ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.12.2020м. ДніпроСправа № 904/3923/20
за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа"

про стягнення 212 007,95 грн. збитків, пені, інфляційних та 3% річних

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судового засідання: Кулебі Т.Ю.

Представники:

Позивача - Остапенко В.М. дов. № 14-201 від 17.05.2019 (адвокат)

Відповідача - Демченко А.Г. дов. № 8 від 02.01.2020 (юрисконсульт І кат.)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 68 923,10 грн. - пені, 18 068,41 грн. - індексу інфляції, 13 514,33 грн. - 3 % річних, 111 502,11 грн. - збитків, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов`язань в частині оплати.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2020 вирішено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/3923/20 за правилами загального позовного провадження.

Відповідач позов заперечує, посилаючись на те, що на адресу Відповідача надійшла претензія від Позивача стосовно відшкодування збитків у сумі 111 502,11 грн. за збільшення обсягів споживання природного газу у квітні 2019 за договором постачання природного газу № 3490/18-БО-5/ПТ від 05.10.2018, у зв`язку з цим, 05.08.2019 Відповідач направив листа голові Національної комісії що здійснює державне врегулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП), у якому просив надати роз`яснення стосовно правомірності нарахування Позивачем збитків за збільшення споживання природного газу. 09.09.2019 за № 474/6-19 НКРЕКП на адресу Позивача та Відповідача направила листа, у якому зазначено, що при розрахунку розміру відхилення фактично спожитого обсягу природного газу від підтвердженого (замовленого), Позивач повинен був порахувати загальний обсяг спожитого природного газу за ЕСІ-кодом. Також у листі встановлено, що за інформацією Відповідача у березні-квітні 2019 року загальне відхилення фактично спожитого обсягу газу від підтвердженого (замовленого) не виходило за рамки 5% договірного відхилення. Також Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернулося до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до НКРЕКП про визнання протиправним, незаконним та скасування п.1 р.6, п.10 р.2 Правил постачання природного газу. Окружним адміністративним судом м. Києва 05.03.2020 винесено рішення, яким встановлено, що 07.10.2019 НКРЕКП відповідно до положень ст. 4 ЗУ "Про ринок природного газу" та ст. 17 ЗУ "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" винесено постанову № 2081 "Про внесення змін до Правил постачання природного газу", якою внесено до розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496, зареєстрованих у МЮУ 06.11.2015 №1382/27827, такі зміни, зокрема, абз. 1 п. 1 після слів та знака "споживачем, що не є побутовим" доповнено символами, словами та цифрами "(крім споживачів, постачання яким здійснюється в рамках виконання спеціальних обов`язків, покладених КМУ на суб`єктів ринку природного газу на підставі ст. 11 ЗУ "Про ринок природного газу")". Відповідно до п. 1 розд. VI вказаних правил в чинній редакції, з 12.10.2019 його дія не поширюється на споживачів, постачання яким здійснюється в рамках виконання спеціальних обов`язків, покладених КМУ на суб`єктів ринку природного газу на підставі ст. 11 ЗУ "Про ринок природного газу". Таким чином, з 12.10.2019 положення п. 1 розд. VI та п. 10 розд. II Правил постачання природного газу затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015, №2496 та зареєстрованих в МЮУ 06.11.2015 за №1382/27827 та відповідно п. 10 розд. II вказаних Правил не підлягають застосуванню до позивача, а отже, не є для нього юридично значимим.

Позивач надав відповідь на відзив, у якій вказав, що вважає наведене Відповідачем обґрунтування неправомірності стягнення збитків такими, що не відповідає умовам договору постачання природного газу від 05.10.2018 № 3490/18-БО-5/ПТ та чинному законодавству, оскільки умовами договору сторони погодили обов`язок Відповідача відшкодувати збитки у разі відхилення планових обсягів природного газу від фактично спожитих. Право на стягнення збитків передбачене ч.1 ст. 661, ч.1 ст. 623 ЦК України, п. 1 Розділу VI Правил постачання природного газу. Також в листі НКРЕКП № 12137/18/7-18 від 18.12.2018 зазначено, що за умови облаштування кожного об`єкта споживача окремим комерційним обліком природного газу та наявності окремих ЕІС-кодів на кожний об`єкт, для забезпечення цих об`єктів природним газом, можуть бути укладені договори постачання природного газу, у тому числі з різними постачальниками. Щодо посилань Відповідача на висновки, викладені у справі № 640/12090/19, судом зазначено, що у редакції від 12.10.2019 п. 1 розділу 6 Правил постачання природного газу не застосовується до Відповідача, однак на момент спірних відносин квітень 2019 рік діяла редакція Правил постачання природного газу наступного змісту: "Відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином…", що має пряме відношення до Відповідача.

Ухвалою суду від 10.11.2020 відмовлено у задоволені клопотання Відповідача про зупинення провадження у даній справі до вирішення Верховним Судом пов`язаної з нею справи № 640/12090/19, оскільки рішення у справі № 640/12090/19 набрало законної сили.

За клопотанням Позивача судове засідання проводилося в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

У судовому засіданні досліджено надані сторонами докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05.10.2018 сторонами укладено Договір №3490/18-БО-5/ПТ постачання природного газу (далі Договір).

30.11.2018 сторонами укладено Додаткову угоду №4 до Договору постачання природного газу від 05.10.2018 №3490/18-БО-5/ПТ, у якій сторони погодили викласти розділи 1-12 Договору в новій редакції:

Згідно з п.1.1. Постачальник (Позивач) зобов`язався поставити Споживачеві (Відповідачеві) природний газ, а Споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Постачальник передає Споживачу в період з 01 жовтня 2018 року по 30 квітня 2019 року (включно замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 2 013,247 тис.куб.метрів, у тому числі по місяцях (далі розрахункові періоди): листопад 2018 241,472; грудень 2018 415,716, всього: 657,188; січень 2019 499,518, лютий 2019 455,541; березень 2019 335,0, всього: 1290,059; квітень 2019 66,0, всього 66,0 (п.2.1. Договору, в редакції Додаткової угоди №6 від 20.03.2019 ).

У Додатковій угоді №8 від 25.04.2019 сторони погодили замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у квітні 2019 49,0 тис.куб.м. Сторони домовилися, що загальний обсяг (об`єм) природного газу, який постачальник передає Споживачу в період з 01 жовтня 2018 року по 30 квітня 2019 року (включно) визначається з урахуванням вищезазначених змін.

Споживач підтверджує, що замовлені ним обсяги природного газу, які визначені в п.2.1 цього Договору повністю покривають потреби Споживача у відповідних розрахункових періодах для потреб, визначених п. 1.2 цього Договору. Споживач самостійно визначає обсяги, зазначені у п.2.1 цього Договору і несе відповідальність за 30.11.2018).

Відповідно до п. 3.1. Договору Постачальник передає Споживачеві газ у загальному потоці газу у разі передачі:

- природного газу власного видобутку у пунктах приймання-передачі природного газу від газодобувних підприємств та/або з підземних сховищ до газотранспортної системи;

- імпортованого газу у пунктах приймання-передачі природного газу на газовимірювальних станціях, які перебувають на кордоні України, та в пунктах приймання-передачі природного газу з підземних сховищ до газотранспортної системи.

Право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ Споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді оформлюється актом приймання-передачі газу (п.3.8. Договору).

Пунктом 3.13 Договору встановлено, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в п. 2.1 договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у порядку, визначеному п. 5.7 цього Договору. При цьому, розмір збитків визначається наступним чином:

- 3.13.1. якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період;

- 3.13.2. якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, споживач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (V ф - V п) х Ц х K,

де: V ф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором відповідно до акту приймання - передачі природного газу;

V п - замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в п. 2.1 цього договору;

Ц - ціна природного газу за цим договором;

K - коефіцієнт, який дорівнює 0,5.

Загальна вартість цього Договору дорівнює вартості фактично використаного за цим Договором природного газу (п.4.3. Договору).

Оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно коштами шляхом 100 відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу (п.5.1. Договору).

