ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2020 року Справа № 912/1748/20

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Орєшкіної Е.В., Подобєда І.М.

секретар судового засідання Грачов А.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Прилуцький М.М., договір про надання правничої допомоги №б/н від 25.05.2020, адвокат;

від відповідача: представник не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Маловисківської міської ради Маловисківського району Кіровоградської області на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.09.2020 у справі №912/1748/20 (суддя Тимошевська В.В., повне рішення складено 25.09.2020)

за позовом Фермерського господарства "Прилуцький", с. Олександрівка Кіровоградської області

до Маловисківської міської ради Маловисківського району Кіровоградської області, м. Мала Виска Кіровоградської області

про визнання незаконним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

У травні 2020 року Фермерське господарство "Прилуцький" звернулося до Господарського суду Кіровоградської області із позовом до Маловисківської міської ради Маловисківського району Кіровоградської області про визнання незаконним та скасування рішення Маловисківської міської ради від 28 листопада 2019 року №1921 "Про затвердження Переліку земельних ділянок, призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону" у частині включення до переліку земельних ділянок комунальної власності Маловисківської міської ради Маловисківського району Кіровоградської області призначених для продажу права їх оренди на земельних торгах у формі аукціону, земельних ділянок:

- кадастровий номер: :02:000:9002, площею 67,93 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Маловисківської міської ради;

- кадастровий номер: :02:000:9004, площею 27,6601 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Маловисківської міської ради.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач є орендарем земельних ділянок, щодо яких Відповідачем прийнято оскаржуване рішення, а тому дії Відповідача щодо здійснення процедури продажу права оренди на орендовані Позивачем земельні ділянки іншим орендарям суперечать чинному праву оренди позивача та його переважному праву на поновлення договору оренди землі на новий строк.

Відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що законні права та інтереси Позивача Маловисківська міська рада не порушує, тоді як норми чинного законодавства України не передбачають можливості захисту права, яке може бути порушене в майбутньому. В позовній заяві не наведено належних обґрунтувань щодо законних обставин, на підставі яких було подано позов, доказів та не зазначено обґрунтованих посилань на відповідні нормативні акти. Крім того, оскаржуваним рішенням Маловисківська міська рада не розриває договір з Позивачем, не зобов`язує Позивача до вчинення певних дій, а лише передбачає можливість економічного планування та наповнення місцевого бюджету в подальшому.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 15.09.2020 у справі №912/1748/20 (суддя Тимошевська В.В.) позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Маловисківської міської ради від 28 листопада 2019 року №1921 "Про затвердження Переліку земельних ділянок, призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону" у частині включення до переліку земельних ділянок комунальної власності Маловисківської міської ради Маловисківського району Кіровоградської області призначених для продажу права їх оренди на земельних торгах у формі аукціону, земельних ділянок:

- кадастровий номер: :02:000:9002, площею 67,93 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Маловисківської міської ради;

- кадастровий номер: :02:000:9004, площею 27,6601 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Маловисківської міської ради.

Стягнуто з Маловисківської міської ради на користь Фермерського господарства "Прилуцький" 2 102,00 грн судового збору та 17 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду мотивовано тим, що включення земельних ділянок за кадастровими номерами :02:000:9002, 523180600:02:000:9004 до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності згідно оскаржуваного у справі рішення порушує приписи ч. 1 ст. 777 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та порушує передбачене наведеними нормами переважне право ФГ "Прилуцький" на поновлення Договору оренди землі і на порядок реалізації такого права.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Відповідач, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення, просив його скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- чинним законодавством не передбачено захисту можливого порушення права Позивача на майбутнє;

- дії Відповідача щодо формування переліку земельних ділянок, призначених для продажу права оренди на земельних торгах не можуть бути розцінені як незаконні та протиправні, оскільки в разі недосягнення згоди між Позивачем та Відповідачем в майбутньому щодо умов продовження договору оренди земельних ділянок, вони можуть передаватися в оренду на умовах аукціону;

- оскаржуваним рішенням Маловисківська міська рада не розриває договір з Позивачем, не зобов`язує його до вчинення певних дій, а лише передбачає можливість економічного планування та наповнення місцевого бюджету в подальшому;

- на час виникнення спору переважного права та законного сподівання у Позивача не виникло;

- Позивачем не доведено належними доказами наданих адвокатом послуг.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 19.10.2020 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.

16.11.2020 після усунення недоліків апеляційної скарги, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Подобєда І.М. для вирішення питання відкриття апеляційного провадження по справі здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В., Кузнецової І.Л.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.11.2020 зазначеною колегією суддів прийнято справу №912/1748/20 до свого провадження для вирішення питання відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Маловисківської міської ради Маловисківського району Кіровоградської області на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.09.2020. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Маловисківської міської ради Маловисківського району Кіровоградської області на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.09.2020 у справі №912/1748/20. Розгляд справи №912/1748/20 призначено в судовому засіданні на 16.12.2020 на 10.00 год. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького,65, зал засідань №511.

16.12.2020 у зв`язку з закінченням обставин, що стали підставою для автоматизованого перерозподілу 16.11.2020, по справі здійсненний повторний автоматизований розподіл, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В. та прийнято до розгляду зазначеною колегією суддів ухвалою від 16.12.2020.

У судовому засіданні 16.12.2020 повноважний представник Позивача проти апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Підтримав позицію, викладену у поданому ним до суду відзиві на апеляційну скаргу. Зазначив, що апеляційна скарга не ґрунтується на підставах скасування судового рішення та ухвалення нового, апелянтом не зазначено, які обставини залишися судом не з`ясованими та не доведеними, які норми матеріального та процесуального права неправильно застосовані судом чи порушені. Суд першої інстанції вже надав мотивовану оцінку аргументам Відповідача та не погодився з його доводами щодо відсутності порушень норм чинного законодавства та права оренди Позивача. Внесення спірних земельних ділянок до оскаржуваного переліку є початковим етапом продажу права оренди на земельну ділянку, який відповідно до ч.3 ст. 136 Земельного кодексу України заздалегідь виключає можливість передачі земельної ділянки в оренду у порядку реалізації переважного права на поновлення договору оренди землі. Наявне вчинення власником земельної ділянки дій, спрямованих на розпорядження нею до закінчення строку дії договору оренди землі. Відповідач будь-яких клопотань про зменшення судових витрат у зв`язку з їх неспівмірністю не заявляв, заявив про відмову у стягненні судових витрат. Судом витрати на професійну правничу допомогу були правомірно задоволені частково в сумі 17500,00 грн із заявлених 20000,00 грн. При цьому, судом враховані докази, що доводять витрати, та виключені витрати, які були продубльовано та визнані необґрунтованими. Будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права під час розподілу судових витрат не вбачається.

Відповідач участь повноважного представника в судовому засіданні 16.12.2020 не забезпечив. Надіслав до суду заяву від 02.12.2020, в якій просив апеляційну скаргу розглянути без участі його повноважного представника з урахуванням позиції, що викладена в апеляційній скарзі, рішення скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

З урахуванням положень ч. 12 ст. 270 ГПК України суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі повноважного представника Відповідача, який про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та просив здійснити розгляд справи без його участі.

Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив таке.

09.12.2011 між Маловисківською районною державною адміністрацією Маловисківського району Кіровоградської області (Орендодавець, Відповідач) та ФГ "Прилуцький" (Орендар, Позивач) укладено договір оренди землі (надалі - Договір), відповідно до умов якого в оренду ФГ "Прилуцький" передано земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 105,49 га, які знаходяться на території Олександрівської сільської ради, Маловисківського району Кіровоградської області, за кадастровими номерами: :02:000:9002 площею 67,93 га, :02:000:9003 площею 9,90 га, :02:000:9004 площею 27,6601 га (а.с. 15-26).

Договір укладено строком на 10 років та зареєстровано у Маловисківському районному відділі КРФЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.02.2012 за №4001093.

Договором передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

Право оренди ФГ "Прилуцький" на земельні ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зі строком дії до 21.02.2022, що підтверджено Витягом з реєстру (а.с. 27, 28).

28.11.2019 на сесії Маловисківської міської ради прийнято рішення №1921 "Про затвердження Переліку земельних ділянок, призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону" (а.с. 31).

Рішення прийнято з посиланням на ст. ст. 12, 83, 122, 124, 127, 134-139 Земельного кодексу України, Законів України "Про оренду землі" та "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

До затвердженого за вказаним рішенням переліку включено, у тому числі земельні ділянки кадастрові номери: :02:000:9002, площею 67,93 га; :02:000:9004, площею 27,6601 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Маловисківської міської ради Маловисківського району Кіровоградської області, та право оренди яких зареєстровано за Позивачем (а.с. 32-34).

