РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.12.2020Справа № 910/4740/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участі секретаря судового засідання Єременок О.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи за позовом публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" до товариства з обмеженою відповідальністю "Праймгаз" про стягнення 128 000 000,00 грн.,

за участі представників:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У квітні 2020 року публічне акціонерне товариство "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" (далі - ПАТ "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Праймгаз" (далі - ТОВ "Праймгаз") грошових коштів у розмірі 63 200 000,00 грн. на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10 квітня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

30 квітня 2020 року через загальний відділ канцелярії суду позивачем на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 10 квітня 2020 року подано документи для усунення її недоліків.

У зв`язку з наведеними обставинами ухвалою Господарського суду міста Києва від 4 травня 2020 року позовну заяву ПАТ "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/4740/20, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 28 травня 2020 року.

7 травня 2020 року через загальний відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог від 5 травня 2020 року № 15/1-1131, в якій останній збільшив розмір позовних вимог та просив суд стягнути з ТОВ "Праймгаз" безпідставно набуті ним кошти у розмірі 128 000 000,00 грн. Вказана заява була прийнята судом до розгляду.

Ухвалою суду від 28 травня 2020 року підготовче судове засідання відкладено на 25 червня 2020 року.

Ухвалою суду від 25 червня 2020 року підготовче судове засідання відкладено на 16 липня 2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16 липня 2020 року позов ПАТ "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" залишено без розгляду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 8 вересня 2020 року ухвалу Господарського суду міста Києва від 16 липня 2020 року скасовано, а справу передано для подальшого її розгляду до місцевого господарського суду.

22 вересня 2020 року матеріали справи № 910/4740/20 надійшли до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою суду від 23 вересня 2020 року підготовче засідання у цій справі призначено на 15 жовтня 2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15 жовтня 2020 року підготовче провадження у справі № 910/4740/20 було закрито та призначено її до судового розгляду по суті на 29 жовтня 2020 року.

У судовому засіданні 29 жовтня 2020 року судом без виходу до нарадчої кімнати було постановлено ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 26 листопада 2020 року.

У той же час судове засідання у справі № 910/4740/20, призначене на 26 листопада 2020 року, не відбулося в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Павленка Є.В.

Оскільки підстави, у зв`язку з якими не відбулося вказане судове засідання, відпали, суд, ухвалами від 14 грудня 2020 року повідомив сторін про призначення розгляду цієї справи по суті на 24 грудня 2020 року.

До початку судового засідання, призначеного на 24 грудня 2020 року, до суду надійшла заява ПАТ "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку, проте явку свого уповноваженого представника у призначене судове засідання не забезпечив, відзив на позовну заяву у визначений судом строк не подав, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направив.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Беручи до уваги те, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд цієї справи за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

У період з січня 2019 року по квітень 2020 року ПАТ "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" відповідно до платіжних доручень від 31 січня 2019 року № 4570 на суму 1 200 000,00 грн., від 24 квітня 2019 року № 32 на суму 3 000 000,00 грн., від 25 квітня 2019 року № 23 на суму 3 000 000,00 грн., від 6 травня 2019 року № 4412 на суму 3 000 000,00 грн., від 7 травня 2019 року № 90 на суму 3 000 000,00 грн., від 8 травня 2019 року № 9 на суму 3 000 000,00 грн., від 10 травня 2019 року № 4469 на суму 3 000 000,00 грн., від 11 травня 2019 року № 4473 на суму 3 000 000,00 грн., від 13 травня 2019 року № 4489 на суму 3 000 000,00 грн., від 14 травня 2019 року № 4493 на суму 3 000 000,00 грн., від 15 травня 2019 року № 4506 на суму 3 000 000,00 грн., від 16 травня 2019 року № 5030 на суму 3 000 000,00 грн., від 17 травня 2019 року № 5035 на суму 3 000 000,00 грн., від 17 травня 2019 року № 5034 на суму 3 000 000,00 грн., від 20 травня 2019 року № 5042 на суму 3 000 000,00 грн., від 21 травня 2019 року № 5054 на суму 3 000 000,00 грн., від 22 травня 2019 року № 5100 на суму 3 000 000,00 грн., від 23 травня 2019 року № 5121 на суму 3 000 000,00 грн., від 24 травня 2019 року № 5136 на суму 3 000 000,00 грн., від 27 травня 2019 року № 5226 на суму 2 000 000,00 грн., від 27 травня 2019 року № 7110 на суму 3 000 000,00 грн., від 3 липня 2019 року № 7154 на суму 3 000 000,00 грн., від 3 жовтня 2019 року № 6494 на суму 3 000 000,00 грн., від 5 листопада 2019 року № 7024 на суму 3 000 000,00 грн., від 13 листопада 2019 року № 7215 на суму 3 000 000,00 грн., від 26 листопада 2019 року № 7436 на суму 1 800 000,00 грн., від 11 грудня 2019 року № 11 на суму 3 000 000,00 грн., від 12 грудня 2019 року № 20 на суму 2 000 000,00 грн., від 8 січня 2020 року № 51 на суму 3 000 000,00 грн., від 9 січня 2020 року № 435 на суму 3 000 000,00 грн., від 16 січня 2020 року № 600 на суму 3 000 000,00 грн., від 22 січня 2020 року № 949 на суму 3 000 000,00 грн., від 4 лютого 2020 року № 2005 на суму 3 000 000,00 грн., від 5 лютого 2020 року № 2036 на суму 3 000 000,00 грн., від 11 лютого 2020 року № 2597 на суму 3 000 000,00 грн., від 13 лютого 2020 року № 2639 на суму 3 000 000,00 грн., від 25 лютого 2020 року № 3290 на суму 2 000 000,00 грн., від 11 березня 2020 року № 3 на суму 3 000 000,00 грн., від 17 березня 2020 рорку № 4 на суму 3 000 000,00 грн., від 18 березня 2020 року № 4056 на суму 3 000 000,00 грн., від 24 березня 2020 року № 4617 на суму 2 000 000,00 грн., від 26 березня 2020 року № 4646 на суму 3 000 000,00 грн., від 31 березня 2020 року № 2 на суму 3 000 000,00 грн., від 2 квітня 2020 року № 4760 на суму 3 000 000,00 грн., від 7 квітня 2020 року № 4826 на суму 3 000 000,00 грн. було перераховано на рахунок ТОВ "Праймгаз" грошові кошти у загальному розмірі 128 000 000,00 грн. Відповідно до вказаних платіжних доручень грошові кошти були перераховані за договорами: від 31 січня 2019 року № 310119, від 24 квітня 2019 року № 20/04-19, від 6 травня 2019 року № 6.05/19, від 26 червня 2019 року № 27/06-19, від 3 жовтня 2019 року № 03.10-19, від 5 листопада 2019 року № 5/11-19, від 11 грудня 2019 року № 11/12-19, від 8 січня 2020 року № 08/01-20, від 4 лютого 2020 року № 04/02-20, від 10 березня 2020 року № 10/03-20, від 2 квітня 2020 року № 02/04-2020.

