ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2020 р. м. Київ Справа № 911/2440/20

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Манілець А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Термобуд Стандарт», м. Рава-

Руська Жовківського району Львівської області,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Буд Компані», м. Ірпінь Київської області,

про стягнення 158 740,83 грн.

за участю представників:

від позивача: Янчук О.С., адвокат, ордер АІ №1050831 від 19.08.2020;

від відповідача: Шейко В.В., адвокат, ордер АА №0002628 від 07.09.2020;

СУТЬ СПОРУ:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю Термобуд Стандарт, м. Рава-Руська Жовківського району Львівської області (далі по тексту ТОВ «Термобуд Стандарт») звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 20.08.2020 № 20/08/1-2020 до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Комфорт-Буд Компані, м. Ірпінь Київської області (далі по тексту ТОВ «Комфорт-Буд Компані»), в якому просить суд стягнути з відповідача 158 740,83 грн. заборгованості, з яких:

146 070,61 грн. попередньої оплати та

12 670,22 грн. пені за прострочення поставки товару (розрахованої станом на 18.08.2020), у зв`язку із порушенням відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу від 11.09.2019 № 11/09/19 ДП, а також просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 381,12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.09.2019 між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу №11/09/19, за умовами якого відповідач зобов`язався постачати позивачу будівельні матеріали, а позивач приймати та оплачувати товар на умовах 100% передоплати. Строк поставки товару був визначений протягом п`яти робочих днів з дня отримання передоплати. За період дії договору позивач здійснив оплату за товар в сумі 1168 468,08 грн., однак відповідач поставив позивачу товар на суму 1 022 397,47 грн. Позивач твердить, що відповідач недопоставив позивачу товар на суму 146 070,61 грн., тобто відповідач прострочив поставку оплаченого товару та не повідомив позивача про причини, не озвучив заплановану дату поставки або дату повернення коштів.

За таких обставин, позивач, посилаючись на частину 2 ст. 693 ЦК України вимагає повернення суми попередньої оплати в розмірі 146070,61 грн.

Крім того, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню на підставі пункту 9.3 договору за прострочення поставки загалом в сумі 12 670,22 грн. (на дату розрахунку 18.08.2020).

Ухвалою від 26.08.2020 відкрито провадження у справі №911/2440/20 в порядку спрощеного провадження із повідомленням сторін, розгляд справи призначений на 21.09.2020.

15.09.2020 до господарського суду надійшов відзив від 11.09.2020 на позову заяву, у якому відповідач заперечує проти позову та просить суд в позові відмовити повністю. Представник відповідача твердить, що позивач, отримуючи товар від відповідача, не повернув постачальнику жодної підписаної покупцем накладної. В тому числі до позову в якості доказів поставок товару, які позивач визнає такими, що відбулися, позивач подав накладні, у яких підпис та печатка ТОВ «Термобуд Стандарт» відсутні.

Відповідач твердить, що товар на спірну суму 146070,61 грн. був поставлений відповідачем позивачу відповідно до накладних №3 від 28.01.2020 на суму 66 534,17 грн.; №7 від 13.02.2020 на суму 12 556,79 грн., №8 від 28.02.2020 на суму 63 419,68 грн. та №9 від 17.03.2020 на суму 3559,97 грн. Вказані накладні так само як і попередні, були передані в офіс покупця, однак підписані та завірені печаткою примірники вказаних накладних не були повернуті продавцю, як і попередні.

Відповідач твердить, що оплата за вказаний товар, як і поставки за вищеперерахованими накладними були здійснені поза межами строку дії договору купівлі-продажу, який був встановлений до 30.12.2019, у зв`язку з чим незаконним є застосування до спірних поставок договірних штрафних санкцій.

Відповідач твердить, що 03.02.2020 між позивачем та відповідачем було також укладено договір підряду з влаштування фасадів, і спірний товар було фактично передано позивачу на виконання договору підряду, однак роботи за договором були призупинені у зв`язку із запровадженням карантину, про що позивач був повідомлений письмово.