16.12.2019 Позивач звернувся до Маловисківської міської ради з претензією про внесення змін до вищевказаного рішення в частині виключення із затвердженого переліку земельних ділянок за кадастровими номерами :02:000:9002, :02:000:9004 та про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою з відведення безоплатно фізичним особам у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею по 2 га за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :02:000:9002 (а.с. 39-40).

У зазначеній претензії ФГ "Прилуцький" вказано, зокрема, про порушення згідно прийнятого рішення його права оренди та переважного права на поновлення Договору, що суперечить вимогам ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Зазначена претензія була відхилена Відповідачем, про що зазначено у відповіді на претензію від 09.01.2020 №01-12/57 (а.с.41-45). Відповідачем зазначено, що досудове врегулювання господарських спорів не поширюється на спори про визнання недійсним актів державних та інших органів. Вказано про відсутність оспорення чи порушення прав ФГ "Прилуцький".

З підстав наведеного та вважаючи порушеними свої права внаслідок прийняття Маловисківськівською міською радою рішення № 1921 від 28.11.2019 в частині включення до Переліку земельних ділянок, призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону, земельних ділянок за кадастровими номерами :02:000:9002, :02:000:9004, які перебувають в оренді позивача, ФГ "Прилуцький" звернувся до господарського суду з позовом у даній справі.

Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.

Закон України "Про оренду землі" визначає оренду землі, як засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону).

Право оренди землі виникає з моменту державної реєстрації такого права, що передбачено частиною 1 ст. 19 Закону України "Про оренду землі та ст. 125 Земельного кодексу України.

Згідно частини 1 ст. 27 Закону України "Про оренду землі" захист прав орендаря на орендовану земельну ділянку забезпечується нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Згідно ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За визначенням договору оренди землі, наведеним в ст. 13 Закону України "Про оренду землі", це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом (ч. 2 ст. 4 Закону).

Наслідками закінчення строку дії договору оренди землі, згідно ст. 31 Закону України "Про оренду землі", є припинення договору оренди землі.

Одночасно, нормами ст. 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції Закону України від 17.02.2011 р. N 3038-VI, який набрав чинності з 12.03.2011, регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк.

Частиною 1 наведеної норми Закону встановлено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

В силу приписів частини 2 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Статтею 127 Земельного кодексу України передбачено, що органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом. Продаж земельних ділянок державної та комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) на конкурентних засадах у формі аукціону здійснюється у випадках та порядку, встановлених главою 21 цього Кодексу.

Положеннями частини 1 ст. 134 Земельного кодексу України унормовано обов`язковість продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них на конкурентних засадах (земельних торгах) та в частині 2 статті зазначено випадки, за яких земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них не підлягають продажу на конкурентних засадах.

У відповідності до частини 1 ст. 135 Земельного кодексу України земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що на земельних торгах не може бути використане переважне право купівлі.

Відповідно до частини 1 ст. 136 Земельного кодексу України організатор земельних торгів, яким згідно частини 3 ст. 135 цього Кодексу є, у тому числі орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права комунальної власності на земельні ділянки, визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами.

Згідно з частиною 3 ст. 136 Земельного кодексу України, земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Положеннями Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин (пункт 34. ст. 26 Закону).

Акти ради, прийняті в межах наданих повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території (ч. 1 ст. 73 Закону).

Спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку (ч. 2 ст. 77 Закону).

За нормами частини 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Вищевикладені положення свідчать про те, що реалізація органом місцевого самоврядування прав на розпорядження землями територіальних громад не є безумовною та необмеженою. За наявності наміру передавати земельну ділянку в оренду та при наявності попереднього орендаря, право та порядок вибору орендодавцем орендаря прямо обмежено передбаченим ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", ч. 1 ст.777 Цивільного кодексу України, переважним правом попереднього орендаря та законодавчо встановленим порядком реалізації такого права.

З огляду на викладене, правомірною є позиція суду першої інстанції, що включення земельних ділянок за кадастровими номерами :02:000:9002, :02:000:9004, які знаходяться у користуванні Позивача на праві оренди, яке триває до 21.02.2022, до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності згідно оскаржуваного у справі рішення порушує приписи ч. 1 ст. 777 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та порушує передбачене наведеними нормами переважне право Позивача на поновлення Договору оренди землі і на порядок реалізації такого права, бо згідно ч. 3 ст. 136 Земельного кодексу України можливість подальшого надання в користування цих земельних ділянок виключається.

