ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року

м. Київ

Справа № 922/743/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранця О. М. - головуючого, Мамалуя О. О., Студенця В. І.,

за участю секретаря судового засідання Низенко В. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства «Харківобленерго»

на додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Зубченко І. В., Медуниці О. Є., Радіонової О. О.

від 12.10.2020

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пори року»

до Акціонерного товариства «Харківобленерго»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут»,

про визнання недійсним додатку до договору

за участю представників:

позивача: Хіоаре І. В.

відповідача: Конопля О. М.

третьої особи: Парахіна В. В.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2020 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пори Року» звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства «Харківобленерго» про визнання недійсним додатку № 3.1. «Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пори Року» до договору № 624/846К від 15.11.2019, укладеного між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Пори Року» та Акціонерним товариством «Харківобленерго» за заявою-приєднанням до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на сайті оператора системи розподілу Акціонерного товариства «Харківобленерго».

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірний додаток № 3.1. до договору № 624/846К від 15.11.2019 не відповідає частині 1 статті 203 Цивільного кодексу України, оскільки суперечить розділу 2.3. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 312 від 14.03.2018.

2. Короткий зміст рішень, ухвалених судами попередніх інстанцій по суті спору.

Господарський суд Харківської області рішенням від 18.05.2020, позов задовольнив. Визнав недійсним додаток № 3.1. «Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пори Року» до договору № 624/846К від 15.11.2019, укладеного між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Пори Року» та Акціонерним товариством «Харківобленерго». Стягнув з Акціонерного товариства «Харківобленерго». Стягнув з Акціонерного товариства «Харківобленерго» на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пори Року» 2 102,00 грн судового збору.

Східний апеляційний господарський суд постановою від 30.09.2020 рішення Господарського суду Харківської області від 18.05.2020 залишив без змін.

3. Короткий зміст заяви позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Під час апеляційного розгляду справи позивач 11.08.2020 подав до Східного апеляційного суду разом відзивом на апеляційну скаргу попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які представник позивача понесе у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, та які за попереднім розрахунком позивача складають 15 000,00 грн.

31.08.2020 представник позивача подав до апеляційного господарського суду заяву про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, у якій просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн. Одночасно у заяві позивач зазначив про те, що на момент подання цієї заяви частина послуг (захист інтересів позивача шляхом участі адвоката у судових засіданнях) фактично не надана адвокатом, тому акт приймання-передачі зазначених послуг буде наданий суду в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів після ухвалення Східним апеляційним господарським судом рішення за результатами розгляду цієї справи.

02.10.2020 до суду апеляційної інстанції від позивача надійшла заява про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, до якої позивач додав та просив долучити до матеріалів справи остаточний акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання юридичних послуг (професійної правничої допомоги) № 2 від 30.08.2020. У цій заяві позивач просив стягнути з відповідача на його користь 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 05.10.2020 прийняв до розгляду заяву позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та призначив її до розгляду.

Відповідач надав суду апеляційної інстанції клопотання про зменшення заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що заявлений позивачем розмір витрат не відповідає критеріям розумності та співмірності, є необґрунтовано високим та не відповідає існуючим ринковим цінам на аналогічні послуги. У судовому засіданні представник відповідача просив у задоволенні заяви позивача про відшкодування адвокатських витрат відмовити, а у разі наявності підстав для задоволення такої заяви - зменшити розмір відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу (на 70%).

4. Короткий зміст оскаржуваної додаткової постанови апеляційного господарського суду і мотиви її прийняття.

Східний апеляційний господарський суд додатковою постановою від 12.10.2020 задовольнив заяву позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу: стягнув з Акціонерного товариства «Харківобленерго» на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пори Року» 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, посилаючись на доведеність факту понесення цих витрат, доведеність та обґрунтованість заявленого позивачем розміру цих витрат, а також на відсутність підстав для зменшення їх розміру.

5. Короткий зміст вимог касаційної скарги.

