ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.12.2020 Справа № 905/1676/20

Господарський суд Донецької області у складі:

судді Фурсової С.М.

при секретарі судового засідання Корецькій А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Салюс-Фарм» (85301, Донецька область, місто Покровськ, вулиця Павлова, будинок 7; )

до відповідача-1 Покровської міської ради Донецької області (85301, Донецька область, місто Покровськ, площа Шибанкова, будинок 11; )

та до відповідача-2 Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області (85301, Донецька область, місто Покровськ, вулиця Маршала Москаленка, будинок 161; )

про визнання укладеною 26.06.2020 додаткової угоди про продовження строку договору оренди нерухомого майна та продовженим договору оренди нерухомого майна від 02.08.2012, -

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача1: не з`явився;

від відповідача2: не з`явився

С У Т Ь С П ОР У

Товариство з обмеженою відповідальністю «Салюс-Фарм» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Покровської міської ради Донецької області, Комунальної медичної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області про визнання укладеною 26.06.2020 додаткової угоди про продовження строку договору оренди нерухомого майна та визнання продовженим договору оренди нерухомого майна від 02.08.2012, укладеного між Комунальною медичною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Салюс-Фарм» на оренду вбудованого нежитлового приміщення амбулаторії № 1, розташованого за адресою: Донецька область, місто Покровськ, вулиця Маршала Москаленка, будинок № 161, загальною площею 20,00 кв.м, строком на 5 років до 02.07.2025 на тих самих умовах, на яких було укладено первісний договір.

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за кодом ЄДРОПОУ 37803043 судом встановлено зміну організаційно-правової форми підприємства відповідача-2, яким на теперішній час є Комунальне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області. Відтак, зміна організаційно-правової форми юридичної особи не має наслідком процесуальну дію, передбачену статтею 52 Господарського процесуального кодексу України, але враховується у подальшому.

Позов обґрунтований тим, що між позивачем та відповідачем-2 укладено договір оренди нерухомого майна від 02.08.2012, а саме, вбудованого нежитлового приміщення амбулаторії № 1, за адресою: Донецька область, місто Покровськ, вулиця Маршала Москаленка, будинок № 161, загальною площею 20,00 кв.м, для розташування і функціонування аптечного пункту. Згідно з додатковою угодою № 1 до спірного договору строк дії оренди продовжено до 02.07.2020. Позивач, завчасно, до закінчення дії строку договору звернувся до відповідача-1 та відповідача-2 з пропозицією продовжити термін дії договору на 5 років. Листом від 26.06.2020 директор відповідача-2 повідомив позивача, що у подовжені дії строку договору Комунальне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області не заперечує.

Після погодження всіх істотних умов позивач звернувся до приватного нотаріуса з метою нотаріального посвідчення додаткової угоди про продовження строку дії договору оренди, однак, отримав відмову в зв`язку з суттєвою зміною законодавства, яке регулює процес оренди державного та комунального майна та не наданням документів, що свідчать про проведення аукціону відносно об`єкта оренди.

Після отримання відмови у вчиненні нотаріальних дій, як стверджує позивач, він звернувся до відповідача-1 з заявою про включення його до переліку підприємств, установ, організацій, що надають соціально важливі послуги населенню, однак, як і на лист-пропозицію продовжити термін дії договору оренди на 5 років, відповідач-1 відповіді не надав.

Крім того, позивач до теперішнього часу продовжує користуватись майном наданим в оренду, на підставі рахунків виставлених відповідачем-2 продовжує сплачувати орендну плату та інші необхідні платежі, ні з боку відповідача-1, ні відповідача-2, дій щодо припинення договору оренди не вчинялось, вимоги про повернення об`єкту оренди не висувались, штрафні санкції не виставлялись, як результат, позивач звернувся до суду з метою визнання укладеною додаткової угоди від 26.06.2020 про продовження строку дії договору оренди нерухомого майна від 02.08.2012 та його продовження строком на 5 років до 02.07.2025 на тих самих умовах, на яких укладено первісний договір.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 05.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 905/1676/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 29.10.2020, встановлено строк сторонам для надання суду заяв по суті справи, доказів.