Оскільки, як зазначено самим позивачем, вказані у платіжних дорученнях угоди між сторонами фактично не були укладені, а також не було укладено правочинів на відповідні господарські операції у спрощений спосіб, ПАТ "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" звернулося до відповідача з претензією від 11 вересня 2019 року № 15/1-2204 про повернення безпідставно отриманих відповідачем коштів. Однак вищезазначена претензія була залишена відповідачем без відповіді.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Частинами 1 та 2 статті 11, статтями 205, 207 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Водночас, відповідно до статті 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За приписами статі 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Згідно зі статтею 646 ЦК України відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано, умовах є відмовою від одержаної пропозиції і водночас новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту укладення між сторонами зазначених у платіжних дорученнях договорів про поставку товарів, виконання робіт та надання послуг загальною вартістю 128 000 000,00 грн. у будь-який із передбачених законом спосіб, а саме: шляхом підписання письмового договору або шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами, а також фактичного виконання умов цих правочинів відповідачем.

Таким чином, дії позивача щодо надіслання відповідачу платіжних доручень, та сплата відповідних сум за цими платіжними дорученнями, не засвідчують ані обставин надіслання пропозиції укласти договір, ані обставин його укладення, адже договір вважається укладеним саме з моменту надання повної і безумовної відповіді на пропозицію.

Жодні дії сторін вказаного спору, у тому числі і перерахування позивачем відповідачу коштів, не свідчать про те, що сторони робили одна одній пропозиції укласти договір та, відповідно, надавали на таку пропозицію повну і безумовну відповідь.

Отже, суд дійшов висновку про те, що перерахування позивачем за вищезазначеними платіжними дорученнями на рахунок відповідача коштів у загальному розмірі 128 000 000,00 грн. було здійснено без достатньої правової підстави.

Пунктами 1. 23, 1.24 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою. Отримувач це особа, на рахунок якої зараховується сума переказу або яка отримує суму переказу в готівковій формі. Неналежний отримувач це особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

У відповідності до пунктів 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 № 22 (далі Інструкція), помилкове списання/зарахування коштів - списання/зарахування коштів, унаслідок якого з вини банку або клієнта відбувається їх списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача.

Згідно пунктом 2.35 Інструкції (у редакції, чинній на момент вчинення переказу) кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки ні позивач, ні відповідач не надали суду належних доказів, які підтверджують факт наявності обов`язку у позивача перерахувати спірну суму відповідачу, зокрема доказів укладення між цими сторонами зазначених у платіжних дорученнях договорів, а також інших доказів наявності між сторонами господарських операцій, які передбачають сплату вказаних коштів, суд дійшов висновку про те, що ці кошти були набуті відповідачем без достатньої правової підстави, а відтак підлягають поверненню позивачу відповідно до приписів статті 1212 ЦК України.

За таких обставин, заявлена ПАТ "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" позовна вимога є правомірною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Праймгаз" (01001, місто Київ, вулиця Михайла Грушевського, будинок 10, офіс 212; ідентифікаційний код 42000170) на користь публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" (84300, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Південна, будинок 1; ідентифікаційний код 03361075) грошові кошти у розмірі 128 000 000 (сто двадцять вісім мільйонів) грн. 00 коп., а також 735 700 (сімсот тридцять п`ять тисяч сімсот) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 24 грудня 2020 року.

Суддя Є.В. Павленко