У касаційній скарзі відповідач - Акціонерне товариство «Харківобленерго» просить скасувати додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 та відмовити у задоволенні заяви позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу

6. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження додаткової постанови суду апеляційної інстанції відповідач послався на пункт 1 абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України та зазначив про те, що суд апеляційної інстанції ухвалив оскаржувану додаткову постанову з порушенням норм процесуального права, а саме: статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, без урахування правових висновків Верховного Суду щодо застосування цих норм, викладених у:

- постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16,

- постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі від 03.10.2019 у справі № 922/445/19,

- постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.10.2019 № 905/1795/18,

- додатковій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.06.2019 у справі № 924/632/18,

- постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 810/795/18,

- додатковій постанові Касаційного адміністративного суду від 12.09.2018 у справі № 810/4749/15.

Зокрема скаржник зазначає про те, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки Верховного Суду, викладені у зазначених постановах, про те, що:

- понесені стороною спору витрати на професійну правничу допомогу, крім розміру, документального обґрунтування та доведеності, мають відповідати критерію розумної необхідності таких витрат;

- суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспівмірність ринковим цінам послуг адвоката.

7. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач у відзиві на касаційну скаргу просить касаційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду - без змін, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність доводів касаційної скарги.

Третя особа у визначений Верховним Судом строк відзив на касаційну скаргу не надала.

Позиція Верховного Суду

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Згідно з пунктом 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

Згідно зі статтею 30 цього Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, при визначенні суми відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При вирішенні питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд має враховувати: складність справи та складність виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Вирішуючи питання про розподіл витрат позивача на професійну правничу допомогу, понесених під час апеляційного розгляду справи, суд апеляційної інстанції встановив, що обставини надання позивачу професійної правничої допомоги під час апеляційного розгляду цієї справи підтверджується наданими позивачем суду доказами:

- договором про надання професійної правничої допомоги № 01/08 від 01.08.2020, укладеним між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Пори року» як замовником та Адвокатським об`єднанням «Сталеві адвокати» як виконавцем;

- додатком № 1 до договору № 01/08 від 01.08.2020, в якому сторони цього договору погодили ціну послуг за одну годину роботи адвоката у розмірі 1 000,00 грн та вартість послуг з надання професійної правничої допомоги за заявкою позивача № 1 від 01.08.2020, тобто визначили вартість як кожної окремої послуги з урахуванням витраченого на її надання часу, так і загальну вартість усіх замовлених позивачем послуг, а також визначили порядок оплати вартості наданих послуг: протягом 10 робочих днів з моменту підписання сторонами цього додатку до договору;

- актами № 1 від 10.08.2020 та № 2 від 30.09.2020 приймання-передачі наданих послуг за договором про надання професійної правничої допомоги № 20/11 від 20.11.2020, підписаними сторонами цього договору, відповідно до яких Виконавець (Адвокатське об`єднання «Сталеві адвокати») надав, а Замовник (Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пору року») прийняв послуги за заявкою позивача № 1 на загальну суму 14 000,00 грн (за актом № 1 від 10.08.2020) та на суму 1 000,00 грн (за актом № 2 від 30.09.2020), а загалом за двома актами на суму 15 000,00 грн.

Обставини понесення позивачем фактичних витрат на оплату наданих йому послуг професійної правничої допомоги підтверджуються наданими позивачем суду рахунком на оплату № 1 від 01.08.2020 на суму 15 000,00 грн, виставленим йому Адвокатським об`єднанням «Сталеві адвокати», та платіжним дорученням № 189 від 11.08.2020 на суму 15 000,00 грн про перерахування позивачем зазначеної суми на рахунок Адвокатського об`єднання «Сталеві адвокати».

Крім того суд апеляційної інстанції встановив, що професійну правничу допомогу позивачу у суді апеляційної інстанції при розгляді справи № 922/743/20 надавав адвокат Хіоаре І. В., який уповноважений на представництво інтересів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пори року» у Східному апеляційному господарському суді.

Взявши до уваги та дослідивши зазначені докази, перевіривши обставини фактичної участі адвоката позивача при апеляційному розгляді цієї справи, фактичний обсяг наданих позивачу його адвокатом юридичних послуг, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що надані Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Пори року» докази в їх сукупності підтверджують надання позивачу його адвокатом послуг професійної правничої допомоги при апеляційному розгляді цієї справи у заявленому обсязі на загальну суму 15 000,00 грн. При цьому суд, керуючись статтю 74 Господарського процесуального кодексу України визнав цей розмір судових витрат доведеним, документально обґрунтованим та таким, що відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Наведеним спростовуються доводи відповідача в касаційній скарзі про те, що суд апеляційної інстанції не врахував при вирішенні питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу такий критерій цих витрат як розумна їх необхідність та не врахував висновок Верховного Суду про те, що ці витрати мають відповідності цьому критерію, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.10.2019 № 905/1795/18, додатковій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.06.2019 у справі № 924/632/18, постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 810/795/18, додатковій постанові Касаційного адміністративного суду від 12.09.2018 у справі № 810/4749/15.

Касаційний господарський суд зазначає про те що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Як вбачається суд апеляційної інстанції, дійшовши висновку про те, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є доведеним, документально обґрунтованим та таким, що відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, врахував цей критерій. Висновки апеляційного господарського суду не суперечать висновкам Верховного Суду про те, що витрати на професійну правничу допомогу мають відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Верховний Суд також не бере до уваги доводи скаржника про те, що суд апеляційної інстанції не врахував висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, про відсутність у суду обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірність ринковим цінам послуг адвоката.

Застосування зазначеного висновку Верховного Суду про відсутність у суду обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу, передбачає встановлення у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) певних обставин при умові їх доведеності у сукупності з таким критерієм як складність справи, зокрема обставин завищення суми гонорару адвокату, неспівмірності визначених цін послуг адвоката ринковим цінам на такі послуги, неспівмірності витраченого адвокатом часу на надання таких послуг розумному часу на їх надання тощо.

У цій справі № 922/743/20 суд апеляційної інстанції розглянув клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу та врахувавши складність цієї справи, дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з апеляційним розглядом справи, є доведеним, документально обґрунтованим та таким, що відповідає критерію розумної необхідності цих витрат. При цьому, за висновком суду апеляційної інстанції, відповідач не довів відповідно до частини 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України неспівмірності понесених позивачем при розгляді цієї справи у суді апеляційної інстанції витрат на професійну правничу допомогу із складністю даної справи та наданим адвокатом обсягом послуг, нерозумності розміру таких витрат

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для зменшення заявленого позивачем до стягнення з відповідача розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд не бере до уваги доводи відповідача в касаційній скарзі про те, що надані позивачу його адвокатом послуги при апеляційному розгляді цієї справи послуги є необґрунтованими, неспівмірними по тривалості їх надання позивачу, не є необхідними, є сумнівними, а зазначені позивачем час, витрачений на їх надання, та вартість послуг є недоведеними та нерозумними, оскільки ці доводи є суб`єктивною думкою відповідача, побудовані на припущеннях, на яких не може ґрунтуватися судове рішення, не спростовують висновки суду апеляційної інстанції про доведеність, обґрунтованість, розумність, необхідність та співмірність цих витрат. Докази неспівмірності вартості наданих позивачу його адвокатом послуг ринковим цінам на ці послуги в матеріалах справи відсутні. Крім того ці доводи скаржника зводяться до встановлення обставин справи, оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, що з огляду на визначені в статті 300 Господарського процесуального кодексу України межі розгляду справи судом касаційної інстанції не є компетенцією суду касаційної інстанції.

З огляду на викладене Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції, врахувавши те, що спір у цій справі як у суді першої інстанції, так і за результатом розгляду справи в суді апеляційної інстанції, був вирішений на користь позивача, правильно визнав обґрунтованою заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пори року» про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та стягнув з відповідача на користь позивача 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Матеріали справи свідчать про те, що суд апеляційної інстанцій при ухваленні додаткової постанови дотримався норм процесуального права, зокрема статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, висновки суду апеляