ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року Справа № 915/544/20

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Берко О.В.,

представників позивача: Димиди В.А., дов.№02-01-01 від 02.01.2020 (в режимі відеоконференції),

представника відповідача: Мадіярова В.Е., дов.№159/01-17 від 25.02.2020,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кастум»

(юр.адреса: 79019, м.Львів, просп.Чорновола, буд.63; ідент.код 41087491;

пошт.адреса: 79005, м.Львів, площа Міцкевича, буд.8 (5-й поверх),

до відповідача: Відділу освіти, молоді та спорту Виконавчого комітету

Баштанської міської ради

(56101, Миколаївська обл., Баштанський р-н, м.Баштанка, вул.Полтавська, буд.41;

ідент.код 41186924),

про: стягнення заборгованості в розмірі 994952,05 грн.

Згідно заяви №01/09/001 від 01.09.2020 про збільшення позовних вимог: стягнення заборгованості у розмірі 1049520,48 грн, з яких: 983700,14 грн - основний борг, 65820,34 грн - пеня,-

в с т а н о в и в:

16.04.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Кастум» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту Виконавчого комітету Баштанської міської ради заборгованість у розмірі 994952,05 грн, з яких: 983700,14 грн основного боргу за переданий в лютому - березні 2020 року природний газ по договору на постачання природного газу №16 від 22.01.2019, а також 11251,91 грн пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно умов договору на постачання природного газу №16 від 22.01.2019 в частині розрахунку із позивачем за переданий в лютому березні 2020 року природний газ, внаслідок чого виникла заборгованість в заявленій до стягнення сумі.

Ухвалою суду від 21.04.2020 даний позов залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 12.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено розгляд справи без визначення дати судового засідання у розумний строк, тривалість якого обумовлена запровадженням в Україні карантину через спалах у світі короновірусу COVID-19.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 06.07.2020, заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з тих підстав, зокрема, що укладений між учасниками спірних правовідносин договір припинив свою дію 29.02.2020, а позивач вимагає сплатити заборгованість за поставлений природний газ з 29.02.2020 по 16.03.2020 за ціною 9710,0 грн за 1000 куб.м, яка є занадто завищеною, так як згідно офіційного сайту АТ «НАК «Нафтогаз України» ціна на постачання природного газу на лютий 2020 року для споживачів складає 6249,60 грн за 1000 куб.м та на березень 2020 року - 5527,20 грн за 1000 куб.м.

Відповідач вказує, що на період дії спірного договору він виконав свої договірні зобов`язання в повному обсязі, на підтвердження чого надає відповідні платіжні доручення за період оплат з 07.02.2019 по 05.03.2020.

Відповідач стверджує, що після закінчення дії спірного договору позивач продовжував заводити номінацію для відповідача без його повідомлення та без його згоди, при тому, що 01.03.2020 відповідачем було проведено закупівлю на постачання природного газу та укладено новий договір з іншим постачальником, який не міг заводити номінацію відповідачу на платформі оператора ГТС, так як позивач не підтверджував запит новому постачальнику та одночасно вимагав у споживача підписання актів приймання-передачі природного газу за лютий - березень 2020 року.

Відповідач також зазначає, що не може здійснювати, як того вимагає позивач, оплату через Державне казначейство за спірним договором строк дії якого вже закінчився.

Враховуючи, що з 11.05.2020 Кабінетом Міністрів України введено пом`якшення обмежувальних заходів, застосованих постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 (зі змінами та доповненнями) "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та з урахуванням необхідності дотримання розумних строків розгляду справи, суд ухвалою від 07.07.2020 призначив справу до розгляду на 30.07.2020.

Позивач у відповіді на відзив, яка надійшла до суду 13.07.2020, на спростування аргументів відповідача, викладених у відзиві на позов, вказує на те, що враховуючи припинення дії спірного договору з 29.02.2020, то відповідно до п.п.10, 20 Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015, відповідач, як споживач природного газу, повинен був вжити заходів з припинення споживання природного газу з 29.02.2020, тобто здійснити дії з відключення від газової потужності та опломбувати газовий кран, щоб уникнути несанкціонованого відбору природного газу з ресурсів позивача, що ним здійснено не було.

