ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2020 р. Справа № 910/10135/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

секретар судового засідання Ярмоленко С.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю

на рішення господарського суду міста Києва від 20.10.2020 р. (повний текст складено 26.10.2020 р.)

у справі № 910/10135/20 (суддя - Ващенко Т.М.)

за позовом фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю

до товариства з обмеженою відповідальністю "Пауер Енерджи"

про визнання договору недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Фірма "Т.М.М." - товариство з обмеженою відповідальністю (далі - фірма "Т.М.М.") звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Пауер Енерджи" (далі - ТОВ "Пауер Енерджи") про визнання недійсним енергосервісного контракту № 18/1 від 12.06.2018 р.

Вимоги позову мотивовані вчиненням сторонами спору правочину в порушення вимог законодавства, що є підставою для визнання його недійсним в судовому порядку.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.10.2020 р. у справі № 910/10135/20 відмовлено у задоволенні позову.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено наявності обставин, з якими закон пов`язує недійсність правочину на момент його вчинення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, фірма "Т.М.М." звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Наводячи підстави скасування оскаржуваного рішення, апелянт зазначав, що сторони правочину не мали правосуб`єктності на укладання оспорюваного договору та впровадження комплексу енергозберігаючих заходів без погодження з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Авіатор Комарова-26" (далі - ОСББ). Також скаржник посилався на ту обставину, що об`єктом з енергосервісу може бути лише державна та комунальна власність, і такий договір укладається за результатами процедури відкритих торгів. Водночас, на думку позивача, спірний договір є неукладеним, оскільки сторони не досягли згоди з його всіх істотних умов; акти звірки розрахунків підписані не генеральним директором позивача.

Крім того, за твердженням позивача, відхилення судом першої інстанції його клопотання про перенесення судового засідання позбавило позивача прав на викладення своєї позиції відносно спору, що призвело до порушення норм принципу змагальності сторін при вирішенні спору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2020 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Дідиченко М.А., Поляк О.І., відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 16.12.2020 р.

11.12.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2020 р., у зв`язку з перебуванням судді Поляк О.І. на лікарняному, сформовано новий склад колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Дідиченко М.А., Руденко М.А.

У судовому засіданні, що відбулось 16.12.2020 р., відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Позивач вказував на обґрунтованість доводів апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та задовольнити позовні вимоги.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, заслухавши пояснення сторін, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, 12.06.2018 р. між фірмою "Т.М.М." (замовник) та ТОВ "Пауер Енерджи" (виконавець) укладено енергосервісний контракт № 1/18 (далі - договір), за умовами якого виконавець зобов`язався здійснити енергосервіс об`єкту енергосервісу (розташований за адресою: м. Київ, проспект Космонавта Комарова, буд. 26), а замовник зобов`язався оплатити вартість енергосервісу.

Вважаючи укладений договір недійсним і одночасно неукладеним, позивач посилався на те, що:

- у відповідності до Закону України "Про запровадження нових інвестиційних можливостей, гарантування прав та законних інтересів суб`єктів підприємницької діяльності для проведення масштабної енергомодернізації" та постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. "Про затвердження примірного енергосервісного договору" об`єктом, щодо якого укладається енергосервісний договір, може бути державна та комунальна власність, і такий договір укладається лише в порядку відкритих торгів;

- оспорюваний договір не відповідає типовому, затвердженому постановою Кабінету міністрів України від 21.10.2015 р. "Про затвердження примірного енергосервісного договору", а його стороною може бути лише розпорядних бюджетних коштів, яким не являється позивач;

- для укладення оспорюваного правочину необхідно було проведення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку по вул. Космонавта Комарова, буд. 26 в місті Києві, а позивача, як управителя, було відкликано співвласниками, що підтверджується протоколом від 07.10.2018 р., складеним за результатами загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку по вул. Космонавта Комарова, 26 в місті Києві;

- акти наданих послуг по оспорюваному договору підписано не позивачем, а невідомою йому особою.

Загальні підстави визнання правочину недійсним і настання відповідних наслідків встановлені статтями 215 та 216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Вирішуючи спір про визнання договору недійсним, господарський суд має встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання договору недійсним і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту договору вимогам закону, додержання встановленої форми договору; правоздатність сторін за договором; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони тощо.

Зі змісту оспорюваного договору випливає, що він не містить посилання на те, що його укладено відповідно до Закону України "Про запровадження нових інвестиційних можливостей, гарантування прав та законних інтересів суб`єктів підприємницької діяльності для проведення масштабної енергомодернізації" та/або постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. "Про затвердження примірного енергосервісного договору".

Договір укладено двома господарюючими суб`єктами, представниками яких підписано та скріплено печатками текст договору. При цьому, укладання енергосервісних договорів між господарюючими суб`єктами щодо об`єктів, які не є державною або комунальною власністю, не заборонено жодним нормативно-правовим актом, і протилежного апелянтом не доведено.

З матеріалів справи вбачається, що загальні збори учасників ОСББ "Авіатор Комарова-26", за результатами яких прийнято рішення про відкликання з 01.12.2018 р. управителя - позивача, не впливає на обсяг прав та дієздатності позивача в момент підписання договору 12.06.2018 р. енергосервісу розташованого за адресою: м. Київ, проспект Космонавта Комарова, буд. 26.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не довів та не надав суду належних доказів, в силу яких спірний договір має бути визнаний недійсним, а тому позов задоволенню не підлягає.

Доводи апелянта щодо невчинення ним оспорюваного правочину не заслуховують на увагу і спростовуються установленими судом обставинами справи на підставі наявних у ній письмових доказів.

Відхиляючи твердження скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів виходить з того, що правова позиція позивача була викладена у позові, а доводи позивача були предметом судового дослідження, їм була надана належна юридична оцінка, тож господарський суд першої інстанції вірно вирішив господарський спір, прийняв законне рішення і правові підстави для його скасування або зміни - відсутні.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю на рішення господарського суду міста Києва від 20.10.2020 р. у справі № 910/10135/20 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 20.10.2020 р. у справі № 910/10135/20 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/10135/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 23.12.2020 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Дідиченко

М.А. Руденко