ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2020 справа № 914/1598/20

Господарський суд Львівської області у складі судді М.М.Петрашка розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сюрприз"

до відповідача за первісним позовом Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради

про визнання договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) продовженим на той самий строк і на тих самих умовах

та за зустрічним позовом Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради

до відповідача за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сюрприз"

про зобов`язання повернути об`єкт оренди шляхом виселення

За участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): не з`явився;

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): М.В.Тісик

Суть спору: Позовні вимоги за первісним позовом заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю "Сюрприз" до відповідача за первісним позовом Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про визнання договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) продовженим на той самий строк і на тих самих умовах (з урахуванням заяви про зміну предмета позову), та за зустрічним позовом Управлінням комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до відповідача за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сюрприз" про зобов`язання повернути об`єкт оренди шляхом виселення.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено в протоколах судових засідань.

Протокольною ухвалю суду від 22.10.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 19.11.2020р. Розгляд справи по суті відкладався.

В судове зсідання 10.12.2020р. представник позивача за первісним позовом (відповідача з зустрічним позовом) не з`явився. Через систему електронний суд подав заву про продовження перерви в судовому засіданні у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання через тимчасову непрацездатність (вх.№35494/20 від 10.12.2020р.).

Суд розглянувши зазначену заяву звертає увагу, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, враховуючи доводи, на які посилається позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом), суд бере до уваги те, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів для вирішення спору по суті, у зв`язку з чим відсутність у судовому засіданні представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) не впливає на можливість вирішення спору.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку розглянути справу по суті в судовому засіданні 10.12.2020р.

Крім того, розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю " Сюрприз" про долучення доказів до матеріалів справи (вх.№ 34678/20 від 03.12.2020р.), зазначає, таке.

Відповідно до частини 2 статті 207 Господарського процесуального кодексу України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

До поданого клопотання про долученння доказів заявником не додано доказів поважності причин його неподання в підготовчому провадженні.За вказаних обставин, суд приходить до висновку залишити зазначене клопотання без розгляду.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) в судове засідання 10.12.2020р. з`явився, щодо первісних позовних вимог заперечив, зустрічні позовні вимоги підтримав.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд встановив таке.

Між Управлінням ресурсів Львівської міської ради, правонаступником якого є Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сюрприз» 31.07.2002р. року було укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Г-1106, згідно пункту 1 якого орендодавець на підставі договору оренди від 07.02.1994р. № 6119, наказу управління ресурсів від 10.11.2000р. № 5-0, наказу управління ресурсів 06.04.2001р. № 56-0, передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, що знаходиться на балансі ЛМКП «Айсберг», а саме приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Б. Лепкого,14 загальною площею 32,6 кв.м.в тому числі підвал 32,6 кв.м., відповідно до даних технічного паспорта ЛОБТІ та ЕО від 12.02.2002р. № 147.

Вартість об`єкта визначена станом на 01.02.2002р. становить 12320,00 грн.

У відповідності до розділу 2 договору оренди, цільове призначення об`єкту оренди: виробничі, складські, побутові приміщення.

Пунктом 4.1 договору оренди передбачено, що термін дії договору визначений 28.02.2002р. до 30.09.2006р.

У відповідності до пункту 4.3. договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну його дії, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Згідно з пунктом 4.8. договору, чинність даного договору припиняється внаслідок:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- загибелі об`єкта оренди;

- приватизації об`єкта оренди орендарем;

- достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду, господарського суду;

- банкрутства орендаря та в інших випадках, прямо передбачених законом.

Відповідно до пункту 9.1. договору, повернення об`єкта оренди здійснюється після закінчення терміну дії договору або дострокового його припинення чи розірвання.

Пунктом 13.1 договору передбачено, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право на його продовження у разі належного виконання ним умов договору.

Як стверджує позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) зазначений договір неодноразово продовжувався на підставі пункту 4.3. договору.

Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сюрприз» з повідомленням (вх.№ 18 від 02.03.2020р.) про закінчення терміну дії спірного договору оренди. Також, повідомило, що у разі виявлення орендарем наміру продовжити строк договору оренди, йому необхідно повідомити про це орендодавця за три місяці до спливу строку договору оренди, шляхом скерування заяви встановленого зразка про продовження договору оренди з долученням необхідних документів, передбачених наказом управління комунальної власності від 03.12.2014р. № 72-3 «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, що надаються управлінням комунальної власності».

08.04.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Сюрприз» звернулося до Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради із вищезазначеною заявою із долученням необхідних документів. Дане звернення зареєстроване в Центрі надання адміністративних послуг Львівської міської ради за вх.№ 2-20305/АП-2302 від 10.04.2020р.