Позивач вказує, що ним було поставлено, а Відділом освіти, молоді та спорту Виконавчого комітету Баштанської міської ради Миколаївської області було прийнято та спожито за лютий - березень 2020 року природній газ у кількості 101,3074 тис.м.куб, за який відповідач не розрахувався, що призвело до виникнення заборгованості у заявленій до стягнення сумі.

Посилання відповідача на те, що «ціна є завищеною» позивачем спростовується тим, що ціна за одиницю встановлюється на підставі підписаного між сторонами договору та додаткових угод до нього, ціна в якому не була змінена. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. Отже, усі істотні умови договору влаштовували сторін та були для обох прийнятними.

Позивач вказує, що посилання відповідача на те, що немає можливості розрахуватись за спожитий природний газ у лютому - березні 2020 року не є підставою для звільнення боржника від відповідальності перед кредитором.

30.07.2020 судом відкладено розгляд справи на 08.09.2020 в зв`язку з неявкою сторін.

Заявою №01/09/001 від 01.09.2020, яка надійшла до суду 03.03.2020, позивач збільшив вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1049520,48 грн, з яких: 983700,14 грн - основний борг, 65820,34 грн пеня.

Враховуючи, що відповідно до п.2) ч.2 ст.46 ГПК України, позивач скористався своїм правом збільшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання, судом розглядаються первісні позовні вимоги з урахуванням збільшених вимог, викладених в заяві №01/09/001 від 01.09.2020.

Ухвалою суду від 08.09.2020 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 23.09.2020.

Ухвалою суду від 23.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.10.2020.

20.10.2020 розгляд справи не відбувся, у зв`язку з перебуванням судді Мавродієвої М.В. на лікарняному.

Ухвалою суду від 30.10.2020 призначено розгляд справи на 25.11.2020.

У судовому засіданні 25.11.2020 судом оголошено перерву до 17.12.2020.

В ході розгляду справи представники сторін підтримали висловлені позиції та доводи, викладені на їх обґрунтування.

У судовому засіданні 17.12.2020 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

22.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАСТУМ», як постачальником, та Відділом освіти, молоді та спорту Виконавчого комітету Баштанської міської ради, як споживачем, укладено договір №16 на постачання природного газу (далі - Договір) (т.1 а.с.21-29).

Умовами зазначеного договору сторони узгодили, зокрема, наступне:

Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу протягом 2019 року природний газ (далі - газ), а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором (п.1.1 Договору).

Річний плановий обсяг постачання газу 550,3 тис.куб.м (п.1.2 Договору).

Постачання газу здійснюється за умови наявності діючого між Споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу газу; підтвердження в установленому порядку Оператором ГТС місячного обсягу постачання газу, виділеного для забезпечення Споживача (об`єктів Споживача) (пп.2.2.1, 2.2.4 п. 2.2 Договору).

Місячний обсяг відбору (споживання) газу споживачем не повинен перевищувати підтверджений обсяг газу більш ніж на +/- 5% (п.2.4 Договору).

Визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється в наступному порядку:

За підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ (пп.2.9.1 п.2.9 Договору).

На підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГРМ Постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником Постачальника (пп.2.9.2 п.2.9 Договору).

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу (пп.2.9.3 п.2.9 Договору).

У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу Споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється Постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних Оператора ГРМ. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних Постачальника (пп.2.9.4 п.2.9 Договору).

У випадку не повернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ (пп.2.9.5 п.2.9 Договору).

Розрахунки за поставлений Споживачеві газ здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між Постачальником та Споживачем (п.3.1 Договору).

Ціна газу становить 8091,0 грн за 1000 куб.м, крім того ПДВ - 1618,33 грн, всього з ПДВ - 9710 грн (п.3.2 Договору).

Розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць - з 07.00 годин першого дня місяця до 07.00 годин першого дня наступного місяці включно (п.4.1 Договору).

Оплата газу здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в наступному порядку:

100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці (пп.4.2.1 п.4.2 Договору).

У разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу (пп.4.2.2 п.4.2 Договору).

Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п.3.6 Договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу (пп.4.2.3 п.4.2 Договору).

Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника (п.4.3 Договору).

Звірка розрахунків здійснюється Сторонами протягом десяти днів з дати пред`явлення вимоги про це однієї із Сторін на підставі відомостей про фактичну оплату вартості газу Споживачем та актів приймання-передачі газу (п.4.7 Договору).

У разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу (п.6.2.1 Договору).

З метою забезпечення безперебійного постачання газу, Постачальник за цим Договором постачає газ Споживачу до останнього дня терміну дії (чи до дня призупинення) існуючого договору постачання газу, а договір постачання газу з новим Постачальником, набирає чинності з наступного дня після розірвання (призупинення) договору з діючим Постачальником, але за умови, що у Споживача не буде простроченої заборгованості за цим Договором (п.8.5 Договору).

Цей Договір набуває чинності з дні підписання і діє в частині постачання газу до 31.12.2019 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п.11.1 Договору).

Сторони вносили зміни у Договір шляхом укладання додаткових угод, а саме:

Додаткова угода №1 від 31.01.2019, якою п.3.2 Договору викладено в такій редакції: Ціна газу становить 8091,67 грн за 1000 куб.м, крім того ПДВ - 1618,33 грн, всього з ПДВ - 9710 грн (т.1 а.с.30).

Додаткова угода №2 від 24.12.2019, якою сторони вирішили зменшити суму Договору на 275730,63 грн у зв`язку зі зменшенням потреби та зміною кошторисних призначень (т.1 а.с.31).

Додаткова угода №3 від 28.12.2019, якою, керуючись ч.5 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі», Сторони домовились продовжити дію Договору №16 від 22.01.2019 на постачання природного газу на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, а саме до 28.02.2020, в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної в Договорі №16 від 22.01.2019. Загальна сума Додаткової угоди складає 1013780,69 грн з ПДВ, що не перевищує 20% від загальної суми Договору №16 від 22.01.2019. Ця Додаткова угода вважається укладеною і набирає чинності з 01.01.2020 (т.1 а.с.32).

Додаткова угода №4 від 31.01.2020, якою сторони вирішили зменшити суму Договору на 244,22 грн. Загальна сума складає 1013536,47 грн з ПДВ (т.1 а.с.33).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що на виконання умов Договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято у лютому березні 2020 року природний газ у кількості 129,61518 тис.м.куб, а саме у лютому 2020 року 96275,53 м.куб та у березні 2020 року 33,33965 м.куб, що підтверджується даними офіційної платформи оператора ГТС за постачальником ТОВ «Кастум» ЕІС код: 56Х30Q, за якими були закріплені та заведені відповідні номінації Споживачу - Відділ освіти, молоді та спорту Виконавчого комітету Баштанської міської ради (т.1 а.с.34,35).

Сторонами підписано та скріплено їх печатками акт №РН-0000353 приймання-передачі природного газу у лютому 2020 року - 67,96783 тис.м.куб на недоплачену суму 659967,90 грн з ПДВ (т.1 а.с.36) та акт №РН-0000348 приймання-передачі планових обсягів природного газу - 23,60533 тис.куб.м на суму 229207,85 грн з ПДВ (т.1 а.с.37), а також Акт звірки взаєморозрахунків станом на 16.03.2020 на суму заборгованості 889179,99 грн (т.1 а.с.41).

Позивач зазначає, що платформа оператора ГТС підтвердила фактичні обсяги спожитого газу відповідачем у більшій кількості ніж ті, які були виставлені планово, а тому Актом приймання-передачі №РН-0000348 із різницею на 9,73463 тис.куб.м переспожитого газу по відношенню до підписаного акту планового споживання, а тому 10.04.2020 позивачем надіслано претензію про сплату заборгованості №09/04/01 від 09.04.2020 (т.1 а.с.47,48) з долученими до неї актом №РН-0000348 приймання передачі природного газу у березні 2020 року за сумою виставлених планових та фактичних даних оператора ГТС - 33,33965 тис.м.куб на суму 323728,0 грн з ПДВ (т.1 а.с.38), актом №РН-0000396 приймання передачі природного газу у березні 2020 року (на різницю між плановими та фактичними об`ємами спожитого газу у березні 2020 року згідно даних платформи оператора ГТС) 9,73463 тис.м.куб на суму 323728,0 грн з ПДВ (т.1 а.с.39), Акт звірки взаєморозрахунків станом на 09.04.2020 на суму заборгованості 983700,14 грн (т.1 а.с.40).

Позивач вказує, що згідно виписки від 08.04.2020 по особовим рахункам АБ «Південний» з 01.01.2020 по 07.04.2020 (т.1 а.с.55-104), підтверджується відсутність надходжень коштів у повному обсязі за спожитий природний газ ТОВ «Кастум».

Позивач вказує, що станом на дату подання позовної заяви на поштову адресу ТОВ «Кастум» не надходило листів з підписаним актом звірки взаєморозрахунків та акту приймання-передачі за природний газ у березні 2020 року за фактичними об`ємами. Відповідно не надійшла також від відповідача у письмовій формі мотивована та обґрунтована відмова від підписання такого акту приймання-передачі газу.

Позивач стверджує, що за таких обставин, відповідно до п.2.9.5. Договору, акт №РН-0000348 приймання передачі природного газу у березні 2020 року за сумою виставлених планових та фактичних даних оператора ГТС - 33,33965 тис.м.куб на суму 323728,0 грн з ПДВ, вважається підписаним відповідачем.

Відповідач у листі-відповіді №184/01-13 від 19.03.2020 (т.1 а.с.46) на претензію позивача про сплату заборгованості повідомляє, що зобов`язання між сторонами за Договором були припинені 28.02.2020, у зв`язку із закінченням строку дії Договору. Також, відповідачем було повідомлено про те, що оплата за спожитий газ за Договором не може бути здійснена без юридичних зобов`язань та з порушенням Закону України «Про публічні закупівлі», в зв`язку з чим відповідач пропонував позивачу для вирішення спірного питання звернутись до господарського суду та вирішити його у судовому порядку.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача 983700,14 грн - основного боргу: з яких 659967,90 грн борг за поставлений у лютому 2020 року природний газ, 323728,0 грн борг за поставлений у березні 2020 року природний газ; а також 65820,34 грн пені, нарахованої на 659967,90 грн боргу за поставлений у лютому 2020 року природний газ.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем договірних зобов`язань з оплати переданого газу.

У відповідності до ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір поставки.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст.ст.692, 693 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Частиною 1 ст.692 ЦК України визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Так, відповідно до умов спірного Договору та додаткових угод до нього, позивачем поставлено, а відповідачем прийнято у лютому 2020 року природний газ у кількості 96275,53 м.куб, що підтверджується даними офіційної платформи оператора ГТС за постачальником ТОВ «Кастум» ЕІС код: 56Х30Q за період 01.02.2020 29.02.2020, та згідно підписаного з обох сторін акту №РН-0000353 приймання-передачі природного газу у лютому 2020 року у обсязі 67,96783 тис.м.куб на недоплачену суму 659967,90 грн з ПДВ.

Підписанням з обох сторін акту №РН-0000348 приймання-передачі сторони погодили планові обсяги природного газу на березень 2020 року - 23,60533 тис.куб.м на суму 229207,85 грн з ПДВ, тобто відповідач, підписуючи акт планових обсягів мав намір отримувати природний газ у березні 2020 року від постачальника ТОВ «Кастум».

Вказані обставини також підтверджуються підписаним з обох сторін Актом звірки взаєморозрахунків станом на 16.03.2020 на суму заборгованості 889179,99 грн.