Ухвалою суду від 29.10.2020 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, відкладено підготовче засідання на 17.11.2020, продовжено строк учасникам справи для надання суду заяв по суті справи, доказів.

На адресу суду 02.11.2020 від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що так як він не є стороною ні спірного договору, ні додаткової угоди до нього, то взагалі не може бути відповідачем у даній справі. Крім того, посилається на порядок передачі в оренду державного та комунального майна затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання оренди державного та комунального майна» від 03.06.2020 № 483, Законом України «Про оренду державного та комунального майна», просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У підготовчому засіданні 17.11.2020 представник позивача надав відповідь на відзив, в якому наполягає на тому, що строк дії спірного договору фактично продовжено.

Ухвалою суду від 17.11.2020 відкладено підготовче засідання на 08.12.2020, продовжено сторонам строк для надання заяв по суті справи, доказів.

На адресу суду 02.12.2020 надійшло клопотання відповідача-1 про розгляд справи без їх участі.

Ухвалою суду від 08.12.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 16.12.2020.

На електронну пошту суду 14.12.2020 надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи без їх участі.

Положеннями частини восьмої статті 42 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються кваліфікованим електронним підписом (КЕП) учасника справи (його представника).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Означене клопотання, яке надійшло на електронну адресу суду 14.12.2020, не скріплено кваліфікованим електронним підписом, що підтверджується довідкою Господарського суду Донецької області від 14.12.2020.

Заяви, клопотання без накладення КЕП, не можуть вважатися оригіналом документа, оскільки у суду не має можливості ідентифікувати підписувача.

У судове засідання 16.12.2020 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце проведення засідання повідомлені завчасно та належним чином.

У судовому засіданні 16.12.2020 розпочато розгляд справи по суті та досліджено письмові докази у справі.

Відповідно до частини другої статті 216 Господарського процесуального кодексу України якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

Якщо в судовому засіданні було оголошено перерву, провадження у справі після її закінчення продовжується зі стадії, на якій було оголошено перерву (частина шоста статті 216 Господарського процесуального кодексу України).

З метою надання можливості учасникам справи бути присутніми у судовому засіданні, висловити свою позицію та прийняти участь у судових дебатах, у судовому засіданні 16.12.2020 оголошено перерву до 11:00год. 28.12.2020.

У судове засідання 28.12.2020 представники сторін не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

Відповідач 2 своїм правом на подання відзиву не скористався, в інший спосіб своєї позиції на довів.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165 ГПК України).

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В

02.08.2012 Товариством з обмеженою відповідальністю «САЛЮС-ФАРМ» (Орендар) уклало договір оренди нерухомого майна з Комунальною медичною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги» (Орендодавця) на оренду вбудованого нежитлового приміщення амбулаторії № 1 «аптека», розташованого за адресом: місто Покровськ (раніше Красноармійськ), в Донецькій області, по вулиці Маршала Москаленка (раніше 40 років Жовтня), будинок № 161, загальною площею 20,00 кв.м., для розташування і функціонування аптечного пункту, строком на 5 років і який діє з 02.08.2012 до 02.08.2017.

Об`єкт оренди відноситься до комунальної власності територіальної громади міста Покровськ Донецької області і знаходиться на балансі Орендодавця на праві оперативного управління.

28.07.2017 Сторонами було укладено додаткову угоду № 1 про продовження дії вищевказаного Договору оренди строком на 2 роки 11 місяців. Сторони досягли згоди про строк дії договору, який становитиме 7 років 11 місяці, і діятиме з 02.08.2012 до 02.07.2020.

Додатковою угодою також приведені у відповідність юридичні адреси і реквізити сторін.

До закінчення терміну договору оренди, 16.06.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «САЛЮС-ФАРМ» рішенням учасника товариства вирішено доручити директору товариства Грицкул Г.С. вчинити дії щодо продовження дії договору оренди, а саме подати письмове звернення до директора Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області щодо подовження договору оренди нерухомого майна № 2525 (номер реєстрації в Державному реєстрі правочинів нотаріально завіреного договору оренди) від 02.08.2012 строком на 5 років.

