ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про повернення позовної заяви

23 грудня 2020 року м.Харків Справа № 913/663/20
Провадження №34/913/663/20
Суддя господарського суду Луганської області Іванов А.В., розглянувши матеріали позовної заяви у справі
за позовом Приватного підприємства «Східноукраїнська генбаза авторського надбання клітинної плазми високоякісної пшениці», м. Кремінна Луганської області,
до Фермерського господарства «Риск», с. Невське Кремінського району Луганської області,
про стягнення 149 353 грн. 42 коп.
Суть спору: Приватне підприємство «Східноукраїнська генбаза авторського надбання клітинної плазми високоякісної пшениці» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Фермерського господарства «Риск», в якій просило стягнути з відповідача 149 353 грн. 42 коп., з яких: заборгованість за Ліцензійним договором від 10.09.2018 року №2 про надання прав на використання ліній сортів рослин на умовах невиключної ліцензії як винагороду за надання прав на використання матеріального носія Торгівельної марки «Ласковая мама» у розмірі 40 665 грн. 80 коп. та заборгованість як винагороду за надання прав на використання матеріального носія Торгівельної марки «Мирна» в сумі 55 573 грн. 70 коп., інфляційні втрати у розмірі 46 714 грн. 65 коп. та 3% річних в сумі 6 399 грн. 27 коп., а також поточні платежі у розмірі 5 (п`яти) відсотків від вартості реалізованого матеріалу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами було укладено Ліцензійний договір від 10.09.2018 року №2 про надання прав на використання ліній сортів рослин на умовах невиключної ліцензії, відповідно до положень якого позивач надає, а відповідач приймає невиключне право на використання ліній сортів озимої пшениці Торгівельної марки «Ласковая мама» в кількості 20 000 кг на суму 124 000 грн. та Торгівельної марки «Мирна» в кількості 24 250 кг на суму 150 350 грн. і зобов`язується сплатити позивачу як винагороду за надання прав, передбачених цим Договором, в сумі 35% від вартості переданого матеріалу, одноразовий платіж протягом 5 днів з моменту укладення Договору.
Як зазначає позивач, він належним чином виконав свої зобов`язання за Ліцензійним договором та фактично передав відповідачу зерно Торгівельної марки «Ласковая мама» вагою 18 740 кг на суму 116 188 грн. 00 коп. та зерно Торгівельної марки «Мирна» вагою 25 610 кг на суму 158 782 грн. 00 коп., що підтверджується Договором купівлі-продажу від 04.09.2018. В свою чергу відповідач не виконав свій обов`язок щодо своєчасної та повної сплати одноразового платежу в сумі 35% від вартості переданого матеріалу як винагороди за надання прав згідно Договору.
До того ж, за умовами п. 4.2. Ліцензійного договору відповідач мав сплатити на користь позивача поточні платежі в сумі, визначеній нижченаведеними процентними ставками від вартості матеріалу, який буде реалізовуватися ним за весь період за використання зазначеного матеріалу сорту у розмірі 5% від вартості реалізованого матеріалу. Проте, як стверджує позивач, відповідачем зазначені платежі також не було сплачено.
Крім того, в позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу розмірі 33 000 грн. 00 коп.
Вказане стало підставою для звернення позивача до суду.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2020 справу №913/663/20 передано на розгляд судді Іванову А.В.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 08.12.2020 позовну заяву Приватного підприємства «Східноукраїнська генбаза авторського надбання клітинної плазми високоякісної пшениці» залишено без руху та надано позивачу 10 днів з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви та подання до суду заяви про усунення недоліків.
Позивач у вказаний строк мав надати до суду заяву про усунення недоліків, в якій вказати розмір майнової вимоги про стягнення поточних платежів у розмірі 5% від вартості реалізованого матеріалу із зазначенням суми таких платежів, зазначити ціну позову з урахуванням вказаної майнової вимоги та навести розрахунок заявлених до стягнення сум щодо поточних платежів у розмірі 5% від вартості реалізованого матеріалу та обґрунтований розрахунок сум судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 33 000 грн. 00 коп.
Також позивач разом із заявою про усунення недоліків мав надати суду належні докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується вимога про стягнення з відповідача поточних платежів у розмірі 5% від вартості реалізованого матеріалу, а також докази сплати судового збору за дану майнову вимогу.
21.12.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява б/н від 15.12.2020 про усунення недоліків, в якій зазначав, що об`єктивно не має можливості надати суду документи та розрахунок щодо розміру майнової вимоги про стягнення поточних платежів у розмірі 5% від вартості реалізованого матеріалу із зазначенням суми таких платежів, зазначенням ціни позову з урахуванням вказаної майнової вимоги, навести розрахунок заявлених до стягнення сум щодо поточних платежів у розмірі 5% від вартості реалізованого матеріалу.
Разом з тим, до заяви про усунення недоліків позивач додав заяву б/н від 15.12.2020 про зменшення позовних вимог, заяву б/н від 15.12.2020 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заяву б/н від 15.12.2020 про витребування доказів.
Так, в заяві б/н від 15.12.2020 про зменшення позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача лише заборгованість за Ліцензійним договором від 10.09.2018 року №2 про надання прав на використання ліній сортів рослин на умовах невиключної ліцензії як винагороду за надання прав на використання матеріального носія Торгівельної марки «Ласковая мама» у розмірі 40 665 грн. 80 коп. та заборгованість як винагороду за надання прав на використання матеріального носія Торгівельної марки «Мирна» в сумі 55 573 грн. 70 коп., інфляційні втрати у розмірі 46 714 грн. 65 коп. та 3% річних в сумі 6 399 грн. 27 коп. без поточних платежів у розмірі 5% від вартості реалізованого матеріалу.
За змістом ч. 4 ст. ст. 174 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
При цьому, ч. 5 ст. 46 ГПК України передбачено, що у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.
Отже, до заяви б/н від 15.12.2020 про зменшення позовних вимог позивач мав надати докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів відповідачу. Однак, перевіркою матеріалів встановлено, що позивачем доказів направлення копії заяви б/н від 15.12.2020 про зменшення позовних вимог та доданих до неї документів Фермерському господарству «Риск» надано не було.
З огляду на вказане, суд не приймає до розгляду заяву б/н від 15.12.2020 про зменшення позовних вимог та приходить до висновку про необхідність її повернення позивачу.
В той же час, заява б/н від 15.12.2020 про зменшення позовних вимог, будучи одним з додатків до заяви б/н від 15.12.2020 про усунення недоліків, фактично усувала недоліки, викладені в ухвалі господарського суду Луганської області від 08.12.2020, які стосувались майнової вимоги про стягнення з відповідача поточних платежів у розмірі 5% від вартості реалізованого матеріалу, оскільки позивач зменшив позовні вимоги шляхом виключення її з прохальної частини позову.
З урахуванням викладеного, беручи до уваги не прийняття до розгляду та повернення позивачу заяви б/н від 15.12.2020 про зменшення позовних вимог, суд дійшов висновку, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.
До того ж, за загальним правилом, викладеним в п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.
Вказані вимоги застосовуються також й до заяви про усунення недоліків.
Проте, позивачем до заяви б/н від 15.12.2020 про усунення недоліків не надано документів, які б підтверджували відправлення відповідачу копії заяви про усунення недоліків і доданих до неї документів. В додатках до заяви б/н від 15.12.2020 про усунення недоліків вказівка на такі документи також відсутня.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
За таких обставин, позовна заява б/н від 02.12.2020 з додатками до неї підлягає поверненню Приватному підприємству «Східноукраїнська генбаза авторського надбання клітинної плазми високоякісної пшениці» разом із заявою б/н від 15.12.2020 про усунення недоліків та її додатками.
Суд звертає увагу, що згідно з ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.
Керуючись ст.ст. 46, 164, 174, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд
Позовну заяву б/н від 02.12.2020 з додатками до неї та заяву б/н від 15.12.2020 про усунення недоліків з її додатками повернути Приватному підприємству «Східноукраїнська генбаза авторського надбання клітинної плазми високоякісної пшениці».
Додаток (тільки заявнику): на 71 аркуші.
Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 23.12.2020 та може бути оскаржена у строки, передбачені ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А.В. Іванов