РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.12.2020Справа № 910/14851/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Ломаки В.С.,

за участю секретаря судового засідання: Вегери А.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Український державний центр радіочастот"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телеканал "Мега"

про визнання укладеним додатку № 1 до Договору від 01.10.2016 № 2004/354м-16 та стягнення заборгованості,

За участю представників сторін:

від позивача: Ізюмська І.В. за довіреністю б/н від 03.11.2020;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Український державний центр радіочастот" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телеканал "Мега" (далі - відповідач) про визнання укладеним з 01.01.2019 Додатку № 1 до Договору від 01.10.2016 № 2004/354м-16 та стягнення грошових коштів у розмірі 2 995,44 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що 01.10.2016 року між ним та відповідачем було укладено Договір № 2004/354м-16 на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів (далі - Договір). У зв`язку з припиненням аналогового телевізійного мовлення з 31.08.2018 року, позивач 10.10.2018 року надіслав відповідачу Додаткову угоду № 1 з пропозицією про припинення дії вищенаведеного Договору. Проте відповідач у встановлений статтею 188 Господарського кодексу України строк не повідомив позивача про результати розгляду цієї пропозиції, а відтак укладений між сторонами 01.10.2016 Договір, на думку позивача, був діючим та мав виконуватися сторонами належним чином. Разом із тим, відповідач нову редакцію Додатку № 1 до Договору щодо зміни Тарифів на послуги позивача підписати відмовився, а також не оплатив виконані позивачем протягом 01.01.2019 - 29.02.2020 роботи, що призвело до виникнення за відповідачем заборгованості. У зв`язку з наведеними обставинами, позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.10.2020 відкрито провадження у справі № 910/14851/20, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.11.2020 року.

23.10.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов відзив відповідача на позовну заяву від 20.10.2020 року, в якому останній заперечив проти задоволення вимог позивача з огляду на те, що після втрати чинності 01.09.2018 року ліцензій на мовлення НР № 00132-м від 06.08.2014 та НР № 00135-м від 19.01.2016 договірні відносини між сторонами припинилися з 01.09.2018, про що свідчить підписана між позивачем та відповідачем Додаткова угода № 1 від 31.08.2018 до Договору.

Крім того, 23.10.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Телеканал "Мега" від 20.10.2020 року про розгляд справи без участі його уповноваженого представника.

У підготовчому засіданні 03.11.2020 року судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 01.12.2020 року.

03.11.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла відповідь позивача від 02.11.2020 року на відзив на позовну заяву, в якій Державне підприємство "Український державний центр радіочастот" зазначило про те, що Договір від 01.10.2016 № 2004/354м-16 є діючим. Разом із тим, рахунки № 1561 від 31.01.2020 та № 2885 від 26.02.2020, а також акти про виконання робіт № 20-1561 від 31.01.2020 і № 20-2885 від 28.02.2020 були направлені позивачем на адресу відповідача лише 10.06.2020 року, у зв`язку з карантином та простоєм Державного підприємства "Український державний центр радіочастот". У той же час будь-яких зауважень чи відмови від прийняття робіт за наведеними актами та рахунками відповідачем протягом 5 робочих днів з моменту їх отримання висловлено не було, що, на думку позивача, свідчить про належне виконання та прийняття цих робіт відповідачем, а також наявність правових підстав для їх оплати.

19.11.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Телеканал "Мега" від 13.11.2020 року про розгляд справи без участі його уповноваженого представника.

Також 19.11.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло заперечення відповідача від 13.11.2020 року, в якому останній навів додаткові аргументи на спростування позовних вимог Державного підприємства "Український державний центр радіочастот".

24.11.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла відповідь позивача від 23.11.2020 року на заперечення, в якій позивач зазначив про необґрунтованість висловлених Товариством з обмеженою відповідальністю "Телеканал "Мега" заперечень проти позову.

Також 24.11.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача від 23.11.2020 року, в якому останній просив відхилити клопотання відповідача щодо розгляду справи без його участі в порядку письмового провадження, а також провести судове засідання, призначене на 01.12.2020 року, з повідомленням та викликом сторін.

У підготовчому засіданні 01.12.2020 року з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів сторін у даній справі, забезпечення сторонам можливості надати всі необхідні докази, заяви та клопотання на їх розсуд, судом, з урахуванням положень статей 177, 182 Господарського процесуального кодексу України, вирішено постановити протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.12.2020 закрито підготовче провадження у справі № 910/14851/20 та призначено її до судового розгляду по суті на 22.12.2020 року.

Після підготовчого засідання 01.12.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача від 01.12.2020 року, в якому останній просив не розглядати по суті раніше подане ним клопотання від 23.11.2020 року.

У судовому засіданні 22.12.2020 року представник позивача підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач явку свого повноважного представника у призначене судове засідання 22.12.2020 року не забезпечив, проте, як було зазначено вище, у клопотанні від 13.11.2020 року просив суд здійснювати розгляд справи без його участі.

У судовому засіданні 22.12.2020 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Правова основа користування радіочастотним ресурсом України, повноваження держави щодо умов користування радіочастотним ресурсом України, права, обов`язки і відповідальність органів державної влади, що здійснюють управління і регулювання в цій сфері, та фізичних і юридичних осіб, які користуються або мають намір користуватися радіочастотним ресурсом України визначені Законом України "Про радіочастотний ресурс України".

Згідно з частиною 3 статті 16 Закону України "Про радіочастотний ресурс України" на Державне підприємство "Український державний центр радіочастот" покладені обов`язки: проведення радіочастотного моніторингу використання радіочастотного ресурсу України відповідно до цього Закону; здійснення заходів щодо забезпечення електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, випромінювальних пристроїв; здійснення заходів щодо виявлення та усунення дії джерел радіозавад.

З матеріалів справи вбачається, що 01.10.2016 року між Державним підприємством "Український державний центр радіочастот" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Телеканал "Мега" (замовник) було укладено договір № 2004/354м-16 на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів (далі - Договір), предметом якого є проведення позивачем робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ), згідно з виданими дозволами, а також виявлення та усунення дії джерел радіозавад роботі РЕЗ відповідача.

Вказаний правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками наведених суб`єктів господарювання.

Згідно з пунктами 2.1, 2.1.1 Договору виконавець зобов`язується протягом всього строку дії цього Договору проводити заходи щодо забезпечення ЕМС РЕЗ, які використовує замовник, згідно з дозволами на експлуатацію РЕЗ, для чого: виконувати роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ у смугах радіочастот, що використовує замовник, згідно отриманих ліцензій та/або дозволів на експлуатацію РЕЗ.

Пунктом 2.2 Договору визначено, що замовник зобов`язується в процесі своєї діяльності дотримуватися вимог чинного законодавства, нормативно-правових актів щодо використання радіочастотного ресурсу та наданих ліцензій і дозволів; своєчасно сплачувати на користь виконавця плату за виконання робіт.

Відповідно до пункту 2.4 Договору умови цього договору можуть бути змінені за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткових угод.

Згідно з пунктом 3.5 Договору зміни переліку та кількості РЕЗ, що підлягають роботам, пов`язаним з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ, сторони узгоджують шляхом підписання нового Додатку до Договору.

За змістом пунктів 6.1, 6.2 Договору останній укладений на строк 1 (один) календарний рік, набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін. Дата набрання чинності та строку дії Додаткових угод та Додатків до цього Договору визначається сторонами у тексті самих Додаткових угод та Додатків. Цей Договір вважається подовженим на кожний наступний строк тривалістю 1 (один) календарний рік, якщо жодна зі сторін за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку його дії не надішле іншій стороні письмове повідомлення про свій намір припинити його дію надалі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є користувачем радіочастотного ресурсу України та мав оформлений дозвіл на експлуатацію радіоелектронних засобів № ТБ-32-0293912 (анулювання якого відбулося 25.02.2020).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Державне підприємство "Український державний центр радіочастот" посилалося на те, що відповідно до рішення НКРЗІ № 631 від 12.12.2017 "Про погодження зниження рівня Тарифів на роботи (послуги) Державного підприємства "Український державний центр радіочастот", пов`язані з користуванням радіочастотним ресурсом України та вимірюванням параметрів телекомунікаційних мереж", Додаток № 1 до Договору передбачав застосування на 2018 рік при розрахунку вартості робіт з радіочастотного моніторингу знижуючого коефіцієнту, зокрема, до підпунктів 36.3, 36.4 розділу ІІ Тарифів на роботи (послуги) Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" - коефіцієнт 0,80. Розмір щомісячного платежу із застосуванням зазначеного коефіцієнта складав 171,17 грн. У той же час рішенням НКРЗІ № 670 від 26.12.2018 "Про погодження зниження рівня Тарифів на роботи (послуги) Державного підприємства "Український державний центр радіочастот", пов`язані з користуванням радіочастотним ресурсом України та вимірюванням параметрів телекомунікаційних мереж" до підпунктів 36.3, 36.4 розділу ІІ Тарифів на роботи (послуги) Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" на 2019 рік застосування зниження Тарифів не здійснюється. У зв`язку з наведеним, розмір щомісячного платежу без застосування зазначеного коефіцієнта склав 213,96 грн., що, у свою чергу, спричинило збільшення з 01.01.2019 року розміру місячного платежу за роботи з радіочастотного моніторингу за Договором.

У зв`язку з припиненням аналогового телевізійного мовлення з 31.08.2018 року, позивач 10.10.2018 року надіслав відповідачу Додаткову угоду № 1 з пропозицією про припинення дії вищенаведеного Договору з 01.09.2018 року.

Проте відповідач у встановлений статтею 188 Господарського кодексу України строк не повідомив позивача про результати розгляду цієї пропозиції, а відтак укладений між сторонами 01.10.2016 Договір, на думку позивача, був діючим та мав виконуватися сторонами належним чином.

Зважаючи на те, що відповідач у встановлений законом строк не повернув позивачу примірник оригіналу підписаної ним Додаткової угоди № 1 про припинення дії Договору на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів № 2004/354м-16 від 01.10.2016, Державне підприємство "Український державний центр радіочастот" направило відповідачу лист № 80/13.2/15759/19 від 11.12.2019 про відкликання пропозиції щодо припинення дії наведеного правочину. Також вказаним листом позивач, зважаючи на наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Телеканал "Мега" станом на 01.12.2018 діючих дозвільних документів на експлуатацію РЕЗ аналогового телевізійного мовлення, направив відповідачу для підписання проект спірного Додатку до Договору, дійсного з 01.01.2019, з переліком РЕЗ, що підлягають радіочастотному моніторингу, зокрема, аналогового телевізійного мовлення у кількості однієї одиниці. Вартість робіт у вказаному Додатку було визначено з урахуванням рішення НКРЗІ № 670 від 26.12.2018 "Про погодження зниження рівня Тарифів на роботи (послуги) Державного підприємства "Український державний центр радіочастот", пов`язані з користуванням радіочастотним ресурсом України та вимірюванням параметрів телекомунікаційних мереж".

У той же час у відповідь на вказане звернення позивача, відповідач листом № 02/26-12 від 26.12.2019 повідомив Державне підприємство "Український державний центр радіочастот" про відсутність правових підстав для задоволення означеної оферти, враховуючи припинення дії Договору на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів № 2004/354м-16 від 01.10.2016 на підставі підписаної між сторонами Додаткової угоди № 1 від 31.08.2018 до нього.

Зважаючи на викладене, а також беручи до уваги, що відповідач нову редакцію Додатку № 1 до Договору (дійсного з 01.01.2019 року) підписати відмовився, позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом з вимогою, зокрема, про визнання укладеним між сторонами наведеного додатку № 1 до Договору з 01.01.2019 року, а також стягнення заборгованості.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 4 статті 16 Закону України "Про радіочастотний ресурс України" закріплено обов`язок Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" на договірних засадах здійснювати роботи та надавати послуги, перелік та тарифи на які затверджуються НКРЗІ у встановленому порядку.

Радіочастотний моніторинг здійснюється з метою захисту присвоєнь радіочастот, визначення наявного для використання радіочастотного ресурсу України, ефективності використання розподілених смуг радіочастот та розроблення науково обґрунтованих рекомендацій для прийняття відповідних рішень щодо підвищення ефективності використання та задоволення потреб користувачів радіочастотного ресурсу України.

Згідно з частинами 1, 4 статті 19 Закону України "Про радіочастотний ресурс України" радіочастотний моніторинг здійснюється з метою захисту присвоєнь радіочастот, визначення наявного для використання радіочастотного ресурсу України, ефективності використання розподілених смуг радіочастот та розроблення науково обґрунтованих рекомендацій для прийняття відповідних рішень щодо підвищення ефективності використання та задоволення потреб користувачів радіочастотного ресурсу України. Радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального та спеціального користування здійснюється за рахунок користувачів радіочастотного ресурсу.

Позивач стверджує, що обов`язковість укладення договору про радіочастотний моніторинг та внесення плати за нього встановлена також прийнятим відповідно до Закону України "Про радіочастотний ресурс України" рішенням НКРЗ № 1599 від 16.07.2009.

Відповідно до частини 2 статті 50 Закону України "Про радіочастотний ресурс України" Національна рада України з питань телебачення та радіомовлення визначає відповідно до законодавства про радіочастотний ресурс України користувачів радіочастотного ресурсу України у смугах радіочастот, виділених для телерадіомовлення.

Згідно з частиною 4 статті 50 Закону України "Про радіочастотний ресурс України" (з наступними змінами та доповненнями) присвоєння радіочастот радіоелектронним засобам у смугах радіочастот, виділених для телерадіомовлення, та видача відповідних дозволів на експлуатацію радіоелектронних засобів здійснюється УДЦР на підставі ліцензії на мовлення або подання Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення для багатоканальних телесистем, які передбачають використання радіочастотного ресурсу України.

За умовами частини 1 статті 42 Закону України "Про радіочастотний ресурс України" користувачі радіочастотного ресурсу України повинні отримувати дозволи на експлуатацію відповідних радіоелектронних засобів та/або випромінювальних пристроїв, крім засобів та пристроїв, використання яких здійснюється на бездозвільній основі відповідно до цього Закону.

Статтею 1 вище вказаного Закону визначено, що дозвіл на експлуатацію радіоелектронного засобу або випромінювального пристрою (далі - дозвіл на експлуатацію) - документ, який засвідчує право власника конкретного радіоелектронного засобу або випромінювального пристрою на його експлуатацію протягом визначеного терміну в певних умовах.

Відповідно до Положення про радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального користування, затвердженого рішенням Національної комісії з питань регулювання зв`язку України (НКРЗ) № 1599 від 16.07.2009, роботи з радіочастотного моніторингу та забезпечення ЕМС РЕЗ, ВП у смугах радіочастот загального користування виконує УДЦР на платній основі за господарськими договорами, укладеними з користувачами РЧР (пункт 1.6 Положення).

Пунктом 1.9 Положення визначено, що кожний користувач РЧР укладає з УДЦР договір про проведення радіочастотного моніторингу у смугах радіочастот загального користування.

Пунктом 1.11 Положення передбачено, що перелік РЕЗ (ВП), стосовно яких проводяться роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ (ВП), визначається УДЦР і наводиться у засвідчених сторонами додатках до договору.

Відповідно до пункту 1.12 цього Положення дані щодо виданих (анульованих) дозволів на експлуатацію РЕЗ (ВП) враховуються шляхом внесення змін у додаток до договору.

Зі змісту наведеного пункту Положення вбачається, що у додаток до відповідного договору вносяться в обов`язковому порядку усі РЕЗ (ВП), на які видані дозволи на експлуатацію.