Проте, позивачем поставлено, а відповідачем прийнято у березні 2020 року природний газ у кількості 33,33965 м.куб, що підтверджується даними офіційної платформи оператора ГТС за постачальником ТОВ «Кастум» ЕІС код: 56Х30Q за період 01.03.2020 31.03.2020.

10.04.2020 позивачем надіслано претензію про сплату заборгованості №09/04/01 від 09.04.2020 з долученими до неї актом №РН-0000348 приймання передачі природного газу у березні 2020 року за сумою виставлених планових та фактичних даних оператора ГТС - 33,33965 тис.м.куб на суму 323728,0 грн з ПДВ, актом №РН-0000396 приймання передачі природного газу у березні 2020 року (на різницю між плановими та фактичними об`ємами спожитого газу у березні 2020 року згідно даних платформи оператора ГТС) 9,73463 тис.м.куб на суму 323728,0 грн з ПДВ, Акт звірки взаєморозрахунків станом на 09.04.2020 на суму заборгованості 983700,14 грн.

Пунктом 2.9 Договору сторонами встановлено порядок визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами, відповідно до якого на підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГРМ Постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником Постачальника (пп.2.9.2 п.2.9 Договору).

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу (пп.2.9.3 п.2.9 Договору).

У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу Споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється Постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних Оператора ГРМ. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних Постачальника (пп.2.9.4 п.2.9 Договору).

У випадку не повернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ (пп.2.9.5 п.2.9 Договору).

Позивач вказує, а відповідач не спростовує, що споживачем не повернуто підписаного оригіналу акту №РН-0000348 приймання передачі природного газу у березні 2020 року за сумою виставлених планових та фактичних даних оператора ГТС - 33,33965 тис.м.куб на суму 323728,0 грн з ПДВ та не надано письмової обґрунтованої відмови від підписання такого акту.

За таких обставин та враховуючи положення пп.2.9.5 п.2.9 Договору, суд приходить до висновку, що акт №РН-0000348 приймання передачі природного газу у березні 2020 року за сумою виставлених планових та фактичних даних оператора ГТС - 33,33965 тис.м.куб на суму 323728,0 грн з ПДВ, вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

При цьому, відповідно до виписки від 08.04.2020 по особовим рахункам АБ «Південний» з 01.01.2020 по 07.04.2020, підтверджується відсутність надходжень до ТОВ «Кастум» коштів у повному обсязі за спожитий відповідачем у лютому березні 2020 року природний газ.

Окрім того, судом приймається до уваги, що відповідно до п.10 Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015, споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання.

Споживач зобов`язується дотримуватись вимог цих Правил; забезпечувати дотримання дисципліни відбору (споживання) природного газу в обсягах та на умовах, визначених договорами; самостійно обмежувати (припиняти) споживання природного газу у випадках: порушення строків оплати за договором на постачання природного газу; відсутності споживача у розрахунковому періоді в Реєстрі будь-якого постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС; перевищення підтвердженого обсягу природного газу без узгодження з постачальником; відсутності укладеного договору постачання природного газу (п.20 Правил постачання природного газу).

Також, відповідно до п.5.4.5 Договору Споживач зобов`язаний самостійно обмежити (припинити) споживання природного газу у випадках: порушення строків оплати за цим Договором; відсутності або недостатності підтверджуваного обсягу природного газу, виділеного Споживачу; перевитрати добової норми та/або місячного підтвердженого обсягу природного газу без узгодження з Постачальником; припинення або розірвання Договору; в інших випадках, передбачених Правилами постачання газу, іншими актами законодавства.

Суд зазначає, що в порушення зазначеного пункту Договору та Правил постачання природного газу, відповідач не припинив споживання природного газу у лютому 2020 року та після 28.02.2020, а навпаки, - спожив природний газ у лютому та березні 2020 року із ресурсів ТОВ «Кастум».

