ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.12.2020 м. Ужгород Справа № 907/463/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства Закарпаттяобленерго, с. Оноківці Ужгородського району

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю МСМБУД, м. Ужгород

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк "Львів", м. Львів

про витребування нерухомого майна (його частини), визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування запису про права власності та припинення права власності

секретар судового засідання Корольчук М.М.

За участю представників сторін:

від позивача

від відповідача

від третьої особи не з`явився;

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ

Позивач звернувся до суду з вимогами:

- про витребування на його користь з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «МСМБУД» будівлю «будівля електричної підстанції, Т.П», що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна: «готель "Дружба", котельня літ. Б, будівля електричної підстанції літ. Т,П», що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Висока, буд.12 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101);

- про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності від 24.11.2016 р. в частині державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «МСМБУД» на вказану будівлю;

- про скасування запису про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «МСМБУД» на вказану будівлю;

- про припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «МСМБУД» на вказану будівлю (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), номер запису про право власності: 17603596.

Ухвалою суду від 14 липня 2020 року позовну заяву залишено без руху. Після усунення в установленому порядку та строк виявлених у заяві недоліків, ухвалою суду від 29 липня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати спір за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору та призначено підготовче засідання.

Позивач 30 липня 2020 року подав до суду заяву про розподіл судових витрат.

31 серпня 2020 року позивачем подано до суду заяву №08-2020/58 від 31.08.2020 р. про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк "Львів".

Зважаючи на доводи позивача, ухвалою від 01 вересня 2020 р. суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк "Львів" (ухвала суду від 01.09.2020 №907/463/20).

17 вересня 2020 року представником позивача подано через відділ діловодства та забезпечення судового процесу Господарського суду Закарпатської області клопотання про долучення до матеріалів справи доказів надіслання третій особі заяв по суті спору.

У підготовчому засіданні 29 вересня 2020 року (за участю представників сторін: від позивача - Янковська Д.В., від відповідача - Тодавчич Г.І.), з огляду на задоволення клопотання представника відповідача, судом було оголошено перерву в порядку ст. 183 ГПК України.

Станом на день проведення підготовчого засідання 26 листопада 2020 року від відповідача надійшло клопотання № 12/20 від 25.01.2020 про залучення до участі у справі третьої особи ТОВ «Орендне підприємство «Дружба», за наслідками розгляду якої суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача №12/20 від 25.01.2020 року про залучення у справу третьої особи.

В ході підготовчого провадження, судом відкладалось підготовче засідання з 01 вересня 2020 року на 29 вересня 2020 року в порядку ст.183 ГПК України.

Ухвалою від 29 вересня 2020 року судом було оголошено перерву в підготовчому засіданні до 27 жовтня 2020 року в порядку ст.183 ГПК України.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2020 року судом постановлено продовжити підготовче провадження на тридцять днів та відкласти підготовче засідання у справі на 26 листопада 2020 року.

Ухвалою суду від 26 листопада 2020 року постановлено відкласти підготовче засідання на 09 грудня 2020 року.

Ухвалою суду від 09 грудня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 22 грудня 2020 року.

В день призначеного судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, хоча мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В день проведення засідання суду через канцелярію надійшли додаткові пояснення від відповідача, подані разом з доказами на 9 арк. для врахування їх судом при вирішення спору. Такі пояснення судом повертаються без розгляду на підставі ст. ст. 80, 118 ГПК України, оскільки подані з порушенням строку їх подання та без доказів їх надіслання іншим учасникам справи.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Правова позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в позивача на підставі Наказу Міністерства енергетики та електрифікації України «Про створення державної акціонерної енергопостачальної компанії Закарпаттяобленерго» №123 від 14.07.1995 перебуває у власності будівля ЗТП №137, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м.Ужгород, вул. Висока, буд.12 «г».