Відповідач твердить, що позивач не отримує від відповідача будь-які письмові повідомлення, листи, претензії та не надає на них відповідь, а з позовом звернувся після звернення ТОВ «Комфорт-Буд Компані» до Національної поліції у зв`язку із зникненням з об`єкту вартісного обладнання.

Відповідач твердить, що у встановленому законом порядку зареєстрував у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні за спірними поставками, які позивачем були включені до податкового кредиту.

За таких обставин, відповідач твердить, що належним чином виконав свої зобов`язання з поставки товару та належно оформив господарську операцію первинними документами, а безпідставне не підписання позивачем видаткових накладних не є підставою вважати господарську операцію з поставки такою, що не відбулася.

18.09.2020 від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 21.09.2020 в судовому засіданні оголошено перерву до 05.10.2020.

01.10.2020 від позивача надійшла відповідь від 23.09.2020 №23/09/2-2020 на відзив, у якій позивач спростовує аргументи відповідача.

Позивач твердить, що відповідач не поставляв товар на суму 146070,61 грн. за накладними №3 від 28.01.2020, №7 від 13.02.2020, №8 від 28.02.2020, та №9 від 17.03.2020 та не передавав накладні в офіс позивача, відповідач не здійснював в ці дати доставку товару на об`єкт позивача або в будь-яке погоджене сторонами місце.

Щодо закінчення строку дії договору позивач твердить, що відповідачем були виставлені рахунки на оплату із посиланням на реквізити договору поставки, відповідач прийняв оплату із посиланням на виставлені рахунки, а пунктом 12.1 договору поставки було передбачено його дію до повного виконання сторонами зобов`язань.

Позивач твердить, що невиконання зобов`язань з поставки і відмова погодити дату поставки або дату повернення передоплати були причиною звернення позивача до відповідача із претензією №1 від 24.06.2020 з вимогою повернути передоплату, яка відповідачем була проігнорована.

Позивач заперечує твердження відповідача про те, що товар було поставлено на виконання договору підряду, посилаючись на те, що у виставлених рахунках на оплату містились реквізити саме договору поставки, а виконання договору підряду взагалі не було розпочато.

Позивач твердить, що реєстрація податкових накладних є обов`язком відповідача, який настає у разі виникнення податкових зобов`язань протягом податкового періоду відповідно до події, яка сталася раніше: від дати зарахування коштів або дати відвантаження товарів. Оскільки товар був оплачений, позивач має право на податковий кредит, відтак за відсутності повернення передоплати у позивача відсутні підстави для здійснення коригування.

01.10.2020 від позивача надійшло клопотання від 23.09.2020 №23/09/1-2020 про надання завірених копій документів: рахунків, за якими здійснювалась оплата, доказів надсилання претензії, копії видаткових накладних, за якими частина предоплаченого товару було відповідачем поставлена.

Ухвалою від 05.10.2020 суд оголосив перерву у судовому засіданні до 19.10.2020 та зобов`язав позивача та відповідача скласти та подати суду підписаний акт звірки розрахунків за договором купівлі-продажу №11/09/19 ДП від 11.09.2019.

16.10.2020 від позивача надійшло клопотання від 15.10.2020 №15/10/1-20 про надання додаткових доказів по справі, зокрема доказів направлення відповідачу акту звірки, оборотно-сальдової відомості, картки рахунку по контрагенту ТОВ «Комфорт-Буд Компані», реєстру накладних за жовтень, листопад, грудень 2019 тощо.

19.10.2020 від відповідача надійшли додаткові пояснення від 13.10.2020 у яких відповідач твердить, що придбав товар, вказаний у спірних видаткових накладних №3 від 28.01.2020, №7 від 13.02.2020, №8 від 28.02.2020, та №9 від 17.03.2020 раніше, товар був доставлений на об`єкт позивача за адресою м. Львів, вул. Замарстинівська 43, на доказ чого подає видаткові накладні (ТОВ «Комфорт-Буд Компані» покупець) та товарно-транспортні накладні (місце доставки м. Львів, вул. Замарстинівська 43, вантажоодержувач ТОВ «Комфорт-Буд Компані»).