У відповіді на зазначене звернення (2302-вих-34247 від 06.05.2020р.) зазначено, що порушене Товариством з обмеженою відповідальністю «Сюрприз» питання розглянуто 28.04.2020р. на засіданні комісії з підготовки пропозицій для надання в оренду майна територіальної громади м. Львова (протокол № 5, питання №Г/5) та прийнято рішення відмовити у продовженні договору оренди № Г-1106 від 31.07.2002 укладеного з ТзОВ «Сюрприз» на нежитлові приміщення площею 32,6 кв.м. на вул. Лепкого, 14. Відтак, з огляду на зазначене вище, управління комунальної власності не має можливості позитивно вирішити питання по суті звернення та повертає пакет документів.

22.05.2020р. позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) звернувся з листом вих. № 48 до Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради з проханням надати інформацію щодо мотивації відмови у продовженні договору оренди з посиланням на чинне законодавство та роз`яснити порядок її оскарження.

У відповіді на зазначений лист (№ 2302-вих-41618 від 03.06.2020) відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) зазначив, що рішення комісії з підготовки пропозицій для надання в оренду майна територіальної громади м. Львова (протокол № 5, питання №Г/5) про відмову в продовженні дії спірного договору прийняте у зв`язку з тим, що орендар - ТзОВ «Сюрприз» є не добросовісним платником, по якому були суди про виселення і витребування орендованого майна.

Вважаючи, відмову відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) в продовженні договору оренди безпідставною, невмотивованою та такою, що порушує право орендаря, який належно виконує свої обов`язки за договором оренди нерухомого майна, строк дії якого закінчується, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сюрприз» звернусь до Господарського суду Львівської області з позовною заявою та просить суд (відповідно до заяви про зміну предмета позову) визнати договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) від 31.07.2002 р. № Г-1106 продовженим на той самий строк і на тих самих умовах з 09.07.2020р.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) щодо заявлених вимог заперечив, подавши відзив на позовну заяву, зокрема зазначає, що ним було надіслано повідомлення про припинення договірних відносин № 2302-вих-53067 від 14.07.2020р. Таким чином стверджує, що договір було припинено у зв`язку із закінченням терміну його дії 09.07.2020р., продовження цього договору не відбулось.

Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради звертає увагу на те, що позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) пропустив строк подачі заяви про продовження договору оренди, оскільки спірний договір діяв до 09.07.2020, тоді як заява про продовження Договору була подана 10.04.2020. Про це свідчить вхідна відмітка ЦНАП Львівської міської ради. Таким чином, на його думку, Товариству з обмеженою відповідальністю «Сюрприз» було обґрунтовано відмовлено у продовженні договору.

Також, відповідач з первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) заперечив щодо посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сюрприз» на переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди на новий строк, зазначивши, що таке право не передбачає автоматичного продовження договору, воно не скасовує необхідність досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов (в тому числі, цільового використання, ціни тощо). Товариством з обмеженою відповідальністю «Сюрприз» в позовній заяві визначено лише одну умову: цільове призначення, решту умов договору, зокрема, щодо розміру орендної плати, строку тощо не визначено.

Крім того, зазначив, що продовження спірного договору в силу статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» має здійснюватися за результатами проведення аукціону.

Зазначене, на думку відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), виключає задоволення первісних позовних вимог.

Також, Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської подано зустрічну позовну заяву з вимогою повернути об`єкт оренди шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Сюрприз», враховуючи що останнє ухиляється від виконання своїх зобов`язань, зокрема починаючи з моменту припинення договірних відносин жодним чином не приступило до передачі об`єкта оренди орендодавцю.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши доводи та заперечення представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), суд дійшов висновку, що у задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов задовольнити повністю з таких підстав.

Згідно з статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно з статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що між Управлінням ресурсів Львівської міської ради, правонаступником якого є Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сюрприз» 31.07.2002р. року було укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Г-1106, згідно пункту 1 якого орендодавець на підставі договору оренди від 07.02.1994р. № 6119, наказу управління ресурсів від 10.11.2000р. № 5-0, наказу управління ресурсів 06.04.2001р. № 56-0, передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, що знаходиться на балансі ЛМКП «Айсберг», а саме приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Б. Лепкого,14 загальною площею 32,6 кв.м. в тому числі підвал 32,6 кв.м., відповідно до даних технічного паспорта ЛОБТІ та ЕО від 12.02.2002р. № 147.

Приписами статті 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно з частини 1 статті 760 Цивільного кодексу України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Статтею 283 Господарського кодексу України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). Об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Статтею 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та частиною 2 статті 291 Господарського кодексу України визначено, що договір оренди припиняється, зокрема у разі закінчення строку, на який його укладено.