За твердженням позивача така обставина підтверджується Переліком майна, переданого до статутного фонду Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Закарпаттяобленерго» (правонаступник ПАТ «Закарпаттяобленерго»), виданого Фондом державного майна України 09.06.2016 р. (далі також Перелік нерухомого майна), де за №8968 вказано об`єкт нерухомого майна: «Будівля ЗТП-137 гостинница обкома», місцезнаходження: м.Ужгород, інвентарний номер об`єкта: 177.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними якщо на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Так, враховуючи, що ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», був прийнятий 01.07.2004 р., а Цивільний кодекс України, яким було визначено обов`язковість державної реєстрації речових прав на нерухоме майно набрав чинності 01.01.2004, на момент виникнення права власності у позивача на спірну ЗТП №137, діяло законодавство (зокрема, ЗУ «Про власність», ЗУ «Про господарські товариства», ЗУ «Про підприємства в Україні») яке не передбачало обов`язкової реєстрації речових прав на нерухоме майно, відповідно дані речові права є дійсними та такими, що визнаються державою без здійснення державної реєстрації.

Листом №116-25/4666 від 26.07.2019 р. позивач звернувся до Комунального підприємства «Архітектурно-планувальне бюро» Ужгородської міської ради (далі також КП «АПБ») з проханням здійснити первинну технічну інвентаризацію і за результатами якої виготовити технічний паспорт, зокрема, щодо ЗТП №137. Одночасно, з метою проведення в подальшому державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зокрема, щодо ЗТП №137, позивач додатково просив надати інформацію у формі довідки про відсутність/наявність вже проведеної такої реєстрації.

23.09.2019 Комунальне підприємство «Архітектурно-планувальне бюро Ужгородської міської ради» (далі також - КП «АПБ» УМР) надало позивачу довідку №1317/2, згідно з якою: «…Будівля ЗТП №137, станом на 31.12.2012 р. була зареєстрована в КП «БТІ м.Ужгорода» під №37 в книзі: 1, за адресою: Закарпатська обл,, м.Ужгород, вул. Висока, №12, в складі будівель ТОВ «МСМБУД»….».

У зв`язку з наведеним, позивач листом №116-25/6385 від 10.10.2019 р. звернувся до відповідача з проханням підтвердити чи спростувати інформацію надану КП «Архітектурно-планувальне бюро» Ужгородської міської ради, щодо наявного у ТОВ «МСМБУД» права власності на зазначену закриту трансформаторну підстанцію, з наданням підтверджуючих на те документів.

Станом на день подання позовної заяви, відповіді на вказаний лист позивачем одержано не було.

У зв`язку з наведеними обставинами представником позивача адвокатом ПАО «Консенсус» Пеняк І.В. було одержано інформаційні довідки з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, що знаходяться за адресою: Закарпатська обл., м.Ужгород, вул. Висока, буд. 12.

Відповідно до вищенаведених інформаційних довідок №207418511 від 23.04.2020 р. та №214269870 від 30.06.2020 р., у складі об`єкту нерухомого майна: «готель Дружба, котельня літ. Б, будівля електричної підстанції літ.Т,П», що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м.Ужгород., вул. Висока, буд. 12, наявний об`єкт «будівля електричної підстанції, Т.П», загальною площею 43,9 кв.м.

Окрім цього, представником позивача було направлено адвокатський запит №04-2020/65 від 28.04.2020 р. до Комунального підприємства «Архітектурно-планувальне бюро» Ужгородської міської ради з проханням надати належним чином завірені копії матеріалів технічної інвентаризації об`єктів нерухомості (в тому числі інвентаризаційної справи, технічних паспортів), що перебувають у складі будівель «котельня літ. Б, будівля електричної підстанції літ. Т, П» та розташовані за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Висока, буд. 12.

Листом №215 від 22.06.2020 р. КП «АПБ» Ужгородської міської ради у відповідь на адвокатський запит №04-2020/65 від 28.04.2020 р., надало представнику позивача копії документів, що стали підставою для реєстрації права власності на будівлю під найменуванням «будівля електричної підстанції, Т.П» в складі об`єкту нерухомого майна «готель Дружба, котельня літ. Б, будівля електричної підстанції літ.Т,П», який знаходиться за адресою: м.Ужгород, вул. Висока, буд.12, а також копії матеріалів технічної інвентаризації на вказану будівлю, які містяться в інвентаризаційній справі №3273.

Таким чином, позивач одержав можливість ознайомитись із матеріалами інвентаризаційної справи №3273 на будівлі, що знаходяться за адресою: м.Ужгород, вул. Висока (Генерала Петрова), буд. 12 (майновий комплекс обласної адміністрації (готель Дружба)) (далі інвентаризаційна справа №3273).