Зазначена норма зумовлена тим, що відповідно до пункту 2.3 Положення інформаційною основою радіочастотного моніторингу у смугах радіочастот загального користування є, зокрема, база даних присвоєнь радіочастот у смугах радіочастот загального користування, тоді як реєстр присвоєнь частот відповідно до пункту 2 частини третьої статті 16 Закону веде УДЦР.

Таким чином, саме позивач визначає перелік РЕЗ (ВП), на які видані дозволи на експлуатацію, а відтак щодо яких проводяться роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС.

Тобто, радіочастотному моніторингу підлягають РЕЗ відповідача, щодо яких останнім отримано дозволи на експлуатацію, незалежно від приналежності до певного виду радіотехнологій.

Разом із тим, з огляду на завершення термінів використання радіотехнології аналогового телевізійного мовлення, що визначені на загальнодержавному рівні, та План розвитку національного телерадіоінформаційного простору, Уряд України постановою від 13.06.2018 року № 509 вніс зміни до Плану використання радіочастотного ресурсу України стосовно вказаних термінів, відповідно до яких дію аналогового телевізійного мовлення припинено у місті Києві та Кіровоградській області 31.07.2018 року, а на всій території України - 31.08.2018 року.

У вищезазначеній постанові Кабінету Міністрів України, яка є обов`язковою до виконання, зазначено про необхідність Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Міністерству оборони, Службі безпеки, Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, разом з Національною радою з питань телебачення і радіомовлення та іншими заінтересованими органами вживати заходів до забезпечення впровадження перспективних радіотехнологій.

Враховуючи План використання радіочастотного ресурсу України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.2006 № 815 (зі змінами), щодо завершення термінів використання радіотехнології аналогового телевізійного мовлення, а саме 31.07.2018 року у м. Києві та Кіровоградській області, керуючись статтею 22 Закону України "Пре телебачення і радіомовлення", Планом розвитку національного телеінформаційного простору, Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення прийняла рішення від 26.07.2018 року № 1157 щодо втрати чинності з 01.08.2018 року ліцензії на мовлення HP № 00135-м від 19.01.2016, ТОВ "ТЕЛЕКАНАЛ "МЕГА", м. Київ, з 01.08.2018 року в частині докладних характеристик каналу (мережі) мовлення у м. Києві та Кіровоградській області та приведення вказаної ліцензії на мовлення у відповідність до Плану використання радіочастотного ресурсу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.2006 № 815 (зі змінами), шляхом переоформлення, вилучивши канали мовлення, які підлягають вимкненню.

Крім того, Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення прийнято рішення від 29.08.2018 № 1324 щодо втрати чинності ліцензії на мовлення HP № 00135-м 19.01.2016, HP № 00132-м від 06.08.2014 Товариства з обмеженою відповідальністю "Телеканал "Мега", м. Київ, з 01.09.2018 року в частині докладних характеристик каналу (мережі) мовлення.

Водночас вищезазначені норми Закону України "Про радіочастотний ресурс України" та Положення, а також умови Договору на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів № 2004/354м-16 від 01.10.2016 передбачають, що позивач надає послуги з радіочастотного моніторингу тих РЕЗ, які використовуються особою, що має дозвіл на їх використання, і відповідно саме надані послуги має оплачувати відповідач.

Оскільки, згідно з обов`язковою для виконання постановою Кабінету Міністрів України припинено трансляцію аналогового телебачення з 31.08.2018, відповідач не використовує РЕЗ, які транслювали аналогові канали. Обставини щодо припинення використання відповідних РЕЗ підтверджено доданими до матеріалів справи документами. Отже, наявність чи відсутність чинних ліцензій та дозволів не впливає на обов`язок суб`єктів телекомунікаційних відносин дотримуватись вимог чинної постанови КМУ та не транслювати аналогове телебачення і відповідно не використовувати РЕЗ, які його транслюють.