Отже, закінчення строку, на який було укладено договір оренди, є безумовною підставою для припинення договору.

Згідно пункту 4.3. договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну його дії, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця упродовж одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. При цьому такі заперечення можуть бути висловлені ним, як до закінчення терміну дії договору оренди, так і упродовж одного місяця після закінчення цього строку.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і упродовж місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється (пункт 4.1. Постанови Пленуму ВГСУ України № 12 від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними».

Судом встановлено що в листах (№ 2303-вих-34247 від 06.05.2020р. та № 2302-вих-41618 від 03.06.2020р.) орендодавцем повідомлено орендаря про те, що комісією з підготовки пропозицій для надання в оренду майна територіальної громади м. Львова (протокол № 5, питання №Г/5) було прийнято рішення відмовити у продовженні договору оренди № Г-1106 від 31.07.2020р.

Згідно з Положенням про Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (далі Положення), затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 02.12.2016 № 1125 (із змінами, внесеними відповідно до рішення Львівської міської ради № 699 від 10.08.2020р.), Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради є виконавчим органом Львівської міської ради відповідно до ухвали міської ради від 26.05.2016 № 505 Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, утвореним відповідно до Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.1.1 Положення, основним завданням управління є управління комунальним майном міста Львова (нежитловими приміщеннями, будівлями), зокрема :здійснення повноважень орендодавця комунального майна.

Організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду та суборенду нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), що належить до комунальної власності територіальної громади м. Львова регулюються Положенням про оренду майна територіальної громади м. Львова, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 07.06.2007 № 897.

У пункті 3.5.2. Положення вказано, що у разі подання орендарем заяви про переукладення договору оренди після закінчення терміну договору оренди та/або внаслідок виявлення порушень умов договору за результатами проведеного обстеження майна, управління комунальної власності приймає негативне управлінське рішення (управлінням комунальної власності надсилається заявнику лист про припинення договору оренди).

В матеріалах справи міститься лист орендодавця № 2302-вих-34247 від 06.05.2020р., в якому повідомлено орендаря про неможливість позитивно вирішити питання по суті звернення щодо продовження договору оренди нежитлових приміщень. Також, в зазначеному листі повідомлено про необхідність повернути балансоутримувачу по акту приймання-передачі орендовані приміщення у належному санітарно-технічному стані.

Таким чином, із змісту наведеного листа вбачаються заперечення орендодавця щодо продовження строку дії договору.

Крім того, управлінням комунальної власності на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сюрприз» надіслано повідомлення (№ 2302-вих-53067 від 14.07.2020р.) по припинення договірних відносин у зв`язку із закінченням терміну дії договору, в якому зобов`язано орендаря:

- повернути балансоутримувачу орендоване приміщення у належному санітарно-технічному стані по акту приймання-передачі;

- провести до моменту припинення договору повний розрахунок по сплаті орендної плати, а у разі наявності заборгованості - погасити її у повному обсязі.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що твердження Товариства з обмеженою відповідальністю «Сюрприз» про те, що управління комунальної власності не розглядало та не приймало власного рішення про припинення правовідносин з орендарем є необгрунтованим, оскільки для встановлення факту припинення договірних відносин необхідним є надіслання на адресу орендаря відповідного повідомлення. Матеріалами справи підтверджено, що орендодавець у місячний термін після закінчення строку дії договору оренди повідомив позивача за первісним позовом про припинення договору оренди, тому договір оренди припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який він був укладений.

Відповідно до частини 2 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 р. договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше:набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року.

Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.

Таким чином, з 01.07.2020 р. договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому Законом України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 р.

Враховуючи те, що спірний договір оренди припинив свою дію 09.07.2020р., до відносин з приводу продовження його дії застосовуються положення вищевказаного закону.

Відповідно до частин 1-4 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які:

укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше;

укладені без проведення аукціону з установами, організаціями, передбаченими частиною першою статті 15 цього Закону;

укладені без проведення аукціону з підприємствами, установами, організаціями, передбаченими частиною другою статті 15 цього Закону відповідно до вимог статті 15 цього Закону, крім випадків, передбачених абзацами одинадцятим та дванадцятим частини другої статті 15 цього Закону;

укладені з підприємствами, установами, організаціями, що надають соціально важливі послуги населенню, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, додатковий перелік яких може бути визначений представницькими органами місцевого самоврядування згідно із законодавством.

Договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

Рішення про продовження договору оренди комунального майна, передбаченого частиною другою цієї статті, та рішення про відмову у продовженні договору оренди комунального майна приймаються орендодавцем або представницьким органом місцевого самоврядування чи визначеними ним органами у випадках, встановлених рішенням представницького органу місцевого самоврядування.