За твердженням позивача, як вбачається з наявного в матеріалах інвентаризаційної справи №3273 генерального плану земельної ділянки по вул. Високій, буд. 12 м.Ужгород та експлікації до нього від 16.11.2009 (далі генеральний план від 16.11.2009), будівля, що знаходиться ліворуч від будівлі позначеної на даному генеральному плані під літ. Б (найменування згідно експлікації «Котельня»), містить позначення «Т.П», відсутня в експлікації та згідно примітки на даному генеральному плані її найменування: «трансформаторна підстанція, міськсвітло».

Водночас, жодних відомостей щодо належності даної будівлі на праві власності у будь-яких підприємницьких товариств з назвою «міськсвітло» матеріали інвентаризаційної справи №3273 не містять. З огляду на зазначене, можна зробити висновок, що при складанні генерального плану від 16.11.2009 було помилково вказано «міськсвітло», замість найменування позивача. Окрім цього, з даного генерального плану від 16.11.2009 вбачається, що станом на 16.11.2009 будівля «Т.П» не належала до комплексу будівель орендного підприємства готель Дружба (далі також ОП готель «Дружба») (станом на день звернення до суду з даною позовною заявою дане підприємство припинено).

З наданих позивачем доказів по справі вбачається, що матеріали інвентаризаційної справи №3273 містять ряд схем та ескізів земельної ділянки за адресою: м.Ужгород, вул. Висока, буд.12.

Так, порівняльний аналіз конфігурації розміщення будівель та споруд на ескізіабрисі будинковолодіння по вул. Високій, буд.12 від 28.01.2009, ескізі-абрисі будинковолодіння по вул. Високій, буд.12 від 27.05.2009 , ситуаційному плані земельної ділянки по вул. Високій, буд. 12 м. Ужгород, експлікації до нього від 09.12.2011 р. та схемі розташування будівель та споруд по вул. Висока, м. Ужгород, Закарпатської обл. від 16.09.2019 наявної в технічному паспорті на будівлю ЗТП №137, який міститься в матеріалах інвентаризаційної справи №8373, дає підстави дійти до висновку, що «будівля електричної підстанції, Т.П» та будівля ЗТП №137 є одним і тим самим об`єктом нерухомого майна.

Позивач зазначає, що як вбачається з наданих ним до суду фото, на будівлі, яка названа, зокрема, на ситуаційному плані (схемі) земельної ділянки по вул. Високій, буд.12 м. Ужгород Закарпатської області та експлікації до нього від 09.12.2011 , як «Т.П.» (трансформаторна підстанція) присутні позначення «ТП-137», які вказують на дійсне найменування даної будівлі трансформаторної підстанції.

Водночас, згідно наявної в матеріалах інвентаризаційної справи №3273 копії рішення Господарського суду Закарпатської області від 09.11.2009 у справі №11/90, за орендним підприємством готель Дружба (м. Ужгород, вул. Висока, 12, код 13582819) було визнано право власності на «будівлю електричної підстанції (поз. Т.П.)», що знаходиться по вул. Високій, 12 у м. Ужгороді.

Разом з тим, позивач не був залучений до участі у судовому процесі в ході якого було ухвалене вищезазначене рішення.

Позивач посилається на правову позицію Верховного Суду України викладену у постанові від 11.02.2015 у справі №6-1цс15 та вказує, що беручи до уваги те, що позивача, як дійсного власника будівлі «електричної підстанції (поз. Т.П.)» (будівлі ЗТП №137) не було залучено до участі в даному судовому процесі, рішення Господарського суду Закарпатської області від 09.11.2009 у справі №11/90 не має жодного правового значення для вирішення по суті спору в рамках господарської справи №907/463/20, оскільки ОП готель «Дружба» не набуло право власності на будівлю ЗТП №137 (будівлю «електричної підстанції (поз. Т.П.)) на підставі даного судового рішення.

Водночас, відповідно до п.1.1. наявної в матеріалах інвентаризаційної справи №3273, копії договору купівлі-продажу нерухомого майна №550 від 23.02.2010 (далі договір №550 від 23.02.2010 ), орендне підприємство готель Дружба передало у власність товариству з обмеженою відповідальністю МСМБУД котельню літ. Б та будівлю електричної підстанції літ. Т, П, що знаходяться у м. Ужгороді Закарпатської області, вул. Висока, буд. 12.

Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25554293 від 12.03.2010 , наявного в матеріалах інвентаризаційної справи №3273 на аркуші №393, об`єкт нерухомого майна: «котельня літ. Б, будівля електричної підстанції літ. Т, П» був зареєстрований за ТОВ «МСМБУД» на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу №550 від 23.02.2010.

Окрім цього, згідно вищезгаданої інформаційної довідки №207418511 від 23.04.2020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про право власності №17603596, згідно з якого об`єкт «будівля електричної підстанції, Т.П», що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна «готель Дружба, котельня літ. Б, будівля електричної підстанції літ. Т, П» належить на праві власності відповідачу, підставою для державної реєстрації права власності вказано вищенаведений договір купівлі-продажу №550 від 23.02.2010.

Позивач стверджує, що враховуючи, що будівля ЗТП-137 належить позивачу на підставі Наказу Міністерства енергетики та електрифікації України від 14 липня 1995 року №123 «Про створення державної акціонерної енергопостачальної компанії «Закарпаттяобленерго», що підтверджується, зокрема, Переліком майна, переданого до статутного фонду Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Закарпаттяобленерго» виданим Фондом державного майна України 09.06.2016, право власності на дану ЗТП-137 зареєстроване за позивачем рішенням про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) №52584009 від 10.06.2020, єдиним власником ЗТП №137 є позивач, а отже відповідно до ст.658 ЦК України право її продажу належить виключно позивачу, як її власнику.

Належну Товариству будівлю ЗТП-137 позивач не продавав, не відчужував, договори купівлі-продажу з будь-якими особами з приводу даного нерухомого майна, з моменту набуття позивачем права власності на нього, ним не укладалися. Вищезазначене майно вибуло з власності позивача внаслідок протиправних дій інших осіб.

Позивач вказує на те, що застосування до спірного договору купівлі-продажу №550 від 23.02.2010 правового механізму передбаченого ст.216 ЦК України є неможливим, оскільки наслідком визнання недійним такого правочину є двостороння реституція, водночас, оскільки позивач не є стороною даного правочину, даний спосіб судового захисту не забезпечить відновлення порушеного права власності позивача.

На підтвердження вказаної позиції позивач наводить посилання на правові висновки наведені у п.22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ (далі також ВССУ) Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав № 5 від 07.02.2014 ; постанові Верховного Суду України від 07.11.2012 у справі за №6-107цс12; постанові Верховного Суду від 28.08.2019 у справі №127/17971/15-ц; постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №674/31/15-ц; постанові Верховного Суду від 30.08.2019 у справі №914/970/18, де зазначено, що до аналогічних правовідносин підлягає застосування механізм захисту права власності передбачений ст.ст.387, 388 ЦК України.

Окрім цього, згідно відомостей з Реєстру суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері енергетики та комунальних послуг, діяльність яких регулюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі також НКРЕКП), станом на 12.06.2020 р. розміщеного на веб-сайті НКРЕКП (http://www.nerc.gov.ua/?id=30920), а також відповідно до Постанови НКРЕКП «Про видачу ПРАТ «ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО» ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом» №1534 від 27.11.2018 , ПрАТ «Закарпаттяобленерго» (позивач) провадить господарську діяльність з розподілу електричної енергії на ринку електричної енергії

Разом з тим, згідно довідки Ужгородського МРЕМ ПрАТ «Закарпаттяобленерго» №753/535-18 від 22.06.2020 , «…з закритої трансформаторної підстанції (ЗТП) №137, яка розташована за адресою: Закарпатська обл., м.Ужгород, вул. Висока, 12 «г», приєднано 494 споживачі електричної енергії, з яких 10 юридичних споживачів та 484 побутові споживачі.….».

Позивач стверджує, що враховуючи ту обставину, що він є оператором системи розподілу, а будівля ЗТП №137 забезпечує електропостачання значної кількості об`єктів, що знаходяться в м. Ужгород, існує ризик, що у разі неможливості здійснення позивачем права власності на будівлю ЗТП №137, можуть виникнути труднощі в якісному забезпеченні надання послуг з розподілу електричної енергії позивачем, що в підсумку може призвести до соціальної напруги в суспільстві та численних скарг до позивача.