Пунктом 5.3. Договору передбачено, що оплата за природний газ здійснюється таким чином:

1) споживач перераховує на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Постачальника кожного банківського дня розрахункового місяця кошти згідно з нормативами перерахування, затвердженими в установленому порядку, які зараховуються як оплата за природний газ, поставлений Постачальником Споживачеві в порядку, визначеному законодавством, - у разі коли на Споживача поширюються вимоги підпункту 2 пункту 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом використання;

2) в будь-якому випадку, Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений газ відповідно до пункту 5.1. цього Договору;

3) з поточного рахунка Споживача кошти перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника та зараховуються як оплата за природний газ поставлений Постачальником Споживачеві у визначеному законодавством порядку, - у разі коли на Споживача не поширюються вимоги підпункту 2 пункту 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом використання;

Кошти, які надійшли від Споживача на рахунок із спеціальним режимом використання, відкритий в установі уповноважених банків, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим Договором;

4) шляхом зарахування Постачальником коштів, що надійшли від Споживача як погашення заборгованості за природний газ, поставлений в минулі періоди згідно з цим Договором, у порядку календарної черговості виникнення заборгованості за наявності заборгованості у Споживача за цим Договором.

Кошти, які надійшли від Споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим Договором;

5) оплата інших платежів (пені, штрафів, судових зборів, інфляційних нарахувань тощо), крім суми основної заборгованості, здійснюється Споживачем на поточний рахунок Постачальника.

Споживач зобов`язаний: самостійно контролювати власне використання природного газу за цим Договором і не допускати відхилення фактичних обсягів використання газу більше ніж на 5% від замовлених без їх коригування шляхом підписання додаткової угоди; самостійно припиняти (обмежувати) використання природного газу в разі: … перевищення обсягів використання газу, зазначених в п.2.1 цього Договору, без їх коригування додатковою угодою; прийняти газ в кількості, зазначеній в п.2.1. даного Договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим Договором; відшкодувати Постачальнику збитки, розраховані відповідно до п. 3.13 цього Договору (підпункти4, 5, 6, 8 п.6.2. Договору).

У разі прострочення Споживачем оплати згідно пунктів 5.1., 5.6. цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі 15,3 %, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п.7.2. Договору).

На виконання умов Договору, в період з листопада 2018 по квітень 2019, Позивач поставив Відповідачеві природний газ на загальну суму 15 144 537,32 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газ: за листопад 2018 на 1 806 841,28 грн., за грудень 2018 3 110 641,54 грн., за січень 2019 3 737 699,38 грн., за лютий 2019 3 408 636,55 грн., за березень 2019 2 491 066,30 грн., за квітень 2019 589 652,27 грн.

За даними Позивача, Відповідач за поставлений природний газ розраховувався несвоєчасно, чим порушив умови, передбачені п. 6.1 Договору.

Також з наданого до матеріалів справи акту приймання-передачі природного газу від 30.04.2019 вбачається, що у квітні 2019 року Відповідач спожив 78 803 м3 газу, хоча в додатковій угоді №8 від 25.04.2019 до Договору сторони погодили обсяги поставки природного газу на квітень 2019 року 49 000 м3.

Постачальник направив Споживачеві акт-претензію №26-2240-19 від 13.06.2019 на суму 111 502,11 грн. за перевищення більш ніж на 5% обсягів споживання природного газу у квітні 2019 року.

У листі № 2195/12 від 11.07.2019 Споживач заявив про відмову сплачувати грошові кошти за актом-претензію №26-2240-19 від 13.06.2019, оскільки вважає такий акт недійсним.

З посиланням на п. 7.2 Договору, за період прострочення Відповідачем оплати, Позивач нарахував пеню у розмірі 68 923,10 грн. за період з 27.12.2018 по 15.05.2019.

Посилаючись на ч. 2 ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача, Позивач нарахував 3% річних 13 514,33 грн. за період з 27.12.2018 по 15.05.2019, індекс інфляції 18 068,41 грн. за період січень 2019.

Нарахування проводилися окремо за кожним актом.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є: факт поставки газу, порушення Споживачем умов Договору в частині своєчасної оплати спожитого газу, обсягів споживання газу, наявність підстав та правильність нарахування штрафних санкцій.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно із ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач позов заперечує з наведених у відзиві підстав.

Відповідач не надав суду доказів своєчасної оплати за спожитий за Договором газ чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував.

Нарахування пені, річних, індексу інфляції з прострочених сум проведено правильно, відповідно до умов Договору і вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 2.1 Договору (в редакції додаткової угоди № 8 від 25.04.2019), замовлений обсяг природного газу у квітні 2019 року становив 49,0 тис. куб.м.