Частинами 9,10 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що після отримання заяви орендаря про продовження договору, який підлягає продовженню за результатами проведення аукціону, орендодавець (або представницький орган місцевого самоврядування чи визначені ним органи) згідно з Порядком передачі майна в оренду приймає одне з таких рішень:

про оголошення аукціону, за результатами якого чинний договір оренди може бути продовжений з існуючим орендарем або укладений з новим орендарем;

про відмову у продовженні договору з підстав, передбачених статтею 19 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, Управлінням комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради не було вчинено дій, спрямованих на продовження строку дії договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Г-1106 від 31.07.2002р., що передбачені статтею 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Зокрема, не було проведено відповідного аукціону, за результатами якого було б продовжено вказаний договір. Крім того, в даному випадку відсутні підстави для продовження договору без проведення аукціону, передбачені частиною 2 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна, зокрема спірний договір оренди неодноразово продовжувався на підставі пункту 4.3. договору з 2002 року.

Таким чином, враховуючи що спірний договір оренди не було продовжено в порядку, визначеному чинним законодавством України, він на даний час вважається припиненим.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) в позовній заяві покликається на переважне право орендаря на укладення договору оренди.

Суд зазначає, що відповідно до усталених правових висновків Верховного Суду порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, матиме місце при укладенні договору оренди:

- із новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право;

- у випадку недосягнення згоди щодо плати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах та укладення з ним договору на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права;

- укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю у поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати об`єкт оренди для власних потреб (пункт 32 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.09.2020р. у справі № 904/5126/19).

Тобто в контексті наведеного вище, право Товариства з обмеженою відповідальністю «Сюрприз» на укладення спірного договору може вважатись порушеним та підлягає захисту у судовому порядку у разі, коли після закінчення дії договору орендодавець має намір передати об`єкт оренди іншій особі.

Проте за обставинами даної справи не вбачається порушення Управлінням комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради переважного права Товариства з обмеженою відповідальністю «Сюрприз» на укладення договору оренди.

Крім того, це правило може бути реалізовано тільки після проведення аукціону у відповідності до пункту 149 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020р № 483.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення первісних позовних вимог про визнання договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Г-1106 від 31.07.2002р. продовженим на той самий строк і на тих самих умовах з 09.07.2020р.

Щодо зустрічних позовних вимог, суд зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів даної справи, договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Г-1106 від 31.07.2002р. припинив свою дію 09.07.2020р. у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено. Відтак, з 09.07.2020 року договірні відносини між сторонами припинилися.

Відповідно до частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно д частини 1 статті 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Відповідно до пункту 9.1. договору, повернення об`єкта оренди здійснюється після закінчення терміну дії договору або дострокового його припинення чи розірвання.

З огляду на припинення дії договору оренди у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, відсутні правові підстави для продовження користування відповідачем нерухомим майном. Відтак, у відповідача за зустрічним позовом (позивача за первісним позовом) виник обов`язок повернути орендоване приміщення у зв`язку із закінченням терміну дії договору.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку зустрічний позов задоволити та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Сюрприз" повернути об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень загальною площею 32,6 кв.м за адресою: м. Львів, вул. Лепкого, 14.

Щодо судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Витрати по сплаті судового збору за первісним позовом слід покласти на позивача за первісним позовом (Товариство з обмеженою відповідальністю «Сюрприз»), оскільки у задоволенні первісного позову слід відмовити.

При поданні позовної заяви, позивачем за зустрічним позовом було сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн., який відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача з зустрічним позовом (Товариство з обмеженою відповідальністю «Сюрприз») на користь позивача за зустрічним позовом, оскільки зустрічний позов слід задовольнити повністю.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236, 237, 238, 239, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. У задоволенні первісного позову відмовити.

2. Зустрічний позов задовольнити.

3. Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Сюрприз» (79007, Львівська область, місто Львів, Вулиця Богдана Лепкого, будинок 14, ідентифікаційний код 06725046) повернути об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень загальною площею 32,6 кв.м., що знаходяться за адресою: місто Львів, вулиця Богдана Лепкого, будинок 14.

Стягувач: Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, Львівська область, місто Львів, площа Галицька, будинок 15, ідентифікаційний код 25558625).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Сюрприз (79007, Львівська область, місто Львів, Вулиця Богдана Лепкого, будинок 14, ідентифікаційний код 06725046) на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, Львівська область, місто Львів, площа Галицька, будинок 15, ідентифікаційний код 25558625) 2102,00 грн. судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку у строки, що визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 23.12.2020р.

Суддя М.М. Петрашко