Отже, на думку позивача, правовідносини, пов`язані з вибуттям спірного майна будівлі ЗТП №137 із приватної власності ПрАТ «Закарпаттяобленерго», становлять інтерес не тільки для позивача, як власника належної йому будівлі ЗТП №137, а й мають суспільний публічний інтерес, водночас незаконність набуття ТОВ «МСМБУД» права власності на будівлю «будівля електричної підстанції, Т.П» (ЗТП-137) у складі об`єкту нерухомого майна «готель Дружба, котельня літ. Б, будівля електричної підстанції літ. Т,П», що знаходяться за адресою: м.Ужгород, вул. Висока, буд.12 такому суспільному інтересу не відповідає.

Таким чином, позивач зазначає, що враховуючи вищевикладені норми права та позиції ВСУ, ВССУ, практику ЄСПЛ, а також беручи до уваги обставину, що будівля ЗТП №137 (під найменуванням «будівля електричної підстанції, Т.П» в складі будівель об`єкту нерухомого майна «готель Дружба, котельня літ. Б, будівля електричної підстанції літ. Т,П», що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Висока, буд.12) була набута відповідачем в особи, яка не мала права її відчужувати, вибула з володіння позивача всупереч його волі, позивач вважає за необхідне витребувати дане майно з чужого незаконного володіння відповідача.

Заперечення відповідача.

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Згідно з Наказом «Про створення Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Закарпаттяобленерго» №123 від 14.07.1995 (далі Наказ №123 від 14.07.1995 ), Міністерство енергетики та електрифікації України передало у статутний фонд ДАЕК «Закарпаттяобленерго», зокрема такий об`єкт нерухомого майна: «Будівля ТП-137 гостинница обкома», місцезнаходження: м. Ужгород.

Відповідно до п.4 Порядку підтвердження державними органами приватизації факту передачі державного майна до статутного капіталу господарських товариств, утворених у процесі приватизації (корпоратизації) затвердженого наказом Фонду державного майна України №17 від 12.01.2017 , документом, що підтверджує факт передачі державного майна до статутного капіталу господарського товариства засновником, є складений та підписаний керівником державного органу приватизації (або його заступником) перелік нерухомого майна, переданого у процесі приватизації (корпоратизації) до статутного капіталу господарського товариства (далі - Перелік нерухомого майна), згідно з додатком 4 до цього Порядку.

У Переліку майна, переданого до статутного фонду Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Закарпаттяобленерго» (правонаступник ПАТ «Закарпаттяобленерго»), виданого Фондом державного майна України 09.06.2016 (далі Перелік ФДМУ від 09.06.2016 ) за №8968 вказано об`єкт нерухомого майна «Будівля ТП-137 гостинница обкома», місцезнаходження: м. Ужгород, інвентарний номер об`єкта: 177».

Таким чином, будівля ЗТП №137 перебуває у власності позивача на підставі Наказу Міністерства енергетики та електрифікації України від 14 липня 1995 року №123 «Про створення державної акціонерної енергопостачальної компанії «Закарпаттяобленерго», що підтверджується, зокрема, Переліком майна, переданого до статутного фонду Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Закарпаттяобленерго» виданого Фондом державного майна України 09.06.2016.

Враховуючи, що на момент видачі Наказу №123 від 14.07.1995 діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкового проведення державної реєстрації для виникнення права власності на нерухоме майно, право власності позивача на будівлю ЗТП №137 виникло з моменту видачі Наказу №123, тобто з 14.07.1995.

Згідно рішення Господарського суду Закарпатської області від 09.11.2009 у справі №11/90, за орендним підприємством готель Дружба (м. Ужгород, вул. Висока, 12, код 13582819) було визнано право власності на «будівлю електричної підстанції (поз. Т.П.)», що знаходиться по вул. Високій, 12 у м. Ужгороді.

В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №550 від 23.02.2010 , орендне підприємство готель Дружба передало у власність відповідача об`єкт нерухомого майна «будівля електричної підстанції літ. Т, П», що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Висока, буд.12.

