РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.12.2020Справа № 910/15959/20
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕФІ-ТРАНС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЙТЕКС"

про стягнення 33573,96 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕФІ-ТРАНС" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЙТЕКС" про стягнення 33573,96 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, за Договором транспортного експедирування №191205-1.ET.ST від 05.12.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2020 відкрито провадження у справі № 910/15959/20 та призначено підготовче засідання на 23.11.2020.

04.11.2020 відділом діловодства суду від відповідача отримано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

17.11.2020 відділом діловодства суду від відповідача отримано відзив на позовну заяву.

23.11.2020 відділом діловодства суду від відповідача отримано клопотання про долучення до матеріалів справи.

В судове засіданні 23.11.2020 представник позивача з?явився, надав свої усні пояснення по суті позовної заяви.

В судове засіданні 23.11.2020 представник відповідача не з?явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 відкладено розгляд справи на 18.12.2020.

07.12.2020 відділом діловодства суду від представника позивача отримано відповідь на відзив.

16.12.2020 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано заперечення.

В судове засідання 18.12.2020 представник позивача з`явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд задовольнити позовну заяву.

В судове засідання 18.12.2020 представник відповідача з`явився, заперечив проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні 18.12.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

05.12.2019 між позивачем,як експедитором та відповідачем, як клієнтом було укладено Договір транспортного експедирування №191205-1.ET.ST, згідно якого позивач комплекс транспортних послуг з організації перевезення вантажів замовника залізничним транспортом.

Відповідно до заявок відповідача (клієнта) №1 від 05.12.2019р. та №2 від 22 січня 2020р. йому було надано два залізничних вагони, відповідно, №29428992 та №29015435 до яких було завантажено м`ясо-кісткове борошно, яке слід було перевезти за маршрутом ст.Хмельницький (Україна) - ст.Худжанд (Таджикистан) транзитом територією Росії, Казахстана, Узбекистана. Такі послуги позивач (експедитор) надав. Вантаж було доставлено, а між сторонами складено та підписано Акти наданих послуг №113 від 27.01.2020р. на суму 285269,75 грн. та №221 від 29.02.2020р. на суму 286494,07 грн. Вказані на цих актах послуги були прийняті та оплачені ТОВ «СОЙТЕКС». Для здійснення перевезення вантажу відповідача, позивач, як експедитор, залучив уповноваженого співекспедитора на території РФ і Митного союзу компанію «Інтер Рейл Сервіс» (м.Москва, РФ) з яким співпрацює. Компанія «Інтер Рейл Сервіс» (м.Москва, РФ) безпосередньо здійснювала співпрацю з залізницею Росії, зокрема оплачувала послуги перевезення та інші послуги, що надавались в межах російської залізниці.

Разом з тим, в ході здійснення перевезення цих вантажів територією Росії, на прикордонній станції Валуйки (РФ) органами державного ветеренарного нагляду на державному кордоні Федеральної служби з ветеренарного і фітосанітарного накляду (Россільгоспнагляд) вагони було відчеплено, а вантаж піддано огляду. Підставою для огляду вантажу стало «спрацювання» автоматизованої системи Аргус, яка забезпечує автоматизацію процесу розгляду заявок про надання дозволу на транзит продуктів тваринного походження. Так, вантаж, який перевозився вагонами №29428992 та №29015435 було тимчасово зупинено та піддано ветеринарно- санітарному огляду на підставі вимоги чергового державного ветеринарного інспектора на ст.Валуйки (РФ). Так, вагон №29428992 було відчеплено та переміщено для огляду 29.12.2019р.

Вагон №29015435 було відчеплено та переміщено для огляду 06.02.2020р. За наслідками огляду зауважень до вантажу не виявлено і вантаж продовжив слідувати за призначенням. Однак, процедура огляду вантажу та вагонів передбачала проведення маневрової роботи на станції (відцепка/зцепка та переміщення вагонів, відстій) яка, в свою чергу, спричинила виникнення додаткових непередбачених між сторонами цього спору витрат на користь залізниці РФ.

Факти ініціювання та проведення ветеринарного огляду вантажу підтверджується вимогою чергового держветінспектора від 29.12.2019р. про відцепку вагону, приписами про проведення огляду №31 -0718/0001-ВН від 29.12.2019р., №31-0725/0001-ВН від 06.02.2020р., Актами ветеринарно-санітарного огляду №1503153 від 15.01.2020р., №1525538 від 09.02.2020р., та залізничними Актами загальної форми ГУ-23.

