РІШЕННЯ

м. Київ

24.12.2020Справа № 910/15964/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/15964/20

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Даніком Груп» ( код 39744645; 09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Івана Кожедуба, 246)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Норс Трейд» (код 40654437; 02225, м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, буд.16)

про стягнення 185 202, 08 грн.

без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Даніком Груп» (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Норс Трейд» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором поставки від 05.05.2017 №05/05-2017 у розмірі 185 202,08 грн., з яких: 100 000,00 грн - сума попередньої оплати; 14 340,86 грн. - пеня (за період з 01.07.2019 по 17.09.2020); 60 861,22 грн. - проценти за користування чужими грошовими коштами (за період з 01.07.2019 по 17.09.2020); 10 000,00 грн. - штраф.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі № 910/15964/20; розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

06.11.2020р. позивач подав суду заяву на виконання вимог ухвали суду. Згідно якої суду надано оригінали документів, доданих до позовної заяви.

Листом від 11.11.2020 суд, оглянувши оригінали та встановивши їх відповідність копіям документів доданих до позовної заяви, повернув їх позивачу.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

05.05.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «НОРС ТРЕЙД», в особі директора Павленка О.П. («Постачальник» за договором, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Даніком Груп» («Покупець» за договором, позивач) був укладений договір поставки № 05/05-2017 згідно умов якого:

- п.1.1, - 1.3, Постачальник зобов`язувався передати у власність Покупця пиломатеріали хвойних порід сосна (надалі за текстом - Товар ) характеристики якого, кількість та вартість, а також строки поставки визначаються сторонами в специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного договору. Покупець зобов`язався прийняти товар та своєчасно оплачувати на умовах, які вказані в даному договорі.

- п.9.1 договір набув чинності з моменту підписання його сторонами і діє до « 31» грудня 2017 року, а в частині взаєморозрахунків до повного їх виконання (п. 9.1).

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками сторін.

На підставі додаткових угод від 03.01.2018р. та від 04.12.2018р. строк дії договору продовжено до 31.12.2019р.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

За приписом статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки товару.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Сторонами було укладено до договору специфікацію № 13 від 10.05.2019р. щодо поставки товару: пиломатеріали обрізні (сосна) 4,5 сорт.

Відповідно до п. 1 цієї специфікації строк поставки товару до 30.06.2019р.

Згідно п. 4.4. цієї специфікації Покупець може здійснити часткову попередню оплату вартості товару за цією специфікацією на підставі рахунку Постачальника. Залишок суми сплачується Покупцем після отримання товару протягом 2 (двох) банківських днів з дати поставки останньої партії товару.

На підставі попередньої домовленості ТОВ «Даніком Груп» 27.05.2019р. здійснило попередню оплату за товар на банківський рахунок ТОВ «НОРС ТРЕЙД» в розмірі 100 000 грн.. що підтверджується випискою (інформацією) AT «Державний ощадний банк України».

Строк поставки товару сплинув, товар не поставлений по специфікації № 13 від 10.05.2019р. до договору.

Таким чином Постачальник не виконав свої зобов`язання та не поставивши Покупцю Товар, порушив умови Договору та створив заборгованість по договору в розмірі 100000,00грн.

Позивачем 17.10.2019р. надіслано на адресу відповідача вимогу від 16.10.2019р. № 16/10-2019 про поверненню грошових коштів.

Однак відповідач так і не повернув грошові кошти.

У відповідності до норм частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Як встановлено судом, на виконання умов Договору Покупцем здійснено оплату Товару.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної поставки товару, що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів поставки вказаного товару у встановлений в договорі строк.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Обставини, які є предметом доказування у даній справі є такими: укладення Договору; оплата авансу; поставка товару; неповернення сум авансу відповідачем.

Докази, якими позивач підтверджує наявність обставин, які є предметом доказування: Договір; платіжні доручення.

Отже, поданими позивачем доказами підтверджують обставини, що є предметом доказування у даній справі, у свою чергу, відповідач не спростував доводів позивача.

Таким чином, заборгованість у сумі 100000,00 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню.

Крім основного боргу позивач заявив до стягнення 14 340,86 грн. - пені; 60 861,22 грн. - проценти за користування чужими грошовими коштами; 10 000,00 грн. - штраф.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до п. 5, 6 та 7 додаткової угоди від 20.09.2018р. до Договору, за порушення строків виконання зобов`язання по поставці товару з Постачальника стягується пеня у розмірі облікової ставки НБУ від вартості невиконаного зобов`язання (від вартості непоставлених товарів) за кожний день прострочення та за весь період прострочення. В порядку ч. 3 ст. 693 та ст. 536 Цивільного кодексу України Сторони дійшли згоди в тому, що у випадку прострочення виконання зобов`язання щодо поставки товару за користування чужими грошовими коштами Постачальник сплачує Покупцю проценти у розмірі 50 (п`ятдесят) % річних від суми попередньої оплати до моменту повного виконання зобов`язання. У випадку не поставки або не до поставки товару на суму попередньої оплати з Постачальника стягується штраф у розмірі 20% від залишку попередньої оплати.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми відсотків річних, штрафу та пені суд встановив, що вони правильні.

Отже, стягненню з відповідача підлягає 14 340,86 грн. - пені; 60 861,22 грн. - проценти за користування чужими грошовими коштами; 10 000,00 грн. - штраф.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не подано доказів в підтвердження заперечень проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи подані учасниками справи докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, позов підлягає задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Даніком Груп» ( код 39744645; 09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Івана Кожедуба, 246) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Норс Трейд» (код 40654437; 02225, м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, буд.16) про стягнення 185 202, 08 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Норс Трейд» (код 40654437; 02225, м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, буд.16) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Даніком Груп» ( код 39744645; 09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Івана Кожедуба, 246): 100 000,00 (сто тисяч) грн. боргу; 14 340,86 (чотирнадцять тисяч триста сорок) грн. - пені; 60 861,22 (шістдесят тисяч вісімсот шістдесят одну) грн. - процентів за користування чужими грошовими коштами; 10 000,00 (десять тисяч) грн. - штрафу; 2778,06 (дві тисячі сімсот сімдесят вісім) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24.12.2020.

Суддя І.Д. Курдельчук