В судовому засіданні 26.10.2020 судом оголошено перерву до 19.10.2020, про що представники сторін були повідомлені особисто під розпис.

21.10.2020 від позивача надійшло клопотання від 20.10.2020 №20/10/1-2020 про надання додаткових доказів по справі: листа ПП «Юніма-3», яке надавало послуги з охорони об`єкту за адресою м. Львів вул. Замарстинівська 43, відповідно до якого вказана особа заперечує факт заїзду на об`єкт 28.01.2020, 13.02.2020, 28.02.2020 та 17.03.2020 транспортних засобів компанії ТОВ «Комфорт-Буд Компані» або будь-яких інших.

В судовому засіданні 26.11.2020 суд оголосив перерву до 09.11.2020, про що представники обох сторін були повідомлені особисто під розпис.

В процесі вивчення доданих до справи документів та встановлення реального руху товарів з метою усунення суперечностей у позиціях обох сторін, суд, керуючись частиною четвертою ст. 74 ГПК України, ухвалою від 30.10.2020 витребував від Жовківської ДПІ Головного управління ДПС у Львівській області інформацію про те, чи включило ТОВ Термобуд-Стандарт податкові накладні від ТОВ Комфорт-Буд Компані до реєстру податкових накладних та чи включило суми ПДВ за цими накладними до податкового кредиту. Відповідь від органу ДПС не надійшла.

09.11.2020 від відповідача надійшло клопотання від 05.11.2020 про залучення документів до матеріалів справи: фотоматеріалів, які, на твердження відповідача, мають підтверджувати реальне виконання відповідачем робіт з улаштування фасадів на об`єкті позивача, та відповідно спростовувати твердження позивача про те, що товари для облаштування фасадів не поставлялись, а роботи не виконувались.

В судовому засіданні 09.11.2020 судом було оголошено перерву до 30.11.2020 з метою отримання витребуваних документів від Жовківської ДПІ Головного управління ДПС у Львівській області.

20.11.2020 від відповідача надійшло клопотання від 30.10.2020 про залучення додаткових документів до матеріалів справи: повних реєстрів документів «реалізація товару і послуг» за 11.09.2019 31.03.2020 ТОВ «Комфорт-Буд Компані» та по контрагенту ТОВ «Термобуд Стандарт».

23.11.2020 від позивача надійшло клопотання від 23.11.2020 №23/11/1-2020 про надання додаткових доказів у справі: реєстру документів (вхідних) за січень, лютий та березень 2020 ТОВ «Термобуд Стандарт».

В судовому засіданні 30.11.2020 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

11.09.2019 між ТОВ «Комфорт-Буд Компані» (постачальник) та ТОВ «Термобуд Стандарт» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №11/09/19 ДП, відповідно до умов якого:

- постачальник зобов`язується постачати товар (будівельні матеріали), а покупець зобов`язується прийняти та вчасно здійснити оплату (пункт 1.1);

- товар повинен бути поставлений терміном до 5 робочих днів з дня отримання передоплати (пункт 5.1);

- поставка здійснюється автомобільним транспортом постачальника (пункт 5.3);

- перехід ризиків та права власності на продукцію, що є предметом поставки за цим договором, відбувається в момент передачі продукції по видатковій накладній та Акту приймання-передачі продукції (пункт 5.5);

- розрахунок за товар, що постачається, здійснюється шляхом передоплати в розмірі 100% суми кожної поставки (пункт 7.1);

- за прострочення передачі продукції, передачу меншої кількості продукції, ніж передбачено цим договором, постачальник виплачує покупцеві за вимогою останнього пеню в розмірі 0,05% від вартості недопоставленої продукції за кожен день прострочення (пункт 9.3);

- договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками та діє до 30.12.2019, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 12.1 договору). Зміни у цей договір набирають чинності з моменту належного оформлення відповідної додаткової угоди, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому договорі або у чинному законодавстві (пункт 12.4).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання умов договору поставки позивач сплачував відповідачу за товар згідно наступних платіжних доручень:

від 13.09.2019 №619 на суму 50 000,00 грн.

від 16.09.2019 № 627 на суму 50 000,00 грн.;

від 19.09.2019 №2706 на суму 50 000,00 грн.;

від 26.09.2019 №2753 на суму 50 000,00 грн.;

від 27.09.2019 №2763 на суму 50 000,00 грн.;

від 30.09.2019 №2765 на суму 50 000,00 грн.;

від 09.10.2019 №2807 на суму 100 000,00 грн.;

від 16.10.2019 №2834 на суму 100 000,00 грн.;

від 06.11.2019 №67 на суму 200 000,00 грн.;

від 07.11.2019 №76 на суму 100 000,00 грн.;

від 20.11.2019 №2922 на суму 12 160,00 грн.;

від 20.11.2019 №2919 на суму 25 658,50 грн.;

від 03.12.2019 №164 на суму 50 000,00 грн.;

від 03.12.2019 №168 на суму 26 887,42 грн.;

від 12.12.2019 №230 на суму 26 769,29 грн.;

від 12.12.2019 №231 на суму 80922,26 грн.

На виконання договору поставки відповідач здійснював поставку позивачу товару за наступними видатковими накладними:

від 27.09.2019 №2 на суму 165 291,01 грн.;

від 31.10.2019 №8 на суму 239 016,96 грн.;

від 14.11.2019 №3 на суму 145 117,44 грн.;

від 21.11.2019 №4 на суму 331 496,86 грн.;

від 13.12.2019 №11 на суму 25 658,50 грн.;

від 13.12.2019 №12 на суму 76 769,29 грн.;

від 13.12.2019 №13 на суму 12 160,00 грн.;

від 13.12.2019 №14 на суму 26 887,42 грн.

Відтак, станом на 30.12.2019 позивачем було оплачено товар на суму 1 022 397,47 грн., відповідачем було поставлено товар на суму 1 022 397,48 грн., відтак, на дату закінчення строку дії договору поставки 30.12.2019 в розрахунках між сторонами мало місце розходження в 0,01 грн.

Між тим, відповідач виставив позивачу рахунки для оплати загалом на суму 139 551,19 грн., а саме:

рахунок на оплату №2 від 24.01.2020 на суму 60 014,75 грн. (підстава договір купівлі-продажу №11/09/19 ДП від 11.09.2019);

рахунок на оплату №4 від 05.02.2020 на суму 12 556,79 грн. (підстава договір купівлі-продажу №11/09/19 ДП від 11.09.2019);

рахунок на оплату №5 від 12.02.2020 на суму 63 419,68 грн. (підстава договір купівлі-продажу №11/09/19 ДП від 11.09.2019);

рахунок на оплату №6 від 17.03.2020 на суму 3 559,97 грн. (підстава договір купівлі-продажу №11/09/19 ДП від 11.09.2019).

Позивач сплатив відповідачу грошові кошти в сумі 146 070,61 грн., а саме платіжними дорученнями:

від 28.01.2020 №3024 на суму 66534,17 грн. (згідно рахунку №2 від 24.01.2020);

від 13.02.2020 №394 на суму 12 556,79 грн. (згідно рахунку №4 від 05.02.2020);

від 28.02.2020 №458 на суму 18 000,00 грн. (згідно рахунку №5 від 12.02.2020);

від 17.03.2020 №512 на суму 3559,97 грн. (згідно рахунку №6 від 17.03.2020);

від 17.03.2020 №510 на суму 45 419,68 грн. (згідно рахунку №5 від 12.02.2020).

Відповідач склав, підписав та скріпив печаткою видаткові накладні, загалом на суму 146 070,61 грн., а саме:

№3 від 28.01.2020 на суму 66 534,17 грн. ( товар у накладній відповідає товару, зазначеному у рахунку №2 від 24.01.2020 частково, поставлено товару більше, ніж зазначено в рахунку);

№7 від 13.02.2020 на суму 12 556,79 грн. (товар у накладній відповідає товару, зазначеному у рахунку на оплату №4 від 05.02.2020);

№8 від 28.02.2020 на суму 63 419,68 грн. (товар у накладній відповідає товару, зазначеного у рахунку на оплату №5 від 12.02.2020);

№9 від 17.03.2020 на суму 3559,97 грн. (товар у накладній відповідає товару, зазначеному у рахунку на оплату №6 від 17.03.2020).

Вказані накладні містяться у реєстрах відповідача «реалізація товарів та послуг» (зведені бухгалтерські регістри).

Суд звертає увагу на позицію постанови Верховного Суду, викладену у постанові від 29.01.2020 у справі №916/922/19 щодо необхідності дослідження реального руху товару та відображення операцій з купівлі товару у податковому обліку продавця та покупця.

Відповідач як продавець склав та зареєстрував у ЄРПН податкові накладні, копії яких разом із квитанціями про реєстрацію додані до матеріалів справи:

№3 від 28.01.2020 (загальна сума 66534,17 грн., ПДВ 11089,03 грн.), дата реєстрації 07.02.2020 15:31 за №;

№8 від 13.02.2020 (загальна сума 12556,79 грн., ПДВ 2092,80 грн.), дата реєстрації 02.03.2020 18:01 за №;

№9 від 28.02.2020 (загальна сума 63419,68 грн., ПДВ 10569,95 грн.), дата реєстрації 13.03.2020 16:55 за №4;

№10 від 17.03.2020 (загальна сума 3559,97 грн., ПДВ 593,33 грн.), дата реєстрації 14.04.2020 19:38 за №.

При цьому позивач не заперечує про включення вказаних накладних до декларації з ПДВ, а також щодо включення сум ПДВ за ними до податкового кредиту, та відсутність здійснення коригування станом на час розгляду справи.

Згідно із частиною 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом.

Відповідно до абзаців першого, другого, п`ятого пункту 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відповідно до пунктів 7,8,9 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ від від 29.12.2010, № 1246, отримувач (покупець) - платник податку має право звіряти дані отриманих податкової накладної та/або розрахунку коригування на відповідність даним Реєстру.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку.

За операціями з постачання послуг нерезидентом податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються зареєстрованим на території України отримувачем (покупцем) - платником податку таких послуг.

Розрахунок коригування, складений постачальником (продавцем) до податкової накладної, складеної на отримувача (покупця) - платника податку, підлягає реєстрації:

постачальником (продавцем), якщо передбачається збільшення суми компенсації вартості товарів/послуг на користь такого постачальника (продавця) або коригування кількісних і вартісних показників у підсумку не змінює суми такої компенсації;

отримувачем (покупцем), якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг на користь їх постачальника (продавця), для чого постачальник (продавець) надсилає складений розрахунок коригування отримувачу (покупцю).

Суд звертає увагу на те, що

сума оплати за вищенаведеними платіжними дорученнями (146 070,61 грн.) відповідає саме вартості товару у видаткових накладних (146070,61 грн.), а не у рахунках на оплату (139 551,19 грн.);

дати платіжних доручень (28.01.2020, 13.02.2020, 28.02.2020 17.03.2020) відповідають датам поставки, вказаним у видаткових накладних (28.01.2020, 13.02.2020, 28.02.2020 17.03.2020), а не датам рахунків на оплату (24.01.2020, 05.02.2020, 12.02.2020, 17.03.2020), відтак, позивач знав про існування накладних, їх зміст, про склад та вартість товару, зазначеного в них станом на дати проведення оплат та здійснював оплати відповідно до змісту накладних, а не рахунків.

Щодо тверджень представника відповідача про те, що спірні відносини відбувались поза межами регулювання договору купівлі-продажу №11/09/19 ДП від 11.09.2019, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

У пунктах 12.1, 12.2 договору купівлі-продажу від 11.09.2019 сторони встановили строк дії договору до 30.12.2019 без можливості його пролонгації, однак встановили, що договір є чинним у будь-якому випадку до повного виконання своїх зобов`язань у повному обсязі, що відповідає положенням зокрема частини 4 ст. 631 ЦК України.

Як встановлено судом, станом на 30.12.2019 між сторонами не було невиконаних зобов`язань, мало місце розходження у розрахунках на 0,01 грн. У зв`язку з цим договір купівлі-продажу №11/09/19 ДП був припинений у зв`язку із спливом строку, на який його було укладено.

