Справа № 909/82/16
У Х В А Л А

23.12.2020 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Назарчук І. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Дніпрі (за вх. № 6765/20 від 12.05.2020) про звернення стягнення на заставне майно у справі № 909/82/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз",

за участі:

розпорядника майна: Чопенка Дениса Вікторовича,

від Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк": Слєсаренка Ярослава Володимировича,

від Акціонерного товариства "Державний Експортно-імпортний банк України": Пастушенка Андрія Анатолійовича,

від Акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал" та Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Майсен": Малої Людмили Миколаївни,

В С Т А Н О В И В:

на розгляді Господарського суду Івано-Франківської області є справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз". Справа перебуває в процедурі розпорядження майном боржника, розпорядник майна - Чопенко Д. В.

12.05.2020 до суду звернувся забезпечений кредитор - Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Дніпрі (далі - Банк) із заявою про звернення стягнення на заставне майно.

14.05.2020 суд прийняв заяву до розгляду без визначення дати її розгляду з огляду на введений на території України карантин.

10.06.2020 суд призначив заяву до розгляду на 15.07.2020 та зобов`язав розпорядника майна надати відзив на подану Банком заяву.

09.07.2020 розпорядник подав відзив на заяву Банку. Позиція розпорядника майна ґрунтується на тому, що ним було розроблено План санації боржника, який схвалено зборами кредиторів та подано на розгляд суду. Планом санації передбачено використання нерухомого майна боржника, яке перебуває у заставі (іпотеці) Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", з подальшим його часткового відчуження. За переконанням розпорядника майна, у випадку відчуження окремих об`єктів нерухомого майна, яке перебуває у заставі кредитора, загальна вартість такого майна буде в рази дешевше, ніж у випадку комплексного підходу до його відчуження в межах процедури санації боржника. Відчуження майна, яке перебуває у заставі АТ "Укрексімбанк", як окремих об`єктів призведе до порушення балансу інтересів кредиторів та боржника, а також значно ускладнить реалізацію процедури санації, яка погоджена зборами кредиторів та призведе до необхідності значного корегування схваленого плану санації.

Розгляд заяви неодноразового відкладався з різних на те причин. Так, 09.12.2020 суд відклав розгляд заяви на 23.12.2020.

В судовому засіданні 23.12.2020 представник Акціонерного товариства "Державний Експортно-імпортний банк України" подану заяву підтримав.

Розпорядник майна щодо задоволення заяви заперечив з підстав наведених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи та подану заяву, суд вказує на таке.

Провадження у цій справі порушено (відкрито) відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а з 21.10.2019 розгляд справи здійснюється відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.

Так, 11.02.2016 суд порушив провадження у справі, ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника та процедуру розпорядження майном; призначив розпорядника майна боржника.

14.03.2016 до суду звернулося Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Дніпрі із заявою з грошовими вимогами до боржника.

18.09.2019 суд визнав грошові вимоги Банку в розмірі 2 756, 00 гривень, як вимоги першої черги, та 20 676 885, 59 гривень, як забезпечені заставою майна боржника; грошові вимоги на суму 61 355 240, 21 гривень відхилив. Підставою визнання Банку забезпеченим кредитором слугували наявність непогашеної кредитної заборгованості за кредитним договором від 27.12.2013 № 50113К6, укладеного в рамках генеральної угоди від 14.11.2006 № 5006№2, та договірні відносини в забезпечення виконання такої заборгованості. Так, в якості забезпечення виконання кредитних зобов`язань, між Банком та боржником у справі було укладено ряд іпотечних договорів, зокрема, 16.12.2009 договір № 50109Z31, а 12.06.2014 договори № 50114Z24 та № 50114Z25.

23.01.2020 Західний апеляційний господарський суд скасував ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 18.09.2019 в частині відмови у визнанні грошових вимог та прийняв нове рішення, яким визнав вимоги Банку в сумі 61 355 240, 21 гривень, як забезпеченого кредитора. В іншій частині ухвалу залишив без змін.

Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Дніпрі звертаючись до суду із заявою про звернення стягнення на заставне майно вказує на те, що мораторій відносно майна, яке є предметом забезпечення, з огляду на частину 8 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства, не діє (не поширюється). Відтак просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на нерухоме майно, що належить на праві власності боржнику та є предметом іпотечних договорів, встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження". Крім цього, до моменту реалізації предмета іпотеки просить заборонити ТОВ "Корпорація "Агро-Союз" використовувати майно, а витрати по сплаті судового збору за подання заяви внести до реєстру вимог кредиторів першої черги.

При розгляді поданої заяви суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про заставу", застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна перед іншими кредиторами. Аналогічна норма міститься у статті 572 Цивільного кодексу України.

Стаття 589 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

В частині 1 статті 33 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

В свою чергу, частиною 2 означеної статті передбачено, що у разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше.

Таким чином, наявність забезпечення виконання грошового зобов`язання у вигляді застави/іпотеки надає такому кредитору певні особливості у статусі і обсязі протягом процедур банкрутства порівняно з іншими кредиторами боржника.

Відповідно до частини 14 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), з моменту відкриття провадження у справі, пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

Згідно із частиною 1 статті 41 КУзПБ, мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Відповідно до частини 3 статті 41 КУзПБ, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Згідно із частиною 5 статті 41 КУзПБ, дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення. Дія мораторію не поширюється на будь-які дії довірчого власника щодо об`єкта довірчої власності, довірчим засновником якої є боржник. Дія мораторію не поширюється на процедуру обов`язкового звернення стягнення на об`єкт довірчої власності. Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном керуючим санацією згідно з планом санації, а також ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Кодексом. Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов`язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий.

Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.

Відповідно до частини 6 статті 41 КУзПБ, під час процедури розпорядження майном боржник має право задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п`ятою цієї статті не поширюється дія мораторію.

Задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство.

В силу приписів частини 8 статті 41 КУзПБ, дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство. Щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, дія мораторію припиняється автоматично після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном, якщо господарським судом протягом цього часу не було винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації.

Отже, з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство, процедура задоволення вимог забезпечених кредиторів щодо звернення стягнення на заставне майно відбувається виключно в межах справи про банкрутство за ухвалою господарського суду після встановлення факту спливу передбаченого частиною 8 статті 41 КУзПБ строку, або при переході до іншої судової процедури (санація, ліквідація).

З огляду на наведені норми права, враховуючи те, що процедуру розпорядження майном боржника введено ще 11.02.2016 та станом на день постановлення цієї ухвали іншої процедури до боржника не застосовано, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Дніпрі в частині надання дозволу звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. При цьому в частині встановлення способу реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах, суд відмовляє з огляду на те, що спеціальними нормами Кодексу України з процедур банкрутства, які застосовуються переважно щодо інших законодавчих актів, не передбачено право суду визначати спосіб звернення стягнення на майно боржника. Разом із цим, заявником також не наведено, а судом не встановлено обставин необхідності заборонити боржнику використовувати нерухоме майно до моменту реалізації предмету іпотеки.

При цьому суд критично оцінює посилання розпорядника майна на розроблений та схвалений зборами кредиторів План санації боржника, оскільки відповідно до приписів частини 8 статті 41 КУзПБ, мораторій щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів припинений автоматично, а винятків вказана норма не містить. Водночас, суд взяв до уваги те, що схвалений зборами кредиторів План санації ТОВ "Корпорація "Агро-Союз" передбачає продаж нерухомого майна, яке перебуває у заставі АТ "Укрексімбанку", як окремих незалежних об`єктів нерухомого майна, а не як комплексних споруд, на які посилався розпорядник.

Щодо витрат по сплаті судового збору за подання заяви про звернення стягнення на заставне майно суд зазначає таке.

При зверненні до суду із заявою про звернення стягнення на заставне майно Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" сплатило судовий збір в розмірі 4 204, 00 гривень.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Об`єктами справляння судового збору у частині 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" визначено, зокрема, позовні заяви та інші заяви, передбачені процесуальним законодавством.