18.06.2020 на виконання вказаного рішення учасника товариства директор Грицкул Г.С. письмово звернувся до директора Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області (лист № 8) та до виконуючого повноваження міського голови Покровської міської ради Донецької області (лист № 7), із пропозицією продовжити термін дії договору оренди нерухомого майна № 2525 від 02.08.2012 на 5 років Вказані листи були отримані Покровською міською радою та Комунальним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області 18.06.2020.

26.06.2020 за вихідним № 01-17/536 директор Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області повідомив директора Товариства з обмеженою відповідальністю «САЛЮС-ФАРМ», що за результатами розгляду заяви товариства щодо продовження договору оренди нерухомого майна № 2525 від 02.08.2012 на строк 5 років, зважаючи на те, що товариство є сумлінним орендарем, своєчасно сплачує послуги оренди, а також те, що вищезазначене приміщення у виробничій діяльності не використовується і може надаватись в оренду, Комунальне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області у подовженні цього договору не заперечує.

У відповідності до вказаної вище відповіді, Орендодавець прийняв пропозицію Орендаря і надав свою згоду на продовження умов Договору.

26.06.2020 після досягнення усіх істотних умов Сторін з питання продовження умов вказаного Договору директор Товариства з обмеженою відповідальністю «САЛЮС-ФАРМ» Грицкул Г.С. звернулась до приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Донецької області Дух І.0. щодо нотаріального посвідчення вказаної додаткової угоди про продовження строку дії договору оренди, але отримала відмову у вчиненні такої нотаріальної дії у зв`язку із суттєвою зміною законодавства, яке регулює процес оренди державного та комунального майна і не наданням документів, що свідчать про проведення аукціону відносно об`єкта оренди.

Після настання дати 02.07.2020 (закінчення терміну дії Договору від 02.08.2012) Товариство з обмеженою відповідальністю «САЛЮС-ФАРМ» продовжує користуватись вказаним об`єктом оренди, на підставі рахунків, які виставлені Комунальним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області у липні 2020 року та у вересні 2020 року товариством сплачені орендна плата і інші необхідні платежі з утримання та обслуговування вказаного об`єкта оренди. При цьому, з боку Комунальним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради та/або Покровської міської ради дій щодо припинення договору оренди не вчинялось, вимоги про повернення об`єкту оренди в період з 02.07.2020 по 02.08.2020 не висувалися, штрафні санкції за неповернення об`єкту оренди після закінчення Договору оренди товариству не виставлялися.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Стаття 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) визначає, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами-юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (частини перша та сьома статті 179 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частина перша статті 759 ЦК України та частина перша статті 283 ГК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до частини четвертої статті 284 ГК України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до статті 793 ЦК України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі.

Частина 2 цієї статті передбачає, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню, крім договору, предметом якого є майно державної або комунальної власності, який підлягає нотаріальному посвідченню у разі, якщо він укладений за результатами електронного аукціону строком більше ніж на п`ять років.

Право користування нерухомим майном, яке виникає на підставі договору найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки, підлягає державній реєстрації відповідно до закону, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 793 цього Кодексу, якщо договір, укладений за результатами електронного аукціону, предметом якого є майно державної або комунальної власності (стаття 794 ЦК України).

У справі, що розглядається, орендоване майно є комунальним, а тому на спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК України та ГК України, які регулюють орендні правовідносини, а також спеціальні норми Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 10.04.1992 № 2269-ХІІ «Про оренду державного та комунального майна» (далі Закон № 2269-ХІІ) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

За умовами статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Згідно з частиною першою статті 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 2269-ХІІ, термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

За змістом частин першої та третьої статті 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором. Законом можуть бути встановлені максимальні (граничні) строки договору найму окремих видів майна.

Договір оренди від 02.08.2012 був укладений на 5 років і строк його дії визначений Сторонами з 02.08.2012 до 02.08.2017, з подальшим продовженням його дії до 02.07.2020.

Строк дії та інші умови договору врегульовані розділом 8 Договору.

