ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2020 місто Дніпро Справа № 904/91/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Широбокової Л.П., Чус О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 (суддя Васильєв О.Ю.) у справі №904/91/20

за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз", м. Дніпро

третя особа без самостійних позовних вимог на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м. Дніпро

про: стягнення 3 474 793,75 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" 3 474 793, 75 грн. інфляційних втрат внаслідок порушення зобов`язань із своєчасної оплати вартості природного газу за договором купівлі-продажу №13-118-ВТВ від 04.01.2013 (за період січень - квітень 2019 року).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.01.2020 відкрите провадження у справі №904/91/20 за правилами загального позовного провадження.

20.02.2020 Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подало у порядку частини 3 статті 237 Господарського процесуального кодексу України заяву про визнання недійсним правочину у вигляді заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" від 10.02.2020 №491007.2-Сл-721-0220 про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 3 474 793,75 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 зупинено провадження у справі №904/91/20 до часу набранням чинності рішенням господарського суду м. Києва у пов`язаній справі № 910/9617/20.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що питання дійсності /недійсності вимоги (відсутності /наявності заборгованості у Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" перед Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз") будуть вирішуватися у справі №910/9617/20, натомість ці питання не можуть бути вирішені під час розгляду у справі №904/91/20 внаслідок відсутності таких позовних вимог; обґрунтоване та законне рішення у цій справі не може бути прийняте без встановлення вищенаведених обставин дійсності або недійсності вимог; суд вважає за необхідне зупинити провадження у цій справі до часу набрання рішенням чинності у пов`язаній справі №910/9617/20.

Враховуючи, що у справі № 910/9617/20 будуть встановлені обставини стосовно дійсності / недійсності вимоги (відсутності /наявності заборгованості у Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" перед Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз"), які безпосередньо впливають на оцінку доказів у справі №904/91/20, місцевий господарський суд дійшов до висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі №904/91/20 до часу набранням чинності рішенням господарського суду м. Києва у пов`язаній справі №910/9617/20.

Не погодившись із ухвалою місцевого господарського суду, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 у справі №904/91/20; ухвалити рішення про відмову задоволення заяви про зупинення провадження у справі №904/91/20 до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі №910/9617/20; справу направити до Господарського суду Дніпропетровської області для подальшого розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про неможливість розгляду цієї справи до розгляду справи №910/9617/20.

Апелянт зазначає, що місцевим господарським судом не надано оцінки доводам позивача про відсутність переплати за договорами, на підтвердження своїх вимог позивачем до заяви про визнання недійсним правочину про зарахування однорідних вимог у межах справи №904/91/20 подано ті самі документи, що подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаззбут" з позовною заявою у справі №910/9617/20 в обґрунтування вимог про зобов`язання визнати переплату за наведеними договорами. Висновки суду про неможливість самостійно встановити обставини, що підлягають доказуванню у межах спору у цій справі не відповідають дійсності, оскільки подані у справах №904/91/20 та №910/9617/20 докази на підтвердження тих самих обставин, укладення та виконання договорів в частині поставки та оплати є однаковими.

Апелянт стверджує, що ним як позивачем подані всі документи на підтвердження правовідносин, що регулюються положеннями Цивільного кодексу України про купівлю-продаж на підтвердження доводів про відсутність переплати.

На думку апелянта, зупиняючи провадження у справі, місцевий господарський суд не навів конкретних обставин, встановлення яких має значення для вирішення спору і які не можуть бути встановлені у межах справи №904/91/20 за наявними документами, не навів обґрунтувань про неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Згідно із протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.11.2020 для розгляду справи №904/91/20 визначено колегію суддів Центрального апеляційного господарського суду: головуючий - Дармін М.О. судді - Антонік С.Г., Березкіна О.В.

Розпорядженням керівника апарату суду від 03.11.2020 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Підстава проведення перерозподілу - перебування у відпустці судді-доповідача Дарміна М.О.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 03.11.2020 для розгляду справи №904/91/20 визначено колегію суддів Центрального апеляційного господарського суду: головуючий - Чус О.В., судді: Антонік С.Г., Березкіна О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.11.2020 апеляційну скаргу залишено без руху, Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги (подання доказів сплати судового збору) протягом 10 днів з дня отримання ухвали.

У зв`язку з виходом з відпустки головуючого судді Дарміна М.О., на підставі розпорядження керівника апарату № 2101/20 від 13.11.2020 справу передано на розгляд раніше визначеному складу суду у складі колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду: головуючий - Дармін М.О., судді: Антонік С.Г., Березкіна О.В.

17.11.2020 від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшла заява про усунення недоліків та докази сплати судового збору у сумі 2 102,00 грн.