Пунктом 12.4 Договору сторони узгодили, що зміни до договору (отже і щодо зміни строку договору) набирають чинності з моменту належного оформлення додаткової угоди. Доказів укладення такої додаткової угоди суду не подано.

З огляду на викладене, посилання у рахунках на оплату на реквізити вказаного договору не є підставою вважати, що спірні відносини сторін щодо поставки товару регулюються умовами припиненого договору купівлі-продажу №11/09/19 ДП. Рахунок-фактура за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документу, визначеним Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки ним не фіксується господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а носить лише інформаційний характер. Форма рахунку-фактури не належить до типових форм, що затверджуються Держкомстатом. Фактично рахунок-фактура є розрахунково-платіжним документом, що передбачає лише виставлення певної суми для оплати покупцю, а сам факт поставки має бути підтверджений видатковою накладною. Зазначена позиція викладена також в листах Мінфіну від 27.11.2006р. № 31-34000-20-23/25136, від 30.05.2011р. № 31-08410-07-27/13794.

Разом із тим, оплата позивачем грошових коштів із посиланням у призначенні платежу на реквізити виставлених відповідачем рахунків є прийняттям оферти та свідчить про встановлення між сторонами договірних зобов`язальних відносин поставки, за якими постачальник має обов`язок поставити товар належної якості, кількості та асортименті, а покупець має обов`язок його прийняти та оплатити.

Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Оскільки зміст правочину поставки між сторонами вбачається з вищенаведених рахунків, платіжних доручень, накладних, між сторонами виникли зобов`язальні відносини поставки, до яких застосовуються загальні положення про купівлю-продаж (частина 2 ст. 712 ЦК України) з особливостями, передбаченими главою 30 ГК України.

Видаткові накладні №3 від 28.01.2020, №7 від 13.02.2020, №8 від 28.02.2020, та №9 від 17.03.2020 з боку покупця не підписані. Позивач факт поставки товару за ними заперечує. Вказані накладні відсутні у реєстрах вхідних документів позивача (зведені бухгалтерські регістри). В Акті звірки розрахунків, складеному на виконання вимог ухвали суду від 05.10.2020 позивач відобразив заборгованість відповідача в сумі 146070,61 грн.

Позивач 24.06.2020 направив відповідачу претензію №1, якою вимагав повернути передоплату за непоставлений товар в сумі 146 070,61 грн., а також сплатити пеню в сумі 7 111,93 грн. за прострочення поставки товару (фіскальний чек «Укрпошти» від 24.06.2020), яка відповідачем отримана 24.07.2020, про що свідчить залучена до матеріалів справи копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач надав позивачу відповідь від 13.07.2020 на претензію №1 від 24.06.2020, у якій серед іншого зазначив про зловживання позивачем своїми правами, оскільки товар було передано відповідно до видаткових накладних №3 від 28.01.2020, №7 від 13.02.2020, №8 від 28.02.2020, та №9 від 17.03.2020, підписаний екземпляр яких не був повернутий постачальнику. У відповіді на претензію відповідач просив підписати, поставити печатку та повернути на адресу ТОВ «Комфорт-Буд Компані» спірні видаткові накладні. До відповіді на претензію було додано видаткові накладні №№3, 7, 8, 9 та податкові накладні № 3, 8, 9, 10 із квитанціями про реєстрацію в ЄРПН, про що свідчить копія опису вкладення у цінний лист від 31.07.2020 (копія відповіді на претензію, опису вкладення в лист, накладної «Укрпошти №311 додані до матеріалів справи).

Вказані документи були повторно направлені позивачу ТОВ «Термобуд Стандарт» також листом від 17.08.2020 №1826, та отримані ним 28.08.2020, про що свідчать залучені до матеріалів справи копія опису вкладення в лист, накладної «Укрпошти», рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та роздруківка трекінгу відстеження пересилання поштового відправлення з офіційного сайту «Укрпошти».