За змістом частини першої статті 12 Закону № 2269-ХІІ, договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди визначає стаття 764 ЦК України.

Суть продовження договору оренди згідно зі статтею 764 ЦК України полягає у тому, що орендар продовжує користуватися орендованим майном після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує протягом одного місяця після закінчення строку договору у його поновленні.

Стаття 764 ЦК України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

При цьому, законодавець передбачив безумовність передбаченого статтею 764 ЦК України права орендаря на продовження договору в разі згоди на це Орендодавця, яка може проявлятися як згодою так і бездіяльністю з його боку. Таке право не можна ставити в залежність від підписання орендарем додаткової угоди чи її нотаріального посвідчення і наступної державної реєстрації. Така згода на продовження договору найму в деяких випадках передбачених нормами закону (мовчазна згода - пролонгація) і не вимагає згоди іншої сторони, нотаріального посвідчення і державної реєстрації додаткової угоди про продовження договору.

Подібні положення містяться і в частині четвертій статті 284 ГК України та частині другій статті 17 Закону № 2269-ХІІ у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для продовження дії договору оренди на підставі частини другої Закону № 2269-ХІІ необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування орендованим майном; відсутнє письмове повідомлення однієї зі сторін договору про припинення або зміну умов договору.

Наведена норма Закону визначає можливість продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах без проведення конкурсу.

Отже, відповідно до наведених вище норм договір може бути пролонгованим, тобто продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, за відсутності у сторін відповідних заперечень щодо цього (за відсутності заяв про припинення або зміну умов договору).

При цьому в таких випадках для «автоматичного» продовження дії договору від сторін, за загальним правилом, не вимагається обов`язкового укладення нового договору оренди або внесення змін до вже існуючого шляхом підписання ними додаткового договору, договору про внесення змін тощо.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 906/559/19.

Досить широко розкрито зміст указаних вище норм права у постанові Вищого господарського суду України у справі № 2-17/4594.

Судом касаційної інстанції зроблено висновок про те, що стаття 764 ЦК України та частина друга статті 17 Закону України № 2269 «Про оренду державного та комунального майна» не покладають на орендаря додаткових обов`язків погоджувати пролонгацію договору оренди з будь-якими іншими юридичними особами, а тому відповідні передбачені договором оренди застереження з цього приводу не породжують юридичних наслідків до спірних орендних правовідносин.

Вказані норми закону допускають за згодою Сторін (яка виражається у бездіяльності) продовження договору оренди без укладання письмової форми і нотаріального посвідчення додаткової угоди про продовження договору оренди на новий строк на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором без державної реєстрації змін до договору оренди.

Відсутність нотаріально посвідченого договору і наступної державної реєстрації змін до договору оренди комунального майна приймаючи до уваги вказані вище норми законодавства щодо продовження договору оренди, не створює юридичного факту нікчемності цієї додаткової угоди.

Крім цього, частиною першою статті 777 ЦК України передбачено переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк.

Правове регулювання переважного права орендаря здійснює також і частина третя статті 17 Закону № 2269-ХІІ, визначаючи, що після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Отже, для застосування частини третьої статті 17 Закону № 2269-ХІІ та визнання за орендарем переважного права на укладення договору оренди на новий строк необхідно встановити такі юридичні факти: закінчення терміну договору оренди; орендар належно виконує свої обов`язки за договором; власник майна не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору не повідомив орендаря про намір використовувати майно для власних потреб.

До того ж зі статті 17 Закону № 2269-ХІІ, на яку є посилання в позовній заяві, що стосуються здійснення попередження, вбачається, що про намір використовувати майно для власних потреб слід письмово попередити Орендаря, чого взагалі не було зроблено.

Вчасне попередження відповідним органом слугувало би безумовною перешкодою для автоматичної пролонгації Договору оренди нарівні з запереченням Орендодавця проти продовження договору, вчиненим у належний спосіб і строк.

