть бути меншими за 5 днів з дня надання такого платіжного документа споживачу.

За умовами п. 6.3 Додатку 4 до Договору «Порядок розрахунків» в залежності від обраного способу обміну документами між сторонами відповідно до п. 13 цього Додатку датою отримання платіжного документа є:

6.3.1 в паперовому вигляді дата, зазначена споживачем на другому примірнику чи на відривному корінці платіжного документа при його отриманні безпосередньо ОСР (в т.ч. ЦОК) або п`ятий календарний день від дати його отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується споживач (у разі направлення поштою рекомендованим листом);

6.3.2 в електронному вигляді день наступний за тим, коли закінчився строк надання споживачем звіту про перекази засобів обліку за розрахунковий період, зокрема у разі їх внесення споживачем з використанням веб-сервісу «Особистий кабінет», який розміщений на сайті оператора системи розподілу http://dtek-vvm.com.ua/ або дата, зафіксована іншими ІТ-засобами, які були використанні оператором системи розподілу для надсилання платіжного доручення.

У відповідності до п. 9 Додатку 4 до Договору «Порядок розрахунків» під час визначення суми платежу остаточного розрахунку за поточний розрахунковий період оператором системи розподілу мають бути враховані суми проведених попередніх платежів у поточному розрахунковому періоді. Остаточний розрахунок за надання послуги з розподілу електричної енергії за поточний розрахунковий період здійснюється споживачем протягом 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду.

Судом встановлено, що рахунки за послуги з розподілу електричної енергії №35/320002 від 31.03.2020 за березень 2020 року, №35/320002 від 30.04.2020 за квітень 2020 року, №35/320002 від 31.05.2020 за травень 2020 року було отримано відповідачем без зазначення дати їх отримання, а рахунок №35/320002 від 30.06.2020 отримано відповідачем 03.07.2020, рахунок №35/320002 від 31.07.2020 - 04.08.2020.

Отримання відповідачем вказаних рахунків підтверджується підписом уповноваженого представника відповідача на рахунках. Факт отримання відповідних рахунків відповідачем не заперечується.

Таким чином, відповідно до умов п. 9 Додатку 4 до Договору «Порядок розрахунків» за розподіл електричної енергії за березень 2020 року відповідач зобов`язаний був оплатити до 07.04.2020 (включно), за квітень 2020 року до 08.05.2020 (включно), за травень 2020 року до 05.06.2020 (включно) та відповідно до умов п. 6 Додатку 4 до Договору «Порядок розрахунків» за розподіл електричної енергії за червень 2020 року до 08.07.2020 (включно) та за липень 2020 року до 10.08.2020 (включно) (з урахуванням того, що 5-й день (09.08.2020) припадає на неділю - вихідний день, кінцевий строк оплати переноситься на наступний перший робочий день).

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за Договором виконав належним чином, а саме, надав відповідачу послуги з розподілу електричної енергії за період з березня 2020 року по липень 2020 року на загальну суму 134255,27 грн, що підтверджується матеріалами справи, у тому числі актами про покази розрахункових приладів обліку, обсяги та вартість послуги з розподілу електричної енергії, які отримані відповідачем.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач в порушення умов Договору своїх зобов`язань за Договором не виконав, за послуги з розподілу електричної енергії за період з березня 2020 року по липень 2020 року не розрахувався, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 134255,27 грн.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідачем належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України обставин, повідомлених позивачем, не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 134255,27 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 1356,79 грн та пеню у розмірі 5859,20 грн.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню в порядку та розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції (п. 5.11 Договору).

Пунктом 8.5 Договору встановлено, що за внесення платежів, передбачених цим Договором, з порушенням термінів, визначених Додатком 4 цього Договору, у разі якщо главою 5 цього Договору передбачено, що оплату за послуги з розподілу здійснюється споживачу безпосередньо оператору системи розподілу, споживач сплачує оператору системи розподілу пеню у розмірі передбаченому в Додатку 4 цього договору за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

Згідно з п. 25 Додатку 4 до Договору «Порядок розрахунків» за внесення платежів, передбачених цим Договором, з порушенням термінів, визначених Додатком 4 до цього Договору, споживачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, за кожен день прострочення, без обмеження періоду її нарахування, до дати повної оплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання встановлений судом та по суті відповідачем не спростований, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та пені також є правомірними.

Однак, перевіривши розрахунок пені та 3% річних, здійснений позивачем, суд визнає його частково невірним, оскільки позивачем невірно визначено початкову дату нарахування пені та 3% річних на заборгованість за надані послуги з розподілу електричної енергії за липень 2020 року з урахуванням строку настання платежу за вказані послуги.

За здійсненим судом перерахунком розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, становить 5852,76 грн, а розмір 3% річних - 1355,18 грн.

В іншій частині вимоги позивача про стягнення пені та 3% річних задоволенню не підлягають, у зв`язку їх з безпідставністю.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Краматорський завод важкого верстатобудування» (84306, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 6, ідентифікаційний код 00222999) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» (84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Комерційна, 8, ідентифікаційний код 31018149) основну заборгованість у розмірі 134255 (сто тридцять чотири тисячі двісті п`ятдесят п`ять) грн 27 коп., 3% річних у розмірі 1355 (одна тисяча триста п`ятдесят п`ять) грн 18 коп., пеню у розмірі 5852 (п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят дві) грн 76 коп. та судовий збір у розмірі 2121 (дві тисячі сто двадцять одна) грн 95 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням положень п. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» та п.п. 17.5 п.17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Хабарова