ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2020м. ДніпроСправа № 904/3813/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Горбенка Володимира Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Фізичної особи-підприємця Шрамка Ігоря Владиславовича ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 )

про стягнення 177 350 грн. 00 коп.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Фізична особа-підприємець Горбенко Володимир Вікторович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх. №3346/20 від 16.07.2020р.) до відповідача - Фізичної особи-підприємця Шрамка Ігоря Владиславовича про стягнення 177 350 грн. 00 коп. - боргу, який виник внаслідок попередньо оплаченої та непоставленої продукції.

Крім того просить стягнути судовий збір у розмірі 2 660 грн.25 коп. та витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 3 000 грн.00коп.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 7-ми днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачем було подано клопотання (вх. №35353/20 від 04.08.2020), яким було усунено недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2020.

Враховуючи вищевикладене, позивач усунув недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2020р., у строк, встановлений даною ухвалою.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013р. №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідач своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином відповідно до вимог статті 242 Господарського процесуального кодексу України.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Справа згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку у зв`язку із вжитими в Україні карантинними заходами.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається позивач - Фізична особа-підприємець Горбенко Володимир Вікторович, як покупець, та відповідач - Фізична особа-підприємець Шрамко Ігор Владиславович, як постачальник, дійшли згоди, згідно якої постачальник зобов`язався поставити, а покупець зобов`язався сплатити на умовах передоплати та прийняти 430 кв. м. дошки для підлоги.

Частиною 1 ст. 181 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

З вищенаведеного вбачається, що між Фізичною особою-підприємцем Горбенком Володимиром Вікторовичем та Фізичною особою-підприємцем Шрамком Ігорем Владиславовичем у спрощений спосіб укладено договір поставки товару.

На виконання умов договору, згідно рахунка на оплату, що отриманий засобом електронного зв`язку № 1 від 08 жовтня 2018 року, за дошку для підлоги 100 кв, м. по ціні 433, 50 грн. без ПДВ. на суму 44 350 грн. без ПДВ, ФОП Горбенко В. В. була здійснена передплата, що підтверджується платіжним дорученням № 321 від 12.10.2018 року в сумі 44 350 грн. без ПДВ (а.с.18).

Згідно рахунка на оплату, що отриманий засобом електронного зв`язку № 2 від 15 листопада, за дошку для підлоги 75 кв. м. по ціні 440,00 грн без ПДВ на суму 33 000,00 грн. без ПДВ, ФОП Горбенко В. В. була здійснена передплата, що підтверджується платіжним дорученням № 328 від 16.11.2018 року в сумі 33 000,00 грн. без ПДВ (а.с.20).

Згідно рахунка на оплату, що отриманий засобом електронного зв`язку № 1 від 18 лютого 2019 року, за дошку для підлоги 255 кв. м. по ціні 542,81 грн без ПДВ на суму 138 416,55 грн. без ПДВ, ФОП Горбенко В. В. була здійснена передплата, що підтверджується платіжним дорученням № 347 від 26.02.2019 року в сумі 50 000,00 грн без ПДВ(а.с.22)., та № 350 від 26.03.2019 р. в сумі 50 000,00 грн. без ПДВ (а.с.23).

Загальна сума передоплати за всіма платіжними дорученнями складає 177 350 гри без ПДВ.

Проте, докази поставки на адресу позивача оплаченого товару матеріали справи не містять.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1,3 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, строк поставки товару є таким, що настав, і відповідач повинен був здійснити поставку позивачу.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

На момент розгляду справи доказів поставки товару відповідачем не надано.

Враховуючи, що наявність заборгованості підтверджується матеріалами справи та не спростована відповідачем належними та допустимими доказами, позовні вимоги в частині стягнення суми боргу у розмірі 177 350 грн.00коп. підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

17.02.2020 позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення грошових коштів у зв`язку з непоставкою товару, проте лист повернувся у зв`язку з неотриманням Відповідачем (а.с.25-26).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування; питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. 00 коп.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами 1-2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами; для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги; при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду: Договір від 24.03.2020 № 24/03-01 про надання правової допомоги адвоката, укладений між позивачем - Фізичною особою-підприємцем Горбенком Володимиром Вікторовичем, як клієнтом, та Сидоренком Олегом Петровичем, як адвокатом, додаткова угода №1 від 24.03.2020 до Договору від 24.03.2020 № 24/03-01 про надання правової допомоги адвоката, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю №228, ордер серія ДП №810/004 від 24.03.2020, платіжне доручення від 24.03.2020 № 393 на суму 3000 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача; стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2 660 грн. 25 коп. та витрати на правничу (правову) допомогу у сумі 3 000 грн. 00 коп. також покладаються на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Фізичної особи-підприємця Горбенка Володимира Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Фізичної особи-підприємця Шрамка Ігоря Владиславовича ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) про стягнення 177350 грн. 00 коп. задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Шрамка Ігоря Владиславовича ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Фізичної особи-підприємця Горбенка Володимира Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 177 350 (сто сімдесят сім тисяч триста п`ятдесят) грн. 00 коп. сплаченої попередньої оплати, 2 660 (дві тисяч шістсот шістдесят) грн. 25 коп. витрат по сплаті судового збору та 3000 ( три тисячі ) грн. 00 коп. - витрат на правничу (правову) допомогу.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

30.12.2020.