Як зазначалось вище, 18.06.2020 позивач письмово звертався до відповідачів із пропозицією продовжити термін дії договору оренди нерухомого майна № 2525 від 02.08.2012 на 5 років. 26.06.2020 відповідач-2 повідомив позивача, що за результатами розгляду його заяви щодо продовження договору оренди нерухомого майна № 2525 від 02.08.2012 на строк 5 років, зважаючи на те, що позивач є сумлінним Орендарем, своєчасно сплачує послуги оренди, а також те, що вищезазначене приміщення у виробничій діяльності не використовується і може надаватись в оренду, Комунальне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області у подовженні цього договору не заперечує.

При цьому, будь-яких заперечень від відповідача-1 не надходило.

Отже, після закінчення строку Договору, зокрема станом на час спливу одного місяця від такої дати, одночасно існували всі обставини, які в силу вказівки закону та договору разом становлять підстави для визнання договору продовженим на той самий строк і на тих же умовах, а саме:

1) нездійснення за три місяці до закінчення терміну дії договору оренди органом, уповноваженим управляти відповідним державним майном, попередження про намір використовувати майно для власних потреб;

2) відсутність заяв сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору (відсутність доказів направлення орендодавцем заяви про припинення та її отримання орендарем);

3) продовження користування майном орендарем після закінчення строку договору оренди.

01.02.2020 набрав чинності Закон України від 03.10.2019 № 157-ІХ «Про оренду державного та комунального майна» .

Пунктом 2 Прикінцевих та Перехідних Закону № 157-ІХ передбачено, що договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше:

набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 01.07.2020.

Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом. Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Абзацом п`ятим частини другої статті 18 Закону № 157-ІХ, до якого відсилає пункт 2 Прикінцевих та Перехідних положень цього Закону, встановлено, що без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які: укладені з підприємствами, установами, організаціями, що надають соціально важливі послуги населенню, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, додатковий перелік яких може бути визначений представницькими органами місцевого самоврядування згідно із законодавством.

У зв`язку з тим, що Кабінет Міністрів України не прийняв рішення, передбачене абзацом п`ятим частини другої статті 18 Закону № 157-ІХ, укладені до набрання чинності Законом № 157-ІХ договори оренди мали продовжуватись в порядку, встановленому раніше чинним Законом № 2269-ХІІ до 01.07.2020 р., тобто дати, яка в будь-якому випадку наступила раніше, ніж дата набрання чинності майбутнім рішенням Кабінету Міністрів України.

Оскільки, відповідно до статей 2, 3 Закону 2269-ХІІ правовою підставою користування державним майном є договір оренди, Орендодавець не повідомляв Орендарю про припинення договору оренди, а навпаки надав письмове погодження продовжити цей Договір до дати встановленої новим законодавством 01.07.2020 р. (Закон № 157), то цей договір на даний час є пролонгованим, а тому у позивача наявні достатні підстави для подальшого перебування у займаному приміщенні.

Обставинами, які свідчать, що Договір вважається продовженим є, по-перше, досягнення усіх істотних умов та отримання відповідної згоди від Директора Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області Остряніной І.Л. листом № 01-17/536, по-друге, продовження користування майном, по-третє, отримання рахунків на оплату оренди за від Орендодавця та оплата їх Орендарем, по-четверте, відсутність повідомлень Орендаря про намір використовувати майно для власних потреб.

Разом з цим, саме з обставин, які не залежать від Орендодавця та Орендаря такий договір не було складено письмово і не проведено його нотаріальне посвідчення з наступною державною реєстрацією, оскільки приватним нотаріусом Дух І.О. рішенням відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (оформлене постановою від 06.08.2020).

Позивач наголошує, що до нотаріуса він фактично звернувся 26.06.2020, однак відмову отримав лише 06.08.2020.

Зі змісту наявних в матеріалах справи заяв свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підписи яких 28.10.2020 засвідчені приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Райххольд М.І. слідує, що до приватного нотаріуса Дух І.О. звернення з питання продовження Договору, вчинення нотаріальної дії щодо складання, укладення і посвідчення додаткової угоди відбулось 26.06.2020.

Згідно з частинами другою та третьою статті 188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Зі змісту зазначених правових норм випливає, що до закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець, або якщо Орендодавець (або уповноважена на то особа) надали повідомлення про погодження зі зміною умов договору про продовження договору.

Частиною другою статті 220 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У такому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Салюс-Фарм» про визнання укладеною 26.06.2020 додаткової угоди про продовження строку договору оренди нерухомого майна та продовженим договору оренди нерухомого майна від 02.08.2012 укладеного між Комунальною медичною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги» та товариством з обмеженою відповідальністю «САЛЮС-ФАРМ» на оренду вбудованого нежитлового приміщення амбулаторії №1 «аптека», розташоване за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Маршала Москаленка, будинок 161, загальною площею 20,00 кв.м., строком 5 років до 02.07.2025 року на тих самих умовах, на яких було укладено первісний договір, підлягають задоволенню.

Що стосується заявлених позовних вимог до Покровської міської ради Донецької області, суд зазначає наступне.

Предметом заявленого позову є визнання укладеною 26.06.2020 додаткової угоди про продовження строку договору оренди нерухомого майна та продовженим договору оренди нерухомого майна від 02.08.2012, укладеного між Комунальною медичною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області (відповідачем-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Салюс-Фарм» (позивачем).

Об`єктом оренди є вбудоване нежитлове приміщення амбулаторії № 1, розташованого за адресою: Донецька область, місто Покровськ, вулиця Маршала Москаленка, будинок № 161, загальною площею 20,00 кв.м.

За умовами пункту 1.8 договору оренди нерухомого майна від 02.08.2012 вищевказаний об`єкт оренди відноситься до комунальної власності територіальної громади міста Покровська (на той час Красноармійськ) Донецької області і знаходиться на балансі відповідача-2 Комунальної медичної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області на праві оперативного управління.

Згідно преамбули та розділу 9 вказаного Договору орендодавцем виступає Комунальна медична установа «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області.

Надаючи оцінку порушеного права позивача за захистом якого він звернувся до суду з позовом, суд враховує, що при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Окрім того, в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004 зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Так, за приписами статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду спору має бути встановлено не лише наявність підстав, на які позивач посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

У пункті 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз`яснено, що припинення провадження у справі можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Термін «припинення провадження» в новій редакції ГПК України замінено на термін «закриття провадження», «порушення провадження» на «відкриття провадження», однак поняття цих термінів аналогічне як в старій редакції процесуального закону, так і в новій.

Отже, відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача до Покровської міської ради Донецької області є безпідставними та недоведеними. При цьому, позивачем не доведено факту порушення його прав з боку відповідача-1, а відтак позов у даній частині вимог є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

За положеннями статті 129 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача-2.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 130, 185, 191, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Салюс-Фарм» до Покровської міської ради Донецької області та Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області про визнання договору оренди продовженим задовольнити частково.

Визнати укладеною 26.06.2020 додаткову угоду про продовження строку договору оренди нерухомого майна та продовженим договору оренди нерухомого майна від 02.08.2012 укладеного між Комунальною медичною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги» та товариством з обмеженою відповідальністю «САЛЮС-ФАРМ» на оренду вбудованого нежитлового приміщення амбулаторії №1 «аптека», розташоване за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Маршала Москаленка, будинок № 161, загальною площею 20,00 кв.м., строком 5 років до 02.07.2025 року на тих самих умовах, на яких було укладено первісний договір.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області (85301, Донецька область, місто Покровськ, вулиця Маршала Москаленка, будинок 161; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Салюс-Фарм» (85301, Донецька область, місто Покровськ, вулиця Павлова, будинок 7; ) 2 102,00 гривень судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 28.12.2020 підписано повний текст рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Салюс-Фарм» (85301, Донецька область, місто Покровськ, вулиця Павлова, будинок 7; )

Відповідач-1: Покровська міська рада Донецької області (85301, Донецька область, місто Покровськ, площа Шибанкова, будинок 11, )

Відповідач-2: Комунальне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області (85301, Донецька область, м. Покровськ, вул.Маршала Москаленка, буд. 161; )

Суддя С.М. Фурсова