Згідно інформаційної довідки №207418511 від 23.04.2020 , інформаційної довідки №214269870 від 30.06.2020 , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наразі наявний запис про право власності №17603596, згідно з якого об`єкт «будівля електричної підстанції, Т.П», що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна «готель Дружба, котельня літ. Б, будівля електричної підстанції літ. Т, П» належить на праві власності відповідачу, підставою для державної реєстрації права власності вказано вищенаведений договір купівлі-продажу №550 від 23.02.2010.

Як стверджує позивач, будівля ЗТП №137, що перебуває у власності позивача на підставі Наказу №123 від 14.07.1995 та будівля «будівля електричної підстанції, Т.П», право власності на яку зареєстроване за відповідачем на підставі договору купівлі-продажу №550 від 23.02.2010 є одним і тим самим об`єктом нерухомого майна.

Вказані обставини зумовили звернення позивача з позовною заявою до суду за захистом його права власності в судовому порядку з вимогами на підставі ст.388 ЦК України, витребувати зазначений об`єкт нерухомого майна з чужого незаконного володіння відповідача, скасування рішення про державну реєстрацію та запису про право власності відповідача на дану будівлю та припинення права власності відповідача на будівлю «будівля електричної підстанції, Т.П».

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ.

Позивач звернувся з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, скасування запису про право власності на нерухоме майно та припинення права власності на нерухоме майно.

Частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Судом встановлено, що позивач набув право власності на будівлю ЗТП №137 у встановленому чинним на момент такого набуття законодавством порядку на підставі Наказу Міністерства енергетики та електрифікації України «Про створення Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Закарпаттяобленерго» №123 від 14.07.1995.

З моменту набуття позивачем права власності на будівлю ЗТП №137 жодних дій спрямованих на відчуження даної будівлі позивачем вчинено не було.

Водночас, на підставі рішення Господарського суду Закарпатської області від 09.11.2009 у справі №11/90 за ОП готель Дружба було визнано право власності на будівлю «будівля електричної підстанції, Т.П».

Господарським судом встановлено, що тотожність будівель ЗТП №137 та будівлі «будівля електричної підстанції, Т.П» підтверджується шляхом порівняльного аналізу наступних доказів:

- копії генерального плану земельної ділянки по вул. Високій, буд. 12 м. Ужгород та експлікації до нього від 16.11.2009;

- копії ескізуабрису будинковолодіння по вул. Високій, буд.12 від 28.01.2009;

- копії ескізуабрису будинковолодіння по вул. Високій, буд.12 від 27.05.2009 ;

- копії ситуаційного плану земельної ділянки по вул. Високій, буд. 12 м. Ужгород та експлікації до нього від 09.12.2011;

- копії схеми розташування будівель та споруд по вул. Висока, м. Ужгород, Закарпатської обл., від 16.09.2019 наявної в технічному паспорті на будівлю ЗТП №137;

- копії фото будівлі ЗТП №137;

- довідки ПрАТ «Закарпаттяобленерго» щодо унікального номеру ЗТП-137 №154-25/4218 від 19.06.2020.

Разом з тим, позивача, як власника будівлі ЗТП №137 (будівлі «будівля електричної підстанції, Т.П») не було залучено до участі у судовому процесі в ході якого було ухвалено рішення Господарського суду Закарпатської області від 09.11.2009 у справі №11/90.

Таким чином, рішення Господарського суду Закарпатської області від 09.11.2009 у справі №11/90 не має правового значення для вирішення по суті спору в рамках даної господарської справи, оскільки ОП готель «Дружба» не набуло, а ПрАТ «Закарпаттяобленерго» не втратило право власності на будівлю ЗТП №137 (будівлю «будівля «електричної підстанції (поз. Т.П.)) на підставі вищезгаданого судового рішення.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 11.02.2015 у справі №6-1цс15.

Отже, з моменту набрання рішенням Господарського суду Закарпатської області від 09.11.2009 законної сили, будівля ЗТП №137 є такою, що вибула з володіння законного власника у зв`язку з обставинами, що не залежали від його волі.

Відповідно до ст.312 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

Приписи зазначеної статті збігаються із ч.1 ст.317 ЦК України, відповідно до якої власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16, зроблено висновок, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.

Таким чином, правовим наслідком, що підлягає застосуванню у зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу №550 від 23.02.2010 (на підставі якого за відповідачем в ДРРПННМ зареєстроване право власності на будівлю «будівля електричної підстанції літ. Т, П») є витребування майна із незаконного володіння відповідача, так як продавець за зазначеним правочином не мав права продажу даної будівлі, оскільки право власності на таку, як на момент продажу, так і наразі належить позивачу.