За приписами частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", ставки судового збору встановлюються у розмірах, які залежать від найменування документа і дії, за яку справляється судовий збір, та платника судового збору.

Водночас в частині 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", не передбачено ставки судового збору за подання до господарського суду заяви про звернення стягнення на заставне майно в межах провадження у справі про банкрутство.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку щодо необхідності тлумачити норми права на користь особи, що звернулася із відповідною заявою.

Подібна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 09.11.2020 у справі № 904/2404/18.

Відтак, враховуючи, що сплата судового збору за подання заяви про звернення стягнення на заставне майно в межах провадження у справі про банкрутство законом не передбачена, Банк має право на повернення з Державного бюджету помилково сплаченого судового збору в розмірі 4 204, 00 гривень, згідно із платіжним дорученням від 23.04.2020 № 584438, оригінал якого знаходиться у матеріалах справи № 909/82/16.

При цьому суд роз`яснює, що повернення помилково сплаченого судового збору за ухвалою суду статтею 7 Закону України "Про судовий збір" не передбачено.

Процедура повернення судового збору як помилково перерахованого до державного бюджету відбувається згідно з Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 (далі - Порядок).

Цей Порядок розроблено зокрема на виконання статті 7 Закону України "Про судовий збір" та визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, зокрема, податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету (пункт 2 Порядку).

Відповідно до пункту 5 Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справляння яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 31.08.2020 у справі № 910/11106/19.

Враховуючи наведене, суд відмовляє Банку у внесенні до реєстру кредиторів сплаченого судового збору у розмірі 4 204, 00 гривень за подання заяви про звернення стягнення на заставне майно.

Керуючись статтями 2, 41 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 12, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Дніпрі (за вх. № 6765/20 від 12.05.2020) про звернення стягнення на заставне майно у справі № 909/82/16 задовольнити частково.

2. Надати дозвіл Акціонерному товариству "Державний експортно-імпортний банк України" (вул. Антоновича, 127, м. Київ, 03125; ідентифікаційний код: 00032112) в особі філії Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Дніпрі (вул. Воскресенська, 26, м. Дніпро, 49000; ідентифікаційний код: 19358796) звернути стягнення на нерухоме майно, що належить боржнику Товариству з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" (вул. Герцена, 16, с. Майське, Синельниківський район, Дніпропетровська область, 52511; ідентифікаційний код: 31761141), а саме:

- за Іпотечним договором від 12.06.2014 № 50114Z24 (зі змінами та доповненнями) на нерухоме майно, що складається з нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: м. Хмельницький, вул. Чорновола В. М., буд. 155/1:

1. Літера /№ за планом земельної ділянки А-ІІ; Назва будівель та споруд: Головний корпус; Загальна площа 3 182, 5 м2; Реєстраційний номер майна: 1; Кадастровий номер земельної ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди: :24:001:0016.

2. Літера /№ за планом земельної ділянки Б; Назва будівель та споруд: Гараж - зарядна; Загальна площа 193, 7 м2; Реєстраційний номер майна: 1; Кадастровий номер земельної ділянки: :24:001:0016.

3. Літера /№ за планом земельної ділянки В; Назва будівель та споруд: Прохідна; Загальна площа 23, 9 м2; Реєстраційний номер майна 1; Кадастровий номер земельної ділянки: :24:001:0016.

4. Літера /№ за планом земельної ділянки Г; Назва будівель та споруд: Насосна; Загальна площа 30, 3 м2; Реєстраційний номер майна 1; Кадастровий номер земельної ділянки: :24:001:0016.

Предмет іпотеки - інші нежитлові приміщення загальною площею 3 430, 4 м2 мають номер запису про право власності 1200681, реєстраційний номер 1, адреса Предмету іпотеки: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Чорновола В. М., буд. 155/1. Нежитлові приміщення розташовані на земельній(их) ділянці(ках) загальною площею 15 200 м2, цільове призначення - для обслуговування нежитлових приміщень.

