ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

"21" грудня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3576/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши позовні матеріали (вх. № 3698/20 від 14.12.2020р.),

за позовом: ОСОБА_1

до відповідачів: політичної партії „Солідарність жінок України,

Одеської міської організації партії „Солідарність жінок України,

Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Одеса)

про скасування рішень політичної партії та реєстраційної дії щодо юридичної особи.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до політичної партії „Солідарність жінок України, Одеської міської організації партії „Солідарність жінок України, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про:

1). скасування рішення президії політичної партії „Солідарність жінок України від 9 листопада 2020 року про відсторонення від посади голови Одеської міської організації партії „Солідарність жінок України ОСОБА_1 та призначення ОСОБА_2 тимчасово виконуючою обов`язки голови цієї місцевої організації політичної партії;

2). скасування рішення конференції Одеської міської організації партії „Солідарність жінок України від 14 листопада 2020 р. про призначення ОСОБА_2 головою Одеської міської організації партії „Солідарність жінок України ;

3). визнання протиправною та скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційної дії державного реєстратора Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Кліменка Д.С. №001008600 від 17.11.2020 р. щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом порушення прав ОСОБА_1 на участь у статутній діяльності партії та на обрання її до будь-якого виборного органу партії. При цьому, позивачем було наголошено, що під час прийняття рішення про відсторонення ОСОБА_1 від посади президією партії не було надано можливості останній надати відповідь по суті ймовірних порушень, що могли стати підставами для її відсторонення.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у даній справі за позовом ОСОБА_1 про скасування рішень політичної партії та реєстраційної дії щодо юридичної особи, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. ст. 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Визначаючи наявність юрисдикції господарського суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України, слід враховувати, чи пов`язаний цей спір із виникненням, здійсненням або припиненням корпоративних прав, зокрема права на участь в управлінні юридичною особою та в її діяльності. Корпоративні права характеризуються, зокрема, тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні останньою й інші правомочності, передбачені законом і статутом. Позиція суду із даного питання відповідає висновкам, які наведені у поставах Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019р. у справі № 509/577/18, від 01.10.2019р. у справі № 910/7554/18, від 13.11.2019р. у справі № 146/616/15-ц, від 22.09.2020р. у справі №338/667/19

Відповідно до ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є, зокрема, господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Статтею 1 Закону України „Про господарські товариства від 19.09.1991р. № 1576-XII (з наступними змінами та доповненнями) передбачено, що господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об`єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Згідно зі статтею 36 Конституції України громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

За змістом ч. ч. 1, 5 ст. 1 Закону України „Про громадські об`єднання від 22.03.2012р. № 4572-VI (з наступними змінами та доповненнями) громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Громадське об`єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу. Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку.

Частиною 1 ст. 1 Закону України „Про політичні партії в Україні від 05.04.2001р. № 2365-III (з наступними змінами та доповненнями) встановлено, що право громадян на свободу об`єднання у політичні партії для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів визначається і гарантується Конституцією України. Встановлення обмежень цього права допускається відповідно до Конституції України в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей, а також в інших випадках, передбачених Конституцією України.

Згідно з п. п. 1.1, 1.3 Статуту Політичної партії „Солідарність жінок України, затвердженого черговим XV з`їздом партії „„Солідарність жінок України, яке оформлено протоколом від 18.04.2018р., політична партія „Солідарність жінок України є політичною партією, яка об`єднує на добровільних засадах членів та прихильників партії для реалізації мети та завдань, передбачених цим Статутом та загальнонаціональною програмою суспільного розвитку політичної партії „Солідарність жінок України. Партія діє на засадах добровільності, рівноправності та взаємоповаги її членів та прихильників, колегіальності керівництва, дотримання внутрішньопартійної дисципліни та демократії, самоврядування, законності і гласності (інформаційної відкритості). Стратегічна позиція партії - тендерна рівність у вирішенні питань державного будівництва та суспільного життя.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про політичні партії в Україні політична партія - це зареєстроване згідно з законом добровільне об`єднання громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах.

Частиною 3 ст. 4 Закону України „Про політичні партії в Україні встановлено, що втручання з боку органів державної влади та органів місцевого самоврядування або їх посадових осіб у створення і внутрішню діяльність політичних партій та їх структурних утворень забороняється, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року № 6-рп/2001 у справі (справа щодо конституційності статті 248-3 ЦПК України) роз`яснено, що відповідно до пункту 11 частини першої статті Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, засади утворення і діяльності політичних партій, інших об`єднань громадян. Частиною другою статті 8 Закону України «Про об`єднання громадян» визначено, що втручання державних органів та службових осіб у діяльність об`єднань громадян не допускається, крім випадків, передбачених цим Законом. Заборона втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування або їх посадових осіб у створення і внутрішню діяльність політичних

партій та їх місцевих осередків, крім випадків, передбачених зазначеним Законом, міститься також в нормативних приписах частини третьої статті 4 Закону України "Про політичні партії в Україні" Об`єднання громадян діє на основі закону, статуту, положення (стаття 13 Закону України "Про об`єднання громадян"). Тобто внутрішня організація, взаємовідносини членів об`єднань громадян, їх підрозділів, статутна відповідальність членів цих об`єднань регулюються корпоративними нормами, встановленими самими об`єднаннями громадян, які базуються на законі; визначаються питання, які належать до їх внутрішньої діяльності або виключної компетенції і підлягають самостійному вирішенню. Отже, втручання органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб у здійснювану в рамках закону діяльність об`єднань громадян не допускається. У разі виникнення спору щодо порушення об`єднаннями громадян, їх посадовими і службовими особами прав і свобод громадянина останній має право на підставі статті 55 Конституції України звернутись за їх захистом до суду. Визначення належності питань до внутріорганізаційної діяльності або виключної компетенції об`єднання громадян у кожному конкретному випадку вирішує суд в разі оскарження громадянином актів і дій таких об`єднань.