Разом з тим, суд вважає помилковими доводи відповідача викладені у відзиві на позов щодо припинення з 29.02.2020 дії укладеного між учасниками спірних правовідносин правочину, так як відповідно до п.1 Розділу ІІ Правил постачання природного газу, підставою для постачання природного газу споживачу є, зокрема, наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді; відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків; а тому суд приходить до висновку, що спірний договір на постачання природного газу діяв до моменту закінчення процедури закупівлі природного газу та зміни постачальника із ТОВ "Кастум" на іншого постачальника на офіційній платформі Оператора ГТС.

До того ж, судом приймається до уваги, що відповідачем не надано суду доказів укладення у спірний період з іншим постачальником договору на постачання природного газу шляхом проведення публічної закупівлі та зміни постачальника із ТОВ "Кастум" на іншого постачальника на офіційній платформі Оператора ГТС.

Поряд із цим, суд вважає за необхідне відзначити, що положеннями ч.2 ст.218 ГК України, ст.617 ЦК України не передбачено такої підстави для звільнення від відповідальності, як відсутність у боржника необхідних коштів.

Виходячи з положень ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших нормативно-правових актів, договору. Сама по собі відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України", від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України", від 29.06.2004 у справі "Войтенко проти України" зазначав, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до положень ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та ч.4 ст.11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, враховуючи, що позивач взяті на себе зобов`язання виконав належним чином, здійснивши постачання природного газу згідно Договору, а відповідач не оплату природного газу здійснив не належним чином та не самостійно не припинив споживання природного газу, суд прийшов до висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення суми основного боргу за спожитий відповідачем у лютому березні 2020 року природний газ у розмірі 983700,14 грн.

Разом з тим, предметом судового розгляду у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача 65820,34 грн пені, з яких: 47820,62 грн - пені нарахованої на 659967,90 грн боргу за поставлений у лютому 2020 року природний газ за період з 11.03.2020 по 01.09.2020; та 17937,72 грн - пені нарахованої на 323728,0 грн боргу за поставлений у березні 2020 року природний газ за період з 11.04.2020 по 01.09.2020.

В силу приписів ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У сфері господарювання, згідно з ч.2 ст.217 та ч.1 ст.230 ГК України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ст.ст.546-551 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. При цьому, пенею, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і її розмір (ч.2 ст.551 ЦК України) встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В силу ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється в письмовій формі.

Господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань також поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою застосування такої відповідальності є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір.

У постанові від 10.12.2019 у справі №904/4156/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що розмір пені за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Частиною 2 ст.343 ГК України, як спеціальною нормою, яка регулює відповідальність за порушення строків розрахунків, передбачено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Правовий аналіз наведених вище приписів чинного законодавства свідчить про те, що можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань законодавець пов`язує саме з умовами їх встановлення за договором за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

Умовами укладеного Договору, визначено, що остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п.3.6 Договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу (пп.4.2.3 п.4.2 Договору).

Пунктом 6.2.1 Договору сторони визначили, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Згідно поданого позивачем розрахунку за неналежне виконання умов договору відповідачу нараховано 65820,34 грн пені, з яких: 47820,62 грн - пені нарахованої на 659967,90 грн боргу за поставлений у лютому 2020 року природний газ за період з 11.03.2020 по 01.09.2020; та 17937,72 грн - пені нарахованої на 323728,0 грн боргу за поставлений у березні 2020 року природний газ за період з 11.04.2020 по 01.09.2020.

Суд, перевіривши розрахунок пені за допомогою програми «Законодавство» вважає його арифметично вірним, а вимоги позивача щодо стягнення пені такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений судовий збір підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.73,74,76-79,91,129,210,220,232,233,238,240,241 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту Виконавчого комітету Баштанської міської ради (56101, Миколаївська обл., Баштанський р-н, м.Баштанка, вул.Полтавська, буд.41; ідент.код 41186924) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кастум (79019, м.Львів, просп.Чорновола, буд.63; ідент.код 41087491) 983700,14 грн основного боргу, 65820,34 грн пені та 15742,81 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 28.12.2020 року.

Суддя М.В.Мавродієва