23.11.2020 колегією суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О., суддів: Антоніка С.Г., Березкіної О.В., подано заяву про самовідвід у справі №904/91/20.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.11.2020 задоволено заяву колегії суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О., суддів: Антоніка С.Г., Березкіної О.В., про самовідвід у справі №904/91/20, справу №904/91/20 передано для визначення складу суду, в порядку встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 24.11.2020 для розгляду справи №904/91/20 визначено колегію суддів Центрального апеляційного господарського суду: головуючий - Орєшкіна Е.В., судді: Чус О.В., Широбокова Л.П.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2020 (колегією суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), суддів: Чус О.В., Широбокової Л.П.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 у справі №904/91/20; розгляд скарги призначений у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" відзиву на апеляційну скаргу не надано, про розгляд справи повідомлялось шляхом направлення ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2020 на електронну адресу () та отримано представником нарочно 25.11.2020, що підтверджується відміткою про отримання (а.с. 69 (на звороті), том 3).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" відзиву на апеляційну скаргу не надано, про розгляд справи повідомлялось шляхом направлення ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2020 на електронну адресу ().

Відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина 2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи, що предметом апеляційного розгляду є ухвала, оскарження якої передбачено пунктом 12 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу, апеляційний господарський суд здійснює перегляд оскаржуваної ухвали суду першої інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" 3 474 793, 75 грн. інфляційних втрат внаслідок порушення зобов`язань із своєчасної оплати вартості природного газу за договором купівлі-продажу №13-118-ВТВ від 04.01.2013 (за період січень - квітень 2019 року).

Також, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подало у порядку частини 3 статті 237 Господарського процесуального кодексу України заяву про визнання недійсним правочину у вигляді заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" від 10.02.2020 №491007.2-Сл-721-0220 про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 3 474 793,75 грн.

Предметом спору у справі №904/91/20, зокрема, є визнання недійсним правочину у вигляді заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" від 10.02.2020 №491007.2-Сл-721-0220 про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 3 474 793,75 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 зупинено провадження у справі № 904/91/20 до часу набранням чинності рішенням господарського суду м. Києва у пов`язаній справі № 910/9617/20.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі місцевий господарський суд мотивував тим, що питання дійсності /недійсності вимоги (відсутності /наявності заборгованості у Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" перед Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз") будуть вирішуватися у справі № 910/9617/20, натомість ці питання не можуть бути вирішені під час розгляду у справі №904/91/20 внаслідок відсутності таких позовних вимог; обґрунтоване та законне рішення у цій справі не може бути прийняте без встановлення вищенаведених обставин дійсності або недійсності вимог; суд вважає за необхідне зупинити провадження у цій справі до часу набрання рішенням чинності у пов`язаній справі №910/9617/20.

Апелянт не погоджується із зупиненням провадження у справі, посилаючись на те, що на підтвердження своїх вимог позивачем до заяви про визнання недійсним правочину про зарахування однорідних вимог у межах справи №904/91/20 подано ті самі документи, що подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаззбут" з позовною заявою у справі №910/9617/20 в обґрунтування вимог про зобов`язання визнати переплату за наведеними договорами; у справах №904/91/20 та №910/9617/20 докази на підтвердження тих самих обставин, укладення та виконання договорів в частині поставки та оплати є однаковими; зупиняючи провадження у справі, місцевий господарський суд не навів конкретних обставин, встановлення яких має значення для вирішення спору і які не можуть бути встановлені у межах справи №904/91/20 за наявними документами, не навів обґрунтувань про неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, постановлена на підставі пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з наведеною правовою нормою обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У разі застосування пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України за вимогами статті 234 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

По суті, зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти неможливість господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Враховуючи приписи пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналогічна правова позиція щодо застосування пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України викладена у постановах Верховного Суду від 30.08.2019 № 905/436/18, від 29.07.2019 №910/15271/17, від 20.06.2019 №910/11481/18.

Зупиняючи провадження у справі №904/91/20, місцевий господарський суд зазначив, що питання дійсності /недійсності вимоги (відсутності /наявності заборгованості у Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" перед Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз") будуть вирішуватися у справі № 910/9617/20, натомість ці питання не можуть бути вирішені під час розгляду у справі №904/91/20 внаслідок відсутності таких позовних вимог.

Так, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" у справі №910/9617/20, серед іншого містять вимогу про зобов`язання Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" визнати переплату Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у сумі 1 756 256 489,16 грн. за договорами купівлі-продажу газу від 30.06.2015 №15-709-Н, від 30.12.2015 №16-106-Н, від 28.10.2016 №16-405-Н, від 12.04.2017 №17-204-Н, від 29.09.2017 №17-404-Н, від 05.11.2018 №18-504-Н та оформити первинні документи на підтвердження її визнання.

Тобто, предметом доказування у справі №910/9617/20 є, зокрема, дійсність зобов`язання Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" у сумі 1 756 256 489,16 грн. за договорами від 30.06.2015 №15-709-Н, від 30.12.2015 №16-106-Н, від 28.10.2016 №16-405-Н, від 12.04.2017 №17-204-Н, від 29.09.2017 №17-404-Н, від 05.11.2018 №18-504-Н.