Суд, в межах матеріалів, поданих сторонами, дослідив реальний рух товару за спірними накладними, та встановив, що товар, вказаний у видаткових накладних, був придбаний ТОВ «Комфорт-Буд Компані» у постачальників ТОВ «Лембегрбуд», ТОВ «ТСК-Комфорт», ТОВ «Стемакс», ТОВ «Будпроект-Захід», ТОВ «Євромета», ТОВ «Ферозіт» та доставлений на об`єкт позивача ТОВ «Термобуд Стандарт» за адресою м. Львів вул. Замарстинівська 43, протягом вересня-грудня 2019, про що свідчать залучені до матеріалів справи копії видаткових накладних та товарно-транспортних накладних (одержувач ТОВ «Комфорт-Буд Компані»).

Відтак твердження позивача, засноване на листі ПП «Юніма-3» від 20.10.2020 №18, щодо того, що 28.01.2020, 13.02.2020, 28.02.2020 та 17.03.2020 на об`єкт не здійснювався заїзд транспортних засобів, не спростовує факт доставки спірного товару на об`єкт позивача.

Матеріалами справи підтверджується неналежне виконання покупцем ТОВ «Термобуд Стандарт» обов`язку щодо підписання та оформлення видаткових накладних з наступним поверненням оформленого примірника постачальнику. Зокрема, до позову додані копії видаткових накладних (за період до 30.12.2019), за якими позивач факт поставки не заперечує, однак які підписані лише постачальником ТОВ «Комфорт-Буд Компані». Лише 01.10.2020 позивач подав суду копії накладних, підписаних та скріплених печаткою стороною покупця.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

З огляду на викладене, відповідач доставив товар у розпорядження покупця на його об`єкт за адресою м. Львів, вул. Замарстинівська 43, склав та підписав видаткові накладні, та зареєстрував відповідно до закону податкові накладні, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави твердити про невиконання відповідачем обов`язків за договором поставки.

Відповідно до ст.ст. 689,690 ЦК України покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Якщо покупець (одержувач) відмовився від прийняття товару, переданого продавцем, він зобов`язаний забезпечити схоронність цього товару, негайно повідомивши про це продавця.

За таких обставин, прийняття товару є обов`язком покупця, а не його правом.

Суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 15.09.2020 №920/618/18, відповідно до якої за умови існування передбачених законом достатніх правових підстав відмова покупця від прийняття та оплати товару може проявлятися у юридично значимих діях покупця, спрямованих на фактичне повернення поставленого товару, і такі дії мають вчинятися покупцем у межах строку, визначеного договором для приймання товару.

У даному випадку, маючи на об`єкті доставлений товар, який, за позицією позивача, йому у власність не надходив, покупець не здійснив жодних дій щодо відмови у його прийнятті, не повідомив продавця про необхідність вивезти чи іншим чином розпорядитися товаром. При цьому документальних підстав для зберігання товару відповідача на об`єкті позивача суду не подано.

З огляду на викладене, відмова продавця від підписання видаткових накладних за наявності реального руху матеріальних цінностей не може бути розцінена судом як відсутність поставки та порушення зобов`язань з боку постачальника.

Додатково суд звертає увагу на те, що між сторонами було укладено Договір підряду №КБК-03/02/20-2 від 03.02.2020 з влаштування фасаду за адресою м. Львів вул. Замарстинівська 43, за яким роботи передбачалося виконувати із матеріалів замовника ТОВ "Термобуд Стандарт", відтак, вбачається, що спірні поставки матеріалів дійсно передбачалися під виконання договору підряду від 03.02.2020. За вказаним договором виконання робіт підрядником ТОВ "Комфорт-Буд Компані" було прострочено, у звязку з чим у червні-липні 2020 між сторонами виник спір щодо прийняття робіт та щодо окремо оплачених матеріалів. Однак, дослідження відносин сторін за договором підряду не належить до предмету розгляду справи №911/2440/20.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, позов товариства з обмеженою відповідальністю «Термобуд Стандарт» про стягнення попередньої оплати за непоставлений товар та пені за прострочення поставки із заявлених підстав не належить до задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові товариству з обмеженою відповідальністю «Термобуд Стандарт» відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 28.12.2020.

Суддя О.В. Конюх