Згідно з актом приймання передачі природного газу від 30.04.2019, у квітні 2019 року Відповідач фактично спожив природний газ в обсязі 78,803 тис. куб.м, тобто перевищив обумовлений п.2.1 Договору обсяг природного газу більше ніж на 5%.

На підставі пункту 3.13 Договору, постачальником нараховано Відповідачеві суму збитків у розмірі 111 502,11 грн. за порушення договірної величини споживання газу у квітні 2019 року.

Перевіривши розрахунки суми збитків суд визнає, що вони проведені правильно, відповідно до вимог Договору і чинного законодавства.

Щодо заперечень, Відповідача, то відповідно до п. 17 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про ринок природного газу" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, 30.09.2015 прийняла постанову № 2496 "Про затвердження Правил постачання природного газу", якою затвердила Правила постачання природного газу.

Пунктом 1 розділу VI та п. 10 розділу II Правил постачання природного газу (які кореспондуються з п. 3.13, 6.2 Договору) встановлений обов`язок споживача контролювати власне газоспоживання для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу та обов`язок споживача відшкодовувати постачальнику збитки, понесені останнім внаслідок споживання природного газу споживачем поза договірними величинами.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до ст. 4 Закону України "Про ринок природного газу" та ст. 17 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" 07.10.2019 винесено постанову № 2081 "Про внесення змін до Правил постачання природного газу", якою до розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 № 1382/27827, внесено зміни. Зокрема, абзац перший пункту 1 після слів та знака "споживачем, що не є побутовим" доповнено словами: "(крім споживачів, постачання яким здійснюється в рамках виконання спеціальних обов`язків, покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу на підставі статті 11 Закону України "Про ринок природного газу")".

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2020 у справі №640/12090/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2020, встановлено, що з 12.10.2019 положення пункту 1 розділу VI та пункт 10 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827 та, відповідно, пункту 10 розділу ІІ вказаних Правил не підлягають застосуванню до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", а отже не є для нього юридично значимими.

Предметом спору у даній справі є збитки, які поніс Постачальник внаслідок споживання Відповідачем природного газу понад встановлений п.2.1 договору обсяг газу у квітні 2019 року тобто до 12.10.2019. Відповідно, у спірний період діяла попередня редакція Правил, якою передбачалося право Постачальника стягнення збитків зі споживачів у випадку перевищення на 5% погоджених обсягів споживання природного газу.

Приймаючи рішення, суд бере до уваги, що споживання природного газу за кожним з договорів, укладених сторонам, обліковується окремо, тому не приймає заперечення Відповідача, про те, що загальне відхилення фактично спожитого обсягу газу від підтвердженого (замовленого) не виходило за рамки 5% договірного відхилення.

Також суд бере до уваги, що відповідно до п. 6.2 Договору Відповідач зобов`язався самостійно контролювати власне використання природного газу за цим Договором і не допускати відхилення фактичних обсягів використання газу більше ніж на 5% від замовлених без їх коригування шляхом підписання додаткової угоди; самостійно припиняти (обмежувати) використання природного газу в разі: … перевищення обсягів використання газу, зазначених в п.2.1 цього Договору, без їх коригування додатковою угодою. Крім цього, суд звертає увагу, що додаткову угоду №8 до Договору щодо замовлення Відповідачем на квітень 2019 року обсягу природного газу, сторони уклали 25.04.2019, тобто, в кінці місяця споживання і, на цей час, Відповідач мав орієнтуватися в обсягах уже спожитого за цей період природного газу й обсягів потрібних для споживання до кінця облікового періоду, тому повинен був діяти обачно й укладати додаткову угоду щодо споживання газу з урахуванням реально потрібних обсягів, щоб уникнути відповідальності за перевищення 5% договірного відхилення.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, до стягнення належать 68 923,10 грн. пені, 13 514,33 грн. 3% річних, 18 068,41 грн. індексу інфляції, 111 502,11 грн. збитків.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", 50000, м. Кривий Ріг, провулок Дежньова, 9 (код 03342184) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6 (код 20077720) 68 923,10 грн. пені, 13 514,33 грн. 3% річних, 18 068,41 грн. індексу інфляції, 111 502,11 грн. збитків, 3 180,12 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк, передбачений ст.256 ГПК України, з урахуванням ч. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу.

Повне судове рішення складене 23.12.2020

Суддя С.Г. Юзіков