Аналогічна позиція наведена у постановах Верховного Суду від 28.08.2019 у справі №127/17971/15-ц, від 30.08.2019 у справі №914/970/18.

Окрім цього, наразі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні відомості щодо рішення про державну реєстрацію права власності, індексний номер:32523925 від 24.11.2016 (щодо права власності відповідача на будівлю «будівля електричної підстанції літ. Т, П») та запис про право власності відповідача на будівлю «будівля електричної підстанції, Т.П» (номер запису про право власності: 17603596).

Суд вважає, що наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності відповідача на будівлю «будівля електричної підстанції літ. Т, П» в той час, як вказаний об`єкт нерухомого майна належить на праві власності позивачу, є порушенням права власності позивача та суперечить принципу гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження відображеного в п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Пунктом 1 частини 1 статті 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації.

Таким чином, враховуючи, що відповідачу ніколи не належала на праві власності будівля «будівля електричної підстанції, Т.П» (ЗТП-137), оскільки така з моменту видачі Наказу Міністерства енергетики та електрифікації України №123 від 14.07.1995 належить позивачу, право власності позивача на дану будівлю не припинялось, а відтак прийняття державним реєстратором Єгер Н.Д. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32523925 від 24.11.2016 в частині державної реєстрації права власності відповідача на будівлю «будівля електричної підстанції, Т.П», а також запис про таке право власності відповідача - є неправомірними та підлягають скасуванню.

Відповідно до абз.3 ч.3 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Враховуючи, що рішення про державну реєстрацію права власності відповідача на будівлю «будівля електричної підстанції, Т.П» - підлягає скасуванню на підставі судового рішення, суд приходить до висновку про необхідність припинення такого права власності в порядку норм ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідач не спростував доводів позивача, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

Тому суд констатує, що вимоги позивача щодо витребування будівлі «будівля електричної підстанції, Т.П» з чужого незаконного володіння відповідача, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності відповідача на будівлю «будівля електричної підстанції, Т.П», скасування запису про право власності відповідача на будівлю «будівля електричної підстанції, Т.П», припинення права власності відповідача на будівлю «будівля електричної підстанції, Т.П» є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, на Відповідача покладається 8408,00 грн. витрат на оплату судового збору.

Питання про розподіл судових витрат, понесених ПрАТ «Закарпаттяобленерго» на професійну правничу допомогу у справі №907/463/20 у суді першої інстанції, в розмірі 12000,00 грн. вирішити у додатковому рішення після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 81, 129, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, cуд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «МСМБУД» (код в , 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 8 кв. 1) на користь Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» (, 89412, Закарпатська обл., Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 57) будівлю «будівля електричної підстанції, Т.П», що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна: «готель Дружба, котельня літ. Б, будівля електричної підстанції літ. Т,П», який знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Висока, буд. 12 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

3. Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності індексний номер:32523925 від 24.11.2016 р. в частині державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «МСМБУД» (код в , 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 8 кв. 1) на будівлю «будівля електричної підстанції, Т.П», що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна «готель Дружба, котельня літ. Б, будівля електричної підстанції літ. Т,П», який знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Висока, буд.12 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

4. Скасувати запис про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «МСМБУД» (код в , 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Волошина, буд.8 кв.1) на будівлю «будівля електричної підстанції, Т.П», що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна «готель Дружба, котельня літ. Б, будівля електричної підстанції літ. Т, П», який знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Висока, буд. 12 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), номер запису про право власності: 17603596.

5. Припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «МСМБУД» (код в , 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Волошина, буд.8 кв.1) на будівлю «будівля електричної підстанції, Т.П», що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна «готель Дружба, котельня літ. Б, будівля електричної підстанції літ. Т,П», який знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Висока, буд.12 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), номер запису про право власності: 17603596.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МСМБУД» (код в , 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 8 кв. 1) на користь Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» (, 89412, Закарпатська обл., Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 57), суму в розмірі 8408,00 грн (вісім тисяч чотириста вісім грн 00 коп.) сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 23.12.2020.

Суддя Л.В. Андрейчук