- за Іпотечним договором від 16.12.2009 № 50109Z31 (зі змінами та доповненнями):

1. Будиночок DAF, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 1-с (один - «с» ); Літера /№ за планом земельної ділянки Е; Назва будівель та споруд: Будиночок DAF; Загальна площа 38, 7 м2. Літера /№ за планом земельної ділянки І; Назва будівель та споруд: замощення.

2. Торгівельно-виставочний майданчик, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 1-р (один «р»); Літера /№ за планом земельної ділянки А; Назва будівель та споруд: Службове приміщення, Загальна площа 31, 5 м2; Літера /№ за планом земельної ділянки І; Назва будівель та споруд: Під`їздна дорога; Літера /№ за планом земельної ділянки II: Назва будівель та споруд: Торгівельно-виставочний майданчик.

3. Ангар 3/12, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 1-н (один «н»); Літера /№ за планом земельної ділянки Д; Назва будівель та споруд: Ангар 3/12, Загальна площа 1 806, 2 м2; Літера /№ за планом земельної ділянки 1; Назва будівель та споруд: Замощення; Літера /№ за планом земельної ділянки Б; Назва будівель та споруд: Сарай.

4. Адмінбудинки, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 1-м (один «м»); Літера /№ за планом земельної ділянки М; Назва будівель та споруд: Адміністративний будинок, Загальна площа 211, 5м2; Літера /№ за планом земельної ділянки Н; Назва будівель та споруд: Адміністративний будинок, Загальна площа 171, 9 м2; Літера /№ за планом земельної ділянки О; Назва будівель та споруд: Адміністративний будинок, Загальна площа 194, 5 м2; Літера /№ за планом земельної ділянки П; Назва будівель та споруд: Адміністративний будинок, Загальна площа 69, 7 м2; Літера /№ за планом земельної ділянки І; Назва будівель та споруд: замощення.

5. Нежитлова будівля, Зарядна електровантажників «О», що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. І-ч (один «ч»); Літера /№ за планом земельної ділянки О, Назва будівель та споруд: Зарядна електровантажників, Загальна площа 1 021, 20 м2; Літера /№ за планом земельної ділянки І, Назва будівель та споруд: замощення.

Нежитлові приміщення розташовані на земельній ділянці загальною площею 126, 1533 га.

- за Іпотечним договором від 12.06.2014 № 50114Z25 (зі змінами та доповненнями) на нерухоме майно, що складається з офісно-складських та виробничих будівель, що розташовані за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, вул. Смілянська, будинок 164/5:

1. Літера /№ за планом земельної ділянки А-2, а, а,; Назва будівель та споруд: Офісно-складський комплекс з прибудовами; Загальна площа 2 041, 0 м2; Реєстраційний номер майна 1; Кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташовані будівлі, споруди :05:035:0008.

2. Літера /№ за планом земельної ділянки В; Назва будівель та споруд: Навіс; Реєстраційний номер майна 1; Кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташовані будівлі, споруди :05:035:0008.

3. Літера /№ за планом земельної ділянки 1-5; Назва будівель та споруд: Огорожа; Реєстраційний номер майна 1; Кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташовані будівлі, споруди :05:035:0008.

4. Літера /№ за планом земельної ділянки І,ІІ; Назва будівель та споруд: Замощення; Реєстраційний номер майна 1; Кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташовані будівлі, споруди :05:035:0008.

5. Літера /№ за планом земельної ділянки ІІІ; Назва будівель та споруд: Замощення (майданчик для виставки техніки); Реєстраційний номер майна 1; Кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташовані будівлі, споруди :05:035:0008.

3. В іншій частині заяви Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Дніпрі відмовити.

4. Ухвала набирає законної сили 23.12.2020 та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

5. Строк пред`явлення ухвали до виконання з 24.12.2020 по 24.12.2023.

6. Повний текст ухвали складено 28.12.2020.

Суддя В. В. Михайлишин