ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2965/20

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

без виклику (повідомлення) сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянув матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода"

09109, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Сухоярська, буд. 14,

до Житлово-комунального виробничого підприємства "Фурсівське"

09150, Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Фурси, пров. Обручева, буд. 2,

про стягнення коштів

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. № 3009/20 від 12.10.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" до Житлово-комунального виробничого підприємства "Фурсівське" про стягнення коштів.

Позовні вимоги обгрунтовані порушенням відповідачем грошових зобов`язань за договором про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення № 6209 від 01.07.2013 та наявністю заборгованості з оплати послуг за договором.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до частин 4, 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписав рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд -

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» (далі -позивач, виконавець) та Житлово-комунальним виробничим підприємством «Фурсівське» (далі - відповідач, споживач) укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 01.07.2013 (далі - Договір), згідно з яким виконавець зобов`язується надавати споживачу послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення у необхідних обсягах, встановлених нормативним розрахунком та відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно і у повному обсязі оплачувати отримані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до пункту 3.12 Договору у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг споживач зобов`язаний у 5-ти денний термін з дня отримання рахунку, направити до виконавця уповноваженого представника з відповідними обгрунтуючими документами для врегулювання розрахунків.

Згідно з пунктом 4.2 Договору термін оплати рахунків за надані послуги - протягом 5 банківських днів з дати отримання споживачем рахунків.

Пунктом 5.5.1 Договору визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги, згідно отриманих від виконавця рахунків та здійснювати інші платежі у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до пункту 6.1 Договору споживач несе відповідальність за несвоєчасне внесення платежів за послуги шляхом сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в розрахунковий період. Нарахування пені здійснюється за кожен день прострочення платежу, включаючи день оплати.

Згідно з пунктами 12.1, 12.2 Договору даний договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2013. Договір вважається переукладеним на наступний календарний рік на тих же умовах, якщо за один місяць до його припинення жодна із сторін не заявить про закінчення строку його дії.

Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода»

На виконання умов Договору позивачем надані, а відповідачем прийняті послуги, всього на суму 357873,29 грн., що підтверджується рахунками на оплату послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з жовтня 2019 року по серпень 2020 року, актами наданих послуг за період з жовтня 2019 року по серпень 2020 року, актом звірки взаємних розрахунків за січень травень 2020 року, згідно з якими станом на 31.05.2020 розмір заборгованості складає 200831,28 грн., актом звірки взаємних розрахунків за червень серпень 2020 року, згідно з яким станом на 31.08.2020 відповідачем визнається заборгованість у розмірі 357873,29 грн.

До матеріалів справи долучено довідку про надходження від відповідача коштів: 31.10.2019 у розмірі 4756,06 грн., 05.02.2020 у розмірі 48000,00 грн., 05.03.2020 у розмірі 12995,67 грн., 31.03.2020 у розмірі 152,40 грн., 28.03.2020 у розмірі 3000,00 грн., від 28.04.2020 у розмірі 1260,63 грн.

Сторонами шляхом підписання актів взаєморозрахунків погоджено, що зазначена сума враховується в оплату боргу за попередні періоди.

Крім того, на адресу відповідача направлено претензію з вимогою сплати грошових коштів, яка залишена відповідачем без реагування та станом на дату звернення з позовом до суду грошові кошти за надані послуги не сплачено.

Також, за порушення строків оплати наданих послуг нараховано пеню у розмірі 19445,58 грн., 3% річних у розмірі 4519,37 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1509,63 грн.

Аргументи Житлово-комунального виробничого підприємства "Фурсівське"

Відповідач відзиву на позовну заяву, доказів сплати або контр - розрахунку суми заборгованості суду не надав, про розгляд справи щодо нього у господарському суді судом направлена ухвала Господарського суду Київської області на його належну адресу: 09150, Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Фурси, пров. Обручева, буд. 2, що встановлена судом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За приписом пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до статті 10 вказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, винесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

З огляду на вказані положення чинного законодавства, зазначені обставини належного надіслання ухвали суду на адресу відповідача, яка отримана уповноваженим представником 01.12.2020 (підтверджується за трекінгом відстеження поштового відправлення суду № 259), суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд справи щодо нього у господарському суді та його процесуальні права на надання суду заперечень на позов і доказів.

Норми права, що підлягають застосуванню

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» та Житлово-комунальним виробничим підприємством «Фурсівське» укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 01.07.2013.

Зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів того, що за один місяць до припинення договору одна із сторін заявила про закінчення строку його дії, суд дійшов висновку, що договір вважається переукладеним та діяв протягом періоду спірних правовідносин сторін, в порядку пунктів 12.1, 12.2 Договору.

Відповідно до пункту 3.12 Договору у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг споживач зобов`язаний у 5-ти денний термін з дня отримання рахунку, направити до виконавця уповноваженого представника з відповідними обгрунтуючими документами для врегулювання розрахунків.

На виконання умов Договору позивачем надані, а відповідачем прийняті послуги, всього на суму 357873,29 грн., що підтверджується рахунками на оплату послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з жовтня 2019 року по серпень 2020 року, актами наданих послуг за період з жовтня 2019 року по серпень 2020 року, актом звірки взаємних розрахунків за січень травень 2020 року, згідно з якими станом на 31.05.2020 розмір заборгованості складає 200831,28 грн., актом звірки взаємних розрахунків за червень серпень 2020 року, згідно з яким станом на 31.08.2020 відповідачем визнається заборгованість у розмірі 357873,29 грн.

Згідно з пунктом 4.2 Договору термін оплати рахунків за надані послуги - протягом 5 банківських днів з дати отримання споживачем рахунків.

З огляду на те, що відповідач, у визначений пунктом 4.2 Договору строк, за надані послуги не розрахувався, з урахуванням дати останнього виставленого рахунку - 26.08.2020, дата оплати - не пізніше 04.09.2020, суд дійшов висновку про те, що строк виконання спірних грошових зобов`язань відповідачем настав, матеріалами справи підтверджується наявність заборгованості відповідача за Договором, у розмірі, що вказаний позивачем 357873,29 грн., відтак, наявні підстави для стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 357873,29 грн.

Відповідно до пункту 6.1 Договору споживач несе відповідальність за несвоєчасне внесення платежів за послуги шляхом сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в розрахунковий період. Нарахування пені здійснюється за кожен день прострочення платежу, включаючи день оплати.

З урахування того, що відповідачем порушені строки оплати наданих послуг, позивачем правомірно нараховано пеню на підставі пункту 6.1 Договору та на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України - 3 % річних та інфляційні втрати.

Суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок, зазначає, що він арифметично невірний.

Здійснивши вірний розрахунок, суд зазначає, що стягненню підлягає пеня у розмірі 16990,58 грн., інфляційні втрати у розмірі 1509,63 грн., 3 % річних у розмірі 4405,01 грн.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з урахуванням юридичної сили правового акта в ієрархії національного законодавства та з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини при дотриманні норм процесуального права.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Руїз Торіха проти Іспанії» Суд вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір за подання позовної заяви, в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 11, 73, 74, 76-80, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд-

вирішив:

1. Позов (вх. № 3009/20 від 12.10.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" до Житлово-комунального виробничого підприємства "Фурсівське" про стягнення коштів задовольнити частково.

2. Стягнути з Житлово-комунального виробничого підприємства "Фурсівське" (09150, Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Фурси, пров. Обручева, буд. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" (09109, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Сухоярська, буд. 14, ) 357873,29 грн. (триста п`ятдесят сім тисяч вісімсот сімдесят три гривні двадцять дев`ять копійок) основного боргу, 16990,58 грн. (шістнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто гривень п`ятдесят вісім копійок) пені, 4405,01 грн. (чотири тисячі чотириста п`ять гривень одна копійка) 3 % річних, 1509,63 грн. (одна тисяча п`ятсот дев`ять гривень шістдесят три копійки) інфляційних втрат, 5711,68 грн. (п`ять тисяч сімсот одинадцять гривень шістдесят вісім копійок) судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.12.2020.

Суддя С.О. Саванчук