Отже, беручи до уваги те, що відповідач не здійснює діяльність, пов`язану із застосуванням радіоелектронних засобів та/або випромінювальних пристроїв, що випромінюють електромагнітну енергію в навколишній простір у межах радіочастотного ресурсу, і не використовує у своїй діяльності радіоелектронні засоби телевізійного мовлення відповідно до виданих дозволів на їх експлуатацію, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про визнання укладеним з 01.01.2019 року Додатку № 1 до Договору від 01.10.2016 № 2004/354м-16 про надання послуг проведення радіочастотного моніторингу РЕЗ, які не діють внаслідок нормативної заборони, є необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на приписах норм чинного законодавства України.

Слід також зазначити, що відповідно абзацу 22 статті 1 Закон України "Про радіочастотний ресурс України" радіочастотний моніторинг - збирання, оброблення, збереження та аналіз даних про параметри випромінювання РЕЗ, які діють у відповідних смугах радіочастот.

Як було вказано вище, пунктами 1.11 та 1.12 Положення № 1599 встановлено, що перелік РЕЗ, стосовно яких проводяться роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ, визначається УДЦР і наводиться у засвідчених сторонами додатках до договору; дані щодо виданих (анульованих) дозволів на експлуатацію РЕЗ враховуються шляхом внесення змін у додаток до договору.

Отже, відповідно до пункту 1.11 Положення УДЦР дійсно має визначати такий перелік РЕЗ, стосовно яких проводяться роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом. Водночас, у даному випадку слід виходити з того, що визначення УДЦР переліку РЕЗ, стосовно яких проводяться роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ, не є безумовною підставою для автоматичного включення їх до договору, оскільки цей Перелік погоджується сторонами і наводиться у засвідчених додатках до договору за наявності на те правових підстав.

Користування радіочастотним ресурсом - це діяльність, пов`язана із застосуванням радіоелектронних засобів, а дозвіл на експлуатацію - це документ, який засвідчує право власника конкретного радіоелектронного засобу або випромінювального пристрою на його експлуатацію протягом визначеного терміну в певних умовах (абзаци четвертий та восьмий статті 1 Закон України "Про радіочастотний ресурс України").

Тому, оскільки власник конкретного радіоелектронного засобу не має право його експлуатувати внаслідок встановленої державою заборони (тобто з незалежних від користувача причин), а дані щодо виданих (анульованих) дозволів на експлуатацію РЕЗ враховуються (тобто, беруться до уваги, але не є обов`язковими), суд дійшов висновку про те, що сам по собі факт наявності чинного дозволу на експлуатацію у відповідний період не є автоматичною підставою для укладення угоди про надання послуг (робіт) з радіочастотного моніторингу, та, як наслідок, їх оплати, навіть якщо УДЦР за своєї ініціативи включив відповідні РЕЗ до Переліку, стосовно яких проводяться роботи.

Обставини наявності чи відсутності звернення користувача відповідно до статті 45 Закону України "Про радіочастотний ресурс України" із заявою про анулювання чинного дозволу на використання РЕЗ не має значення, оскільки таке звернення є правом, а не обов`язком.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року в справі № 910/11105/19.

Суд також звертає увагу на те, що у матеріалах справи наявна належним чином засвідчена копія підписаної уповноваженими представниками сторін Додаткової угоди № 1 від 31.08.2018 до Договору від 01.10.2016 № 2004/354м-16, пунктами 1, 2 якої передбачено, що, у зв`язку із анулюванням всіх дозволів на експлуатацію РЕЗ замовника (відповідача), сторони за взаємною згодою вирішили розірвати наведений Договір з 01.09.2018 року; подальше виконання сторонами своїх прав та/або обов`язків по Договору припиняється.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимоги позивача про визнання укладеним з 01.01.2019 року Додатку № 1 до Договору від 01.10.2016 № 2004/354м-16.

Крім того, у позовній заяві Державне підприємство "Український державний центр радіочастот" просило суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 2 995,44 грн., що становить вартість виконаних позивачем протягом 01.01.2019 - 29.02.2020 робіт за Договором від 01.10.2016 № 2004/354м-16.

