ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.12.2020 Справа № 914/2381/20

За позовом: Фонду державного майна України, м. Київ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-польська правнича спілка "Лексія Консалт", м. Львів

до відповідача-2: Державного підприємства "Науково-дослідний інститут приймальних електронно-променевих трубок "Еротрон", м. Львів

про визнання недійсним договору про надання юридичних послуг №02/2018 від 01 вересня 2018 року

Суддя У.І.Ділай

Секретар В.Д.Андрусик

За участю представників:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача-1: не з`явився

Від відповідача-2: не з`явився

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Фонду державного майна України, до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-польська правнича спілка "Лексія Консалт", до відповідача-2: Державного підприємства "Науково-дослідний інститут приймальних електронно-променевих трубок "Еротрон", про визнання недійсним договору про надання юридичних послуг №02/2018 від 01 вересня 2018 року.

Ухвалою від 08.12.2020 підготовче провадження закрито. Призначено справу до розгляду по суті на 22.12.2020.

Позивач та відповідачі-1,2 в судове засідання 22.12.2020 явку повноважних представників не забезпечили, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомити, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

22.12.2020 ДП Науково-дослідний інститут приймальних електронно-променевих трубок "Еротрон" подало до суду заяву про відвід судді ДілайУ.І.

У поданій заяві відповідач-2 зазначає, що суддя У.І. Ділай брала участь як головуючий суддя та розглядала справу № 914/466/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-польська правнича спілка «Лексія Консалт» до Державного підприємства «Науково-дослідний інститут приймальних електронно-променевих трубок «Еротрон», третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: Фонд державного майна України в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2: Фонд державного майна України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-3: Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про стягнення боргу в загальній сумі 272765,44 грн за договором про надання юридичних послуг від 01.09.2018 № 02/2018.

Також відповідач-2 зазначив, що під час розгляду справи № 914/466/20 Фонд державного майна України, як третя особа з самостійними вимогами подавав до суду позовну заяву про визнання недійсним договору про надання юридичних послуг від 01.09.2018 № 02/2018. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.08.2020 у складі судді У.І. Ділай вказану позовну заяву повернуто.

За твердженням відповідача-2 в межах розгляду справи № 914/466/20 суддя У.І. Ділай вже розглядала позовну вимогу Фонду державного майна України про визнання недійсним договору про надання юридичних послуг від 01.09.2018 № 02/2018, укладеного між ДП «Науково-дослідний інститут приймальних електронно-променевих трубок «Еротрон» та ТОВ «Українсько-польська правнича спілка «Лексія Консалт», та відповідно має вже наперед сформовану правову позицію щодо цього предмету спору.

На думку заявника, має місце факт повторної участі судді в розгляді спору між тими ж сторонами, з тих же підстав і з тим же предметом позову, що на нашу думку є обставиною, яка викликає сумнів у неупередженості та об`єктивності судді (п.5 ч.1 ст. 35 ГПК України).

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 38 ГПК України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня коли заявник дізнався про таку підставу.

Приписами ч. 1 ст. 35 ГПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до зі змісту заяви про відвід судді, заявник не погоджується із розглядом цієї справи суддею У.І.Ділай за участі тих самих учасників та розглядом такого ж предмету спору.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 4 ст. 35 ГПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Підстави повернення заяви третьої особи з самостійними вимогами: Фонду державного майна України у справі №914/466/20 зазначені в ухвалі Господарського суду Львівської області від 06.08.2020 та стосуються процесуальної дії судді стосовно підставності подання зазначеної заяви. Вказані дії судді не входять до підстав, за яких можливим є відвід судді у розумінні ст.35 ГПК України, та може оцінюватися судами апеляційного та касаційної інстанцій в загальному порядку оскарження судових рішень. Більше того, заява третьої особи з самостійними вимогами: Фонду державного майна України у справі №914/466/20 судом по суті не розглядалась.

Із вимог процесуального законодавства випливає, що відвід повинен бути вмотивований та обґрунтований, це зокрема, означає, що відвід повинен бути підтвердженим фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах. Наданий же до суду відвід ґрунтується виключно на суб`єктивній правовій позиції учасника справи, в даному випадку відповідача, оскільки не наведено жодної конкретної обставини для відводу судді, в розумінні ст.35 ГПК України.

Вирішення питань про застосування чинного законодавства є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому, результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до сторін у справі, оскільки наявність чи відсутність підстав у відводі судді не може ставитися в залежність до результату застосування норм чинного законодавства. При цьому, втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддю у будь-який спосіб забороняється законом. У разі ж незгоди з винесеним по справі рішенням чи ухвалою, як вже зазначено вище, сторона по справі чи інший учасник справи не позбавлена можливості оскаржити постановлене рішення чи ухвалу у порядку і строки визначені чинним процесуальним Законом.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Крім того, судом перевірено інформацію на офіційному сайті Господарського суду Львівської області щодо відображення інформації у справі № 914/2381/20 в розділі «Стан розгляду справи» та встановлено наявність звіту про автоматизований розподіл судової справи між суддями, в якому зазначено підстави обрання судді У.І.Ділай. Водночас, суд звертає увагу, що на офіційному сайті Господарського суду Львівської області в розділі «Стан розгляду справи» розміщені Правила відображення інформації по справах, в яких зазначено, що для перегляду доступні звіти про автоматизований розподіл, що сформовані з 01 вересня 2015 року.

Покликання заявника, що розгляд суддею У.І.Ділай заяви Фонду державного майна України в межах справи №914/466/20 може призвести до прийняття упереджених рішень в цій справі - судом відхиляються, оскільки ухвалою від 06.08.2020 заяву та додані до неї документи повернуто заявнику, розгляд по суті не відбувався. Ухвала від 06.08.2020 у справі №914/466/20 в апеляційному порядку не оскаржена та набрала законної сили 06 серпня 2020 року.

При цьому, суд звертає увагу, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.09.2020 у справі №914/466/20 у складі судді У.І.Ділай затверджено мирову угоду за зверненням в тому числі за зверненням ДП «Науково-дослідний інститут приймальних електронно-променевих трубок «Еротрон», тобто в користь заявника відводу. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 09.12.2020 ухвалу Господарського суду Львівської області від 10.09.2020 у справі № 914/466/20 скасовано, прийнято нове рішення, яким в задоволенні заяви ТзОВ «Українсько-польська правнича спілка «Лексія Консалт» та ДП «Науково-дослідний інститут приймальних електронно-променевих трубок «Еротрон» відмовлено.

В порушення приписів ст. 74 ГПК України заявником не надано жодного доказу на підтвердження викладених в заяві обставин

Зважаючи на вищенаведене, з аналізу процесуального законодавства слідує, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Разом з тим, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Враховуючи наведені вище норми ГПК України, Господарський суд Львівської області прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді У.І. Ділай, оскільки наведені заявником доводи у її обґрунтування, не можуть бути підставою для відводу судді.

При цьому слід зазначити, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, з метою вирішення, чи може суд вважатися "незалежним" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, необхідно звернути увагу, inter alia (серед іншого), на наявність гарантій від зовнішнього тиску та на питання, чи проявляє він ознаки незалежності.

Стосовно вимоги "безсторонності" у розумінні цього положення мають бути застосовано два критерії: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання певного судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечував суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу (рішення Суду у справі Фельдман проти України, no. 76556/01 та 38779/04, від 08.04.2010).

Також Європейський Суд з прав людини зазначив, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію... окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення Суду у справі Газета Україна-Центр проти України, no. 16695/04, від 15.07.2010).

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (ч. 2 ст. 39 ГПК України).

Частиною 3 ст. 39 ГПК України встановлено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи вищенаведене, Господарський суд Львівської області приходить до висновку відмовити в задоволенні поданої заяви про відвід судді У.І. Ділай.

Керуючись ст.ст. 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні заяви про відвід відмовити.

2.Призначити судове засідання на 12.01.2021 о 11:30 год.

3.Зобов`язати сторін: забезпечити явку повноважного представника в судове засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (ст. 235, 255 ГПК України).

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя У.І. Ділай