УХВАЛА

м. Київ

22.12.2020Справа № 910/20288/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пасбрайт"

до подання позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Пасбрайт" (07442, Київська обл., Броварський р-н, смт. Велика Димерка, вул. Комунальна, будинок 6; ідентифікаційний код 31015750)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" (01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, будинок 12, офіс 5; ідентифікаційний код 36303499)

про стягнення матеріальної шкоди

Представники сторін: не викликалися

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Пасбрайт" із заявою про забезпечення позову до подання позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення шляхом:

- накладення арешту на грошові кошти у розмірі 295 132, 00 грн, що містяться на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" (01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, будинок 12, офіс 5; ідентифікаційний код 36303499);

- заборони вчинення будь яких дій Товариством з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" по справі по відчуженню рухомого та нерухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" на праві приватної власності.

Звертаючись до суду із даною заявою заявник вказує, що 04.01.2017 по вулиці Єдності у селі Погреби Броварського району сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_1 , який керував автомобілем "MAN TGA 41.440" д.р.н. НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , який керував автобусом "Богдан А-09302" д.р.н. НОМЕР_2 , внаслідок чого водій автомобіля "MAN TGA 41.440" д.р.н. НОМЕР_1 не впорався із керуванням та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із автобусом "Богдан А-09302" д.р.н. НОМЕР_2 , пасажири якого отримали тілесні ушкодження, a TOB "Пасбрайт", якому належить автобус "Богдан А-09302" завдано матеріальної шкоди.

Цього ж дня, 04.01.2017 за фактом ДТП було відкрито СВ Броварського ВП ГУНП в Київській області кримінальне провадження за №0000041 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Заявник зазначає, що тривалий час досудове розслідування у вищевказаному провадженні гальмується та не виконуються вказівки прокурора, який є процесуальним керівником, двічі кримінальне провадження слідчі СВ Броварського ВП ГУНП в Київській області закривали за відсутністю складу злочину, постанови яких скасовували прокурором та судом відповідно. На численні скарги TOB "Пасбрайт" на дії слідчого жодних суттєвих змін не принесло, тому товариство змушене звертатися до суду задля захисту своїх законних прав та інтересів.

Наразі заявник буде звертатися до суду із позовом про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП.

Відтак, оскільки, 20.04.2017 між TOB "Пасбрайт" та ТОВ "Рембус і К" було укладено договір про ремонт транспортного засобу № 20042017 за умовами якого було здійснено ремонт автобусу "Богдан А-09302" державний номер НОМЕР_2 та підписано акт № ОУ-1704202 від 15.06.2017 здачі-приймання робіт (надання послуг) на загальну суму 295 132,00 грн., а відповідальною особою за спричинені збитки автобусу "Богдан А-09302", державний номер НОМЕР_2 , який належить TOB "Пасбрайт", є ТОВ "Автокар-777", то за таких підстав заявник й просить суд вжити заходи до забезпечення позову обраним ним шляхом.

Розглянувши заяву TOB "Пасбрайт" про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд вказує наступне.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позов. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1); забороною відповідачу вчиняти певні дії (п. 2); забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання (п. 4); іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини (п. 10).

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч. 3 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

Пунктом 1 частини 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову до подання позовної заяви подається за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову (ч. 3 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, чинний Господарський процесуальний кодекс України, який передбачає порядок забезпечення позову до подання позовної заяви, пов`язує можливість задоволення такої заяви господарським судом до відкриття провадження у справі за наступних умов:

- заходи забезпечення позову відповідають предмету позову, який має намір подати заявник, а невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду;

- заява про забезпечення позову подана до господарського суду, до юрисдикції якого віднесено розгляд позову, який має намір подати заявник;

- заява про забезпечення позову подана до господарського суду з дотриманням правил підсудності, встановлених Господарським процесуальним кодексом України для відповідного позову.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Так, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Водночас, суд вказує, що заявником у заяві про забезпечення позову взагалі ніяким чином не обґрунтовано та відповідно не надано будь яких доказів, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти у розмірі 295 132, 00 грн, що містяться на банківських рахунках ТОВ "Автокар-777" та заборони вчинення будь яких дій ТОВ "Автокар-777" по справі по відчуженню рухомого та нерухомого майна, що належить товариству на праві приватної власності, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Крім того, заявником не доведено того, що ТОВ "Автокар-777" вчиняються будь які дії спрямовані на приховування грошових коштів на рахунку, шляхом їх виведення на будь які інші банківські рахунки, та/або вчиняються будь які інші дії щодо відчудження рухомого та нерухомого майна боржника.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість зникнення/знищення певних доказів або імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Втім, суд відзначає, що в поданій заяві, навіть не міститься будь яких посилань на потенційне порушення прав заявника, при цьому у заяві взагалі відсутнє обґрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність термінового забезпечення позову.

Крім того, суд вказує, що заявником у поданій заяві взагалі не наведені обставини з якими TOB "Пасбрайт" пов`язує порушення його прав і охоронюваних законом інтересів та відповідно необхідністю забезпечення позову.

Таким чином, оскільки, заявником не було надано жодних доказів на підтвердження того, що незабезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Згідно ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд визнає подану заяву TOB "Пасбрайт" про накладення арешту на грошові кошти у розмірі 295 132, 00 грн, що містяться на банківських рахунках ТОВ "Автокар-777" та заборону вчинення будь яких дій тов "Автокар-777" по відчуженню рухомого та нерухомого майна, що належить товариству на праві приватної власності, безпідставною , необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Пасбрайт" про забезпечення позову до подання позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 22.12.2020.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.О. Баранов