Проте суд не вбачає правових підстав для задоволення цієї вимоги позивача з огляду на те, що сам по собі факт наявності чинного дозволу на експлуатацію не є автоматичною підставою для оплати наданих послуг (робіт) з радіочастотного моніторингу, тоді як судом під час розгляду даної справи було встановлено наявність встановленої державою заборони на експлуатацію відповідних радіоелектронних засобів відповідача у період, за який позивач нараховував спірну заявлену до стягнення суму заборгованості.

Слід також зазначити наступне.

У пункті 3.1 Договору від 01.10.2016 № 2004/354м-16 сторони погодили, що ціна виконаних робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ, визначається на підставі чинних тарифів на роботи (послуги) Державного підприємства "Український державний центр радіочастот", затверджених у встановленому порядку, за один календарний місяць, залежить від кількості РЕЗ, щодо яких проводилися роботи і не включає податок на додану вартість. Податок на додану вартість нараховується згідно із законодавством України. Розрахунок ціни робіт здійснюється на підставі Додатку до Договору, що є його невід`ємною частиною.

Виконання робіт підтверджується відповідними актами виконаних робіт, підписаними обома сторонами (пункт 3.2 Договору).

Відповідно до пункту 3.3 Договору виконавець після закінчення проведення робіт оформлює рахунки за виконані роботи та разом з актами виконаних робіт надсилає на адресу замовника до кінця місяця, протягом якого виконувались роботи.

За умовами пункту 3.4 наведеного правочину розрахунки між виконавцем і замовником за роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ, проводяться шляхом перерахування суми, що вказана в платіжному документі, на поточний рахунок виконавця не пізніше 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений рахунок).

Проте судом встановлено, що позивачем у спірний період проігноровано покладений на нього обов`язок щомісячного оформлення рахунків за виконані роботи та надсилання їх разом з актами виконаних робіт на адресу замовника до кінця місяця, протягом якого виконувались роботи.

Так, єдиний рахунок № 18298 від 21.12.2019 на суму 2 567,52 грн. за надані протягом січня-грудня 2019 року послуги разом з актом № 19-18298 направлено позивачем на адресу відповідача лише у грудні 2019 року, а рахунки № 1561 від 31.01.2020 на суму 213,96 грн. та № 2885 від 26.02.2020 на суму 213,96 грн. за надані протягом січня-лютого 2020 року послуги разом з відповідними актами направлено позивачем на адресу відповідача лише у червні 2020 року.

В обґрунтування затримки направлення наведених документів на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Телеканал "Мега", позивач посилався на впровадження карантину та простій підприємства.

Проте означені посилання судом відхиляються з огляду на те, що позивачем не наведено жодних причин та обставин, а також не підтверджено належними доказами поважності причин невчасного оформлення та направлення відповідачу цих документів, зокрема, у період, який передував моменту запровадження карантину. Крім того, позивачем не надано й доказів простою Державного підприємства "Український державний центр радіочастот".

У той же час самі по собі посилання позивача на простій Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" та неможливість вчасного направлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Телеканал "Мега" відповідних документів ставлять під сумнів факт вчинення позивачем будь-яких дій, направлених на виконаних зобов`язань за Договором у спірний період.

Суд також звертає увагу на те, що вартість робіт, зазначена в рахунках № 18298 від 21.12.2019, № 1561 від 31.01.2020 та № 2885 від 26.02.2020, була фактично визначена позивачем з урахуванням Додатку № 1 до Договору (визнати укладеним який позивач просив у позовній заяві), який на час оформлення та направлення наведених документів відповідачу підписаний між сторонами, або визнаний укладеним в судовому порядку з 01.01.2019 року, не був.

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевказані встановлені судом обставини, а також зважаючи на те, що позивачем у встановленому законом порядку не доведено належними доказами тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телеканал "Мега", суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову Державного підприємства "Український державний центр радіочастот".

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача та компенсації останньому не підлягають.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4. Відповідно до підпункту 17.5. пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 29.12.2020 року.

Суддя В.С. Ломака