ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
28.12.2020 справа № 908/3301/20
м. Запорізжжя Запорізької області
про стягнення 138258,22 грн.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2020 вказану заяву передано для розгляду судді Левкут В.В.
Згідно зі статтею 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Заяву обґрунтовано положеннями ст.ст. 147-151 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, а також неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за договором оренди нежитлового приміщення № 778 від 14.03.2001.
Як вбачається з вказаної заяви та доданих до неї документів, на підтвердження наявності господарських відносин та заборгованості боржника заявником надано суду копію письмового договору оренди нежитлового приміщення № 778 від 14.03.2001 (з додатками), додаткових угод до нього, акта приймання-передачі нежитлового приміщення та доповнень до договору. У зв`язку з простроченням ПАТ «Геркон» сплати орендної плати за договором за період з листопада 2017 року по жовтень 2020 року, Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (орендодавцем) нараховано орендарю 8690,51 грн. пені, 8609,15 грн. інфляційних втрат, 4929,45 грн. 3% річних.
Згідно договору оренди (в редакції додаткової угоди від 14.04.2016) орендна плата перераховується на розрахунковий рахунок балансоутримувача щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним. Пунктом 2 цієї додаткової угоди дію договору пролонговано до 14.03.2021. Додатковою угодою від 20.07.2004 розділ 11 договору оренди (Додаткові умови) доповнено п. 11.1, згідно з яким передбачено обов`язок орендаря відшкодовувати балансоутримувачу витрати на сплату земельного податку, не пізніше 15 числа звітного місяця.
Статями 256, 257 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно з ч. 1 ст. 261 Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Суд враховує, що згідно наданого заявником розрахунку суми боргу по орендній платі заборгованість боржника виникла з квітня 2018 року, тобто в межах позовної давності, тому заява про видачу судового наказу в частини стягнення 100314,48 грн. заборгованості по орендній платі є обґрунтованою.
Відповідно до ч. 4. ст. 152 ГПК України суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Розглянувши вказану заяву в частині вимог про стягнення заборгованості з орендної плати та відшкодування земельного податку, судом не виявлено підстав передбачених ст.152 Господарського процесуального кодексу України для відмови у видачі судового наказу.
Разом з тим, щодо нарахованих заявником 8690,51 грн. пені, 8609,15 грн. інфляційних втрат та 4929,45 грн. 3% річних суд визнав необхідним відмовити у стягненні цих сум, як недоведених належними доказами та заявлених поза межами позовної давності.
Відповідно до ст.ст. 76-78 ГПК України належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно зі ст. 86 цього Кодексу суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. З цією метою, насамперед, необхідно встановити факт настання строку виконання боржником зобов`язання, перевірити його розмір.
Щодо вимоги про стягнення пені суд відзначає, що згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік.
В розрахунку пені заявник нараховує пеню по рахунках з квітня 2018 року по жовтень 2020 року, вказуючи при цьому на переривання перебігу позовної давності в зв`язку з оплатою суми основного боргу та надання претензії від 08.09.2020. Проте, переривання позовної давності є фактом, який підлягає доведенню. На дату звернення позивача з заявою про видачу судового наказу позовна давність, встановлена законом для такої вимоги, спливла. Окрім того, з наданого розрахунку неможливо встановити період прострочення по кожному рахунку при визначені пені (заявником вказується лише дата рахунку та його номер).
В розрахунках інфляційних втрат та 3% річних період нарахування заявником визначено по рахунках з червня 2017 року по жовтень 2020 року та також зазначено про переривання перебігу позовної давності зі сплатою суми основного боргу та надання претензії від 08.09.2020. З наданих розрахунків неможливо встановити період прострочення по кожному рахунку при визначені інфляційних втрат та 3% річних (заявником аналогічно розрахунку пені вказується лише дата рахунку та його номер). Також ці вимоги до жовтня 2018 року заявлені поза межами позовної давності.
З урахуванням вищезазначених фактичних обставин справи та положень п.5 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України вимоги про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних не є безспірними. Тому підстави для видачі судового наказу в цій частині відсутні.
Частиною 3 статті 152 ГПК України встановлено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою пов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.
Крім того, оскільки заявником за подання до суду заяви про видачу судового наказу сплачено 210,20 грн. судового збору, то вказана сума судового збору підлягає стягненню з боржника.
Керуючись ст.ст. 147, 148, 150, 154, 155, 156, 159 Господарського процесуального кодексу України, суд
3. Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати боржнику.
5. Звернути увагу учасників справи, що згідно із приписами п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
6. Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі (ч.ч. 1, 2 ст. 157 ГПК України).
У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 333 ГПК України (ч. 3 ст. 158 ГПК України).
У разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили (ч. 1 ст. 159 ГПК України).
7. Відомості про дату набрання судовим наказом законної сили, строк пред`явлення судового наказу до виконання, дату видачі судового наказу стягувачеві вносяться до судового наказу у день його видачі стягувачу для пред`явлення до виконання.
8. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
9. Дата набрання судовим наказом законної сили ____________
10. Строк пред`явлення судового наказу до виконання ____________
11. Дата видачі судового наказу стягувачеві ____________
Суддя В.В. Левкут