Згідно з ч. ч. 1, 5-7 ст. 6 Закону України „Про політичні партії в Україні членом політичної партії може бути лише громадянин України, який відповідно до Конституції України має право голосу на виборах. Порядок вступу до політичної партії, зупинення та припинення членства в ній визначається статутом політичної партії. Громадянин України має право в будь-який час зупинити чи припинити своє членство в політичній партії шляхом подання заяви до відповідних статутних органів політичної партії. Членство в політичній партії зупиняється чи припиняється з дня подання такої заяви та не потребує додаткових рішень. З цього ж дня припиняється перебування громадянина України на будь-яких виборних посадах в політичній партії. Дія частини шостої цієї статті не поширюється на членів політичних партій, обраних на посади керівника та заступника керівника політичної партії. Членство в політичній партії зазначених керівників припиняється з дня, наступного за днем обрання нового керівника чи його заступника.

Підсумовуючи вищенаведені приписи чинного законодавства, господарський суд доходить висновку про відсутність між членом політичної партії та політичною партією корпоративних правовідносин, оскільки політична партія у розумінні приписів чинного законодавства не є господарською організацією. Господарський суд зазначає, що лише наявність у політичної партії статусу юридичної особи не є безумовною та достатньою підставою для вирішення спору між членом партії та партією у порядку господарського судочинства з огляду на особливий правовий статус політичної партії, мету її діяльності та правове регулювання діяльності політичних партій в Україні.

Господарським судом відхиляються доводи ОСОБА_1 про необхідність вирішення даного спору за правилами господарського судочинства із посиланням на правову позицію, викладену у постанові Великої Плати Верховного Суду від 13.10.2020р. по справі № 695/2665/16-ц, з огляду на наступне.

У постанові від 13.10.2020р. по справі № 695/2665/16-ц за позовом фізичних осіб до об`єднаного садівничого товариства про визнання такими, що не відбулися, загальних зборів садівничого товариства, визнання недійсним та скасування протоколу загальних зборів садівничого товариства Великою Палатою Верховного Суду було наголошено, що у правовій доктрині залежно від мети створення юридичної особи вже виділяють корпоративні спори, що виникають між учасниками юридичної особи та юридичною особою, створеною без мети отримання прибутку (саморегулівні організації, споживчі, обслуговуючі кооперативи, кредитні союзи). Верховним Судом наголошено, що корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами. Члени кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

При цьому, у постанові від 13.10.2020р. по справі № 695/2665/16-ц Верховним Судом вказано, що кооперація є одним із різновидів господарської діяльності, яка здійснюється у формі кооперативу, правовідносини з питань участі членів кооперативу в управлінні кооперативом та обранні органу управління належать до юрисдикції суду і не є внутрішньою діяльністю кооперативу; оскільки спір стосується реалізації прав членів кооперативу на управління кооперативом, тобто корпоративних за змістом правовідносин, а відповідно до пункту 4 статті 12 ГПК України (у редакції на час звернення позивачів до суду) господарським судам підвідомчі справи, що виникають із корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів, то він підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Висновок щодо застосування норм права, який наведений у даній постанові, стосується правовідносин, які не є подібними правовідносинам у даній справі, оскільки відповідачем у межах справи № 695/2665/16-ц виступала юридична особа кооператив, який здійснює господарську діяльність для задоволення потреб його членів. Проте, у межах даної справи відповідачами виступають, зокрема, політична партія та її міська організації, які не здійснюють господарську діяльність та не є господарськими організаціями.

При цьому, господарський суд зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 пред`явлені до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційної дії державного реєстратора Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Кліменка Д.С. №001008600 від 17.11.2020р. щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, є похідними щодо вимог, заявлених до політичної партії та її міської організації, та, в даному випадку, не підлягають окремому вирішенню у порядку господарського судочинства.

Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

З огляду на положення ст. 175 ГПК України, господарський суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Приймаючи до уваги характер спірних правовідносин, враховуючи віднесення до юрисдикції загальних судів справ, що виникають з цивільних правовідносин, господарський суд вважає за необхідне роз`яснити позивачеві, що розгляд даної справи віднесений до юрисдикції загальних судів.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, які свідчать, що позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, що тягне за собою правові наслідки, встановлені ст. 175 ГПК України, господарський суд відмовляє ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 20, 175, 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження за позовом до політичної партії „Солідарність жінок України, Одеської міської організації партії „Солідарність жінок України, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування рішень політичної партії та реєстраційної дії щодо юридичної особи.

Позовні матеріали на 73 аркушах та конверт повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя С.П. Желєзна