Згідно довідки співекспедитора по території РФ компанії «Інтер Рейл Сервіс» від 05.05.2020р. додаткові витрати на проведення огляду вантажу склали: 761,43 долара США для вагону №29428992, 424,51 долара США для вагону №29015435,

Позивач ТОВ «ЕФІ-ТРАНС» сплатило (відшкодувало) вказані кошти на користь компанії «Інтер Рейл Сервіс» 15.04.2020р. Сплата цих додаткових платежів відбулася за рахунок їх включення до загальної суми рахунку по співпраці між ТОВ «ЕФІ-ТРАНС» та компанією «Інтер Рейл Сервіс», а саме відповідно до рахунку №ЕТК.80031.200 від 01.04.2020 на суму 51643,63 доларів США та Акту виконаних робіт №ЕТК80040.20 від 31.03.2020р. з Додатком в якому міститься розшифровка по вагонам, якими надавались послуги з перевезення вантажу (рядок 1, 3). Тобто, відшкодування додаткових витрат співекспедитору в сумі 1185,94 долари США було включено до загального платежу в сумі 51643,63 доларів США по взаєморозрахунках з цим співекспдитором.

Акти наданих послуг №113 від 27.01.2020р. на суму 285269,75 грн. та №221 від 29.02.2020р. на суму 286494,07 грн., складені між позивачем та відповідачем на підставі Договору, містили умову, відповідно до якої сторони проводять додатковий остаточний взаєморозрахунок, в разі, коли після підписання цих актів від співекспедиторів чи від залізниць надійде інформація про нові звітні дані про надані послуги. На момент складання та підписання Актів №113 та №221 позивач не мав вичерпної інформації про витрати, які були понесені співекспедитором компанією «Інтер Рейл Сервіс» в ході організації огляду вантажу позивача на ст.Валуйки (РФ). На той час було відомо лише про факт такого огляду, але не про розмір додаткових витрат. Згодом, після отримання від співекспедитора додаткової інформації про витрати в сумі 1185,94 доларів США на огляд вагонів, позивач звернувся до відповідача з вимогою компенсувати ці додаткові витрати, але відповідач відмовився їх відшкодовувати, пославшись на те, що про такі витрати його завчасно при узгодженні заявки не попереджували. Аналогічну позицію відповідач зазначив у листі від 05.08.2020р. на адресу представника позивача - Відповіді на досудову вимогу.

Відповідно до п. 2.5-2.6 Договору, виконуючи умови цього Договору, Експедитор має право діяти автономно на власний розсуд і керується вказівками Клієнта лише в частині, що потребують додаткового узгодження. У випадку зміни тарифів адміністраціями залізниць та іншими підприємствами, послуги яких необхідні для перевезення вантажів Клієнта, Експедитор має право відповідно змінити вартість перевезення вантажів, про що повідомляє Клієнта способом, передбаченим Договором. Клієнт зобов`язаний компенсувати Експедитору суму, на яку відбулось збільшення вартості перевезення вантажу, у строк, зазначений у відповідному повідомленні Експедитора, на підставі виставленого Експедитором рахунку. Експедитор надає Клієнту, за його запитом, документальне підтвердження відповідної зміни тарифів.

Позивач не погоджується з такою відмовою відповідача, вважає її протиправною, оскільки додаткові витрати на ветеринарний огляд вантажу на митному переході позивач, як експедитор, наперед не міг передбачити та узгодити їх з відповідачем.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки йому не було відомо про затримку вагонів та про причини такої затримки.

Позивач зазначає, що наведене відповідачем не відповідає дійсності, оскільки відповідач був повідомлений про факт затримки вантажу засобами телефонного зв`язку.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Статтею . 316 ГК України передбачено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим та арифметично правильним.

З огляду на наведене, матеріалами справи доведено невиконання відповідачем зобов`язання з внесення оплати за надані позивачем по договору у сумі 33573,96 грн. тому позовні вимоги згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, ст. 193 ГК України про стягнення 33573,96 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 236-241 ,331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЙТЕКС» (01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, 41-А, оф. 306, ідентифікаційний код 42802790) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕФІ-ТРАНС» (03049, м. Київ, вул. Богданівська, 1, кВ. 1, ідентифікаційний код 32820284) заборгованість в розмірі 33573 (тридцять три тисячі п`ятсот сімдесят три) грн. 96 коп., судовий збір в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 22.12.2020.

Суддя В.І. Мельник