РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.12.2020Справа № 910/15573/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 2 867,77 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача 2 867,77 грн. штрафу за порушення строків доставки вантажу на підставі ст.ст. 16, 22, 611, 909 ЦК України та ст. 230 ГК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2020 року відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

17.11.2020 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, з тих підстав, що збільшення терміну доставки вантажів було правомірним, зазначав про відсутність вини перевізника. Також, просив про зменшення розміру штрафу на 50% у випадку задоволення позову.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.02.2020 року між ТОВ "ГРЕЙНСВАРД" (далі - замовник) та АТ "Укрзалізниця" (далі-перевізник) було укладено договір, відповідно до п. 1.1. якого предметом договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт/імпорт) у вагонах перевізника, вагонах інших держав та/або вагонах замовника у проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п. 8.1 договору сторони домовились про використання електронного документообігу.

Відповідачем згідно перевізних накдадних:

-27.03.2020 року №40905903 прийнято до перевезення по станції Чорноморськ-Порт Одеської залізниці вантаж - вагони залізничні, на власних осях, не поіменовані в алфавітному порядку. Станція призначення - Володимир-Волинський Львівської залізниці. Одержувач - ТОВ "ГРЕЙНСВАРД";

-10.04.2020 року №41414368 прийнято на станцію до перевезення по станції Ізмаїл Одеської залізниці вантаж - вагони залізничні, на власних осях, не поіменовані в алфавітному порядку, станція призначення - Городенка-Завод Львівської залізниці. Одержувач - ТОВ "ГРЕЙНСВАРД";

-17.04.2020 року №41665043 прийнято до перевезення по станції Одеса-Ліски Одеської залізниці вантаж - вагони залізничні, на власних осях, не поіменовані в алфавітному порядку, станція призначення - Тернопіль Львівської залізниці. Одержувач - ТОВ "ГРЕЙНСВАРД".

За приписами ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами, гідно з ст. 5 Статуту нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Відповідно до п. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до правил обчислення термінів доставки вантажів, граничний термін доставки вантажу по вищевказаним перевізним накладним: №40905903 - 02.04.2020 року, натомість відповідачем вантаж доставлено 07.04.2020 року (4 доби прострочення); №41414368 - 17.04.2020 року доставлено 21.04.2020 року (3 доби прострочення); №41665043 та №41665050 - 21.04.2020 року доставлено 24.04.2020 року (2 доби прострочення).

Позивачем, 30.04.2020 за вих. №3004-ПР-095, №3004-ПР-097 та №3004-ПР-098 на адресу відповідача направлено претензії з вимогою сплати штрафу за несвоєчасну доставку вантажу в загальному у розмірі 2 867,77 грн.

Доказів сплати вказаного штрафу відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом було надано належну оцінку доводам викладеним у відзиві на позовну заяву, проте доводи щодо правомірного збільшення терміну доставки вантажів та відсутності вини перевізника не приймаються судом до уваги, оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів, з яких можливо було б встановити які саме причини слугували підставами для правомірного збільшення терміну доставки вантажів та доказів відсутності вини перевізника.

Відповідно до положень Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. №113, визначено наступне: у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (п.8); про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці (п.9); облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією; усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у «Повідомленні про затримку вагонів» до інформаційно - обчислювального центру залізниці та на станцію призначення; акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів; станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником) (п.10).

Однак, в порушення зазначеного, відповідачем не надано суду наказів про затримку вагонів до перевізних документів. Крім того, не доведено, що прострочення у доставці вагонів сталося не з його вини.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню штраф у сумі 2 867,77 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив суд зменшити розмір штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Разом із тим, за приписами ст. ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проте, відповідачем не доведено наявності виняткових обставин, що визначені у вказаних приписах ст. 233 ГК України та ст. 551 Цивільного кодексу України з наявністю яких законодавець пов`язав виникнення підстав для зменшення розміру штрафних санкцій судом, а тому у задоволенні клопотання відповідача про зменшення суми штрафу судом відмовлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому вимоги про стягнення 2 867,77 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м.Київ, вул. Тверська, 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" (03038, м.Київ, вул. Івана Федорова, 32, літ. А, 3-й поверх, ) 2 867 (дві тисячі вісімсот шістдесят сім) грн 77 коп. суму штрафу за несвоєчасну доставку вантажу та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 29.12.2020р.

Суддя С.О. Чебикіна