Доводи відповідача стосовно того, що захист можливого порушеного права позивача на майбутнє чинним законодавством не передбачено також правомірно відхилені судом першої інстанції з підстав, наведених вище, бо ще до початку реалізації Позивачем процедури поновлення Договору оренди землі згідно правил ст. 33 Закону України "Про оренду землі" Відповідач вже розпочав вчиняти дії по розпорядженню земельними ділянками в такому порядку, який не передбачає реалізацію переважного права на поновлення договору.

Як зазначено вище, статтею 136 ЗК України визначено, що добір земельних ділянок, право оренди яких буде виставлено на земельні торги, є складовою частиною підготовки до проведення аукціону, та посилання апелянта, що вказане є актом планування доходів місцевого бюджету є помилковим.

Неврахування переважного перед іншими особами права наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, на укладання договору найму на новий строк, свідчить про ігнорування судової практики Європейського суду з прав людини у розрізі захисту права власності та є підставою для констатації порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у справі "Стрейтч проти Сполученого Королівства", суд дійшов висновку, що заявника слід вважати особою, яка мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження строку оренди, і - в цілях статті 1 Першого протоколу - таке законне сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих йому муніципалітетом Дорчестера за орендним договором (пункт 35).

Таким чином, судом першої інстанції правомірно задоволений позов у повному обсязі.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу за розгляд позовної заяви.

У позовній заяві позивачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які Позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи: судовий збір - 2102,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу - 20 000,00 грн.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу Позивачем надано:

1) договір про надання правової допомоги від 25.05.2020, укладений з адвокатом Прилуцьким М.М.;

2) опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, згідно якого: підготовка до участі у судовому розгляді 3 години по 500 грн/год, підготовка позовної заяви 5 годин по 1000 грн/год, підготовка пояснень, заперечень у судове засідання 10 годин по 500 грн/год, явка та участь у судовому засіданні, незалежно, чи воно відбулось 1000 грн за кожне судове засідання, підготовка й надання документальних доказів, виготовлення світлокопій, їх витребування тощо 2000 грн, юридичні консультації клієнту 10 годин по 500 грн, підготовка та виступ у судових дебатах 1000 грн, використання особистого транспорту 5000 грн. В описі сторони добровільно узгодили фіксовану суму оплати послуг адвоката у розмірі 20000 грн, яка є нижчою, ніж обрахована відповідно до наведених тарифів та не залежить від здійснених дій та послуг.

3) копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю №4584 від 26.02.2013.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі не подання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов висновку, що витрати у сумі 20 000,00 грн не відповідають реально наданому адвокатом обсягу послуг за договором про надання правової допомоги від 25.05.2020. Так судом відмовлено у стягненні витрат відповідно до п.1 опису (підготовка до участі у судовому розгляді), бо вони дублюються із тими, що визначені у п. 2 опису. По пункту 3 опису витрати зменшені судом до 2500,00 грн за підготовку відповіді на відзив. Відсутні підстави для стягнення витрат по п. 8 опису, бо вони дублюють п. 4, та п. 7 через невідповідність їх критеріям реальності та розумності, тому вони також судом не враховані, як і не враховані витрати на використання особистого транспорту.

При цьому, судом першої інстанції було враховано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Таким чином, судом було зменшено суму витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню, з урахуванням складності справи, витраченим адвокатом часу та принципів співрозмірності, справедливості та верховенства права.

Таке рішення відповідає нормам чинного законодавства.

При цьому, як зазначено у рішенні суду, клопотання Відповідача про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката до суду не надходило.

Тому, враховуючи положення ст. 129 ГПК України та ч. 5 ст. 126 ГПК України, підстави для скасування рішення в цій частині та відмови у задоволенні клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

Таким чином, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Кіровоградської області у даній справі відсутні.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282-284, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Маловисківської міської ради Маловисківського району Кіровоградської області на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.09.2020 у справі №912/1748/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.09.2020 у справі №912/1748/20 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта Маловисківську міську раду Маловисківського району Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, визначених ст. 287 ГПК України.

Повна постанова складена 23.12.2020.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд

Суддя Е.В. Орєшкіна

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 23.11.2020, копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.12.2020 у цій справі сторонам поштою не надсилаються.

Надіслати цю постанову на електронні адреси сторін.