Предметом позову у справі №904/91/20 є стягнення інфляційних втрат внаслідок порушення відповідачем зобов`язань із своєчасної оплати вартості природного газу за договором купівлі-продажу №13-118-ВТВ від 04.01.2013. Водночас, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" (відповідач) звернулося із заявою про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю спору, яка мотивована тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (первісний кредитор) та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" (новий кредитор) 14.01.2020 укладено договір №56А491-146-20 відступлення права вимоги, за яким первісний кредитор відступив новому кредитору право вимогу боргу в розмірі 17 009 665,89 грн., яке виникло у Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в частині вартості отриманого природного газу та розподіленого населенню Акціонерним товариством "Дніпрогаз" по договорам, за яким заборгованість Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" за договором №16-106-Н від 30.12.2015 складає 17 009 665,89 грн. 10.02.2020 Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" звернулося до Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" із заявою №491007.2-Сл-721-0220, в якій з посиланням на приписи статті 599, 601 Цивільного кодексу України повідомило про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 3 474 793,75 грн., строк яких настав.

20.02.2020 Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подало у порядку частини 3 статті 237 Господарського процесуального кодексу України заяву про визнання недійсним правочину у вигляді заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" від 10.02.2020 №491007.2-Сл-721-0220 про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 3 474 793,75 грн.

Таким чином, у справі №904/91/20, в тому числі розглядається вимога Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" про визнання недійсним правочину, оформленого заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 10.02.2020 №491007.2-Сл-721-0220 на суму 3 474 793,75 грн., подана на підставі статті 237 Господарського процесуального кодексу.

Подання вимоги про визнання недійсним правочину на підставі статті 237 Господарського процесуального кодексу України фактично прирівнює дану вимогу до позовної і потребує розгляду за загальними правилами господарського судочинства.

Вимоги про визнання недійсним правочину у вигляді заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" від 10.02.2020 №491007.2-Сл-721-0220 про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 3 474 793,75 грн. мотивована тим, що зарахування зустрічних однорідних вимог повинно бути визнане недійсним лише у зв`язку з відсутністю безспірності, проти чого (безспірності) Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" заперечувало.

Тобто, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" просить визнати односторонній правочин (зарахування зустрічних однорідних вимог) не лише з підстав відсутності безспірності, але і, зокрема, у зв`язку з недійсністю самої вимоги відповідача.

Відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Отже, положення статті 601 Цивільного кодексу України прямо не містять такої ознаки правомірності зарахування як "безспірність" зустрічних однорідних вимог. Критерій безспірності приймається до уваги з точки зору доведення дійсності вимоги. Так, зокрема, при розгляді спорів про стягнення заборгованості у випадку наявності заяви про зарахування і заперечення позивача проти неї, суд може відмовити в прийнятті до уваги такої заяви саме в аспекті недоведення дійсності вимоги (підстав, розміру тощо).

Особа, яка заявила про зарахування, має право звернутися до суду з самостійним позовом про задоволення такої вимоги. Інша сторона має право оскаржити таке зарахування шляхом подання позову про визнання недійсним одностороннього правочину. Саме цим правом і скористався позивач.

Матеріалами справи підтверджується, що спірна вимога була передана Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут".

Отже, предметом судового розгляду є, зокрема, дійсність вимоги. При цьому позивач, обмежившись лише оскарженням наступного правочину (зарахування), не заявляє вимогу про визнання недійсним первісного правочину - відступлення права вимоги.

Таким чином, з однієї сторони, питання дійсності вимоги є підставою позову і тим питанням, на яке повинен дати відповідь суд при розгляді спору; а з іншої сторони, позивач не оскаржує первісний правочин - відступлення права вимоги, що обмежує суд у дослідженні даних обставин дійсності вимоги.

При цьому питання дійсності вимоги (наявності переплати) є безпосереднім об`єктом дослідження у справі №910/9617/20, що розглядається Господарським судом міста Києва.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта щодо безпідставності висновків місцевого господарського суду про неможливість самостійно встановити обставини, що підлягають доказуванню у межах спору у цій справі, оскільки подані у справах №904/91/20 та №910/9617/20 докази на підтвердження тих самих обставин, укладення та виконання договорів в частині поставки та оплати є однаковими; в оскаржуваній ухвалі не наведено конкретних обставин, встановлення яких має значення для вирішення спору і які не можуть бути встановлені у межах справи №904/91/20 за наявними документами.

Так, відповідно до статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Встановлення обставин наявності переплати Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не може бути встановлено під час розгляду справи №904/91/20, оскільки входить в предмет доказування у справі №910/9617/20, впливає на наслідки розгляду цієї справи, в зв`язку із чим місцевий господарський суд дійшов обґрунтованих висновків щодо наявності підстав для задоволення клопотання відповідача про зупинення розгляду справи.

За таких обставин апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про зупинення провадження у справі №904/91/20 до часу набранням чинності рішенням господарського суду м. Києва у пов`язаній справі №910/9617/20.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 у справі №904/91/20 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 у справі №904/91/20 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 28.12.2020.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя О.В. Чус

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 23.11.2020, копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 28.12.2020 у справі №904/91/20 поштою не надсилаються.

Надіслати копії цієї постанови на електронну адресу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (), електронну адресу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" (), електронну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" ().