УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

м. Київ

28.12.2020Справа № 910/12055/20

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСТОРІ" (вул. Калинова, буд. 12, кв. 10, м. Дніпро, 49051)

про забезпечення позову

у справі №910/12055/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСТОРІ" (вул. Калинова, буд. 12, кв. 10, м. Дніпро, 49051)

До Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСТАНТА КОМБІКОРМ" (пров. Т. Шевченка, буд. 13, кв. 39, м. Київ 1, 01001)

про стягнення 1 091 386, 91 грн

Суддя Бондаренко - Легких Г. П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОСТОРІ" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСТАНТА КОМБІКОРМ" (далі-відповідач) про стягнення 1 091 386, 91 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем його зобов`язань за договором поставки № 19/26 від 16.09.2019 в частині оплати поставленого товару.

У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача 1 091 386, 91 грн, з яких 904 661, 52 грн основної заборгованості, 24 745, 00 грн 3 % річних, 142 602, 39 грн пені, 19 378, 00 грн інфляційних втрат. Також позивач просить покласти на відповідача судові витрати.

07.09.2020 Господарський суд міста Києва прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати у порядку загального позовного провадження, та призначив підготовче засідання у справі на 20.10.2020, про що постановив відповідну ухвалу.

17.11.2020 Суд на місці ухвалив закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду по суті на 16.12.2020.

07.12.2020 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просив суд застосувати захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які належать ТОВ "КОНСТАНТА КОМБІКОРМ", у межах суми 1 091 386, 91 грн.

10.12.2020 Господарський суд міста Києва ухвалою відмовив у задоволенні позову, у зв`язку з недоведеністю підстав, які б унеможливили захист прав, свобод та інтересів позивача без вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

16.12.2020 суд на місці ухвалив відкласти судове засідання на 05.01.2021.

21.12.2020 позивач повторно звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які належать відповідачу у межах суми 1 091 386, 91 грн.

Подана позивачем заява про забезпечення позову мотивована тим, що відповідач не визнає існуючої у нього кредиторської заборгованості перед позивачем в розмірі 904 661, 52 грн, що на думку позивача істотно ускладнить чи навіть унеможливить виконання рішення суду та призведе до неможливості поновлення порушених прав позивача, оскільки відповідач не має нерухомого майна, за рахунок якого можна було б виконати рішення суду. Позивач також зазначає, що згідно інформації наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень щодо відповідача прийнято ряд судових рішень, предметом яких є вимоги про стягнення з відповідача коштів, загальна сума вимог складає 5 781 641, 84 грн. Крім того, позивач аргументує свою заяву наявністю відкритого виконавчого провадження щодо відповідача, що свідчить, на думку позивача, про недобросовісність виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань навіть за наявності рішень суду.

На підтвердження обставин необхідності забезпечення позову позивач до заяви додає: платіжне доручення № 93 від 17.12.2020 про сплату судового збору, роздруківки з електронного кабінету платника податків, Інформаційну довідку приватного з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ТОВ "КОНСТАНТА КОМБІКОРМ", роздруковані з Єдиного державного реєстру судових рішень судові рішення щодо відповідача, роздруківку за результатами пошуку виконавчих проваджень, добірка судової практики Верховного Суду. Інших доказів до заяви про вжиття заходів забезпечення позову не додано.

Господарський суд, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСТОРІ" про забезпечення позову та дослідивши додані до неї документи, дійшов висновку про відмову в її задоволенні з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як передбачено в п. 1 та п. 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Отже, чинне законодавство України передбачає можливість вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на предмет спору та заборони іншим особам вчиняти певні дії щодо предмету спору.

У пункті 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявник на підтвердження доводів викладених в його заяві не надав суду доказів на підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти у даній конкретній справі.

Відповідно до положень ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74 ГПК України).

При цьому, ч. 1 ст. 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Поданими заявником доказами не підтверджено та необґрунтовано необхідність вжиття заходів забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на грошові кошти.

Обставини наявності судових рішень про стягнення з відповідача заборгованості на користь інших юридичних осіб, відсутності у відповідача власного нерухомого майна - не є доказами імовірності утруднення виконання судового рішення в майбутньому, в тому числі і ухилення відповідача від виконання судового рішення. Окрім того, суд вже звертав увагу позивача в ухвалі від 10.12.2020 на те, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні паралізувати господарську діяльність відповідача та надавати перевагу щодо виконання одних зобов`язань відповідача перед іншими.

В свою чергу, наявність відкритого виконавчого провадження боржником, в якому є відповідач та стягувачем є інша юридична особа, жодним чином не свідчить про недобросовісність виконання відповідачем своїх зобов`язань, а тим більше зобов`язань, що виникли між позивачем та відповідачем та не впливає на їх виконання.

При цьому, суд зазначає, що із матеріалів справи вбачається (копія виписок з рахунку позивача, том 1, а.с 133-135), що відповідач здійснював часткові оплати за поставлений товар позивачем, з огляду на що, вказані обставини тим більше не свідчать про злісне ухилення відповідача від виконання його зобов`язань за договором чи про його недобросовісність, а також про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду у справі.

З огляду на відсутність доказів у даній справі, які б свідчили, що невжиття заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, відповідні твердження позивача, в тому числі щодо того, що накладення арешту на грошові кошти забезпечить збалансованість інтересів сторін - є нічим іншим, як припущеннями.

Самі лише припущення заявника не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «КОНСТАНТА-КОМБІКОРМ», оскільки позивач повинен обґрунтувати та довести необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі.

Однак, заявником не наведено суду обґрунтованих підстав, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів позивача без вжиття відповідних заходів, не надано суду відповідних належних доказів, також з матеріалів заяви судом не встановлено обставин, які б вказували на очевидне заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 136, 137, 139, 140, 235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСТОРІ» про забезпечення позову відмовити.

2. Згідно ч. 1 ст.235 ГПК України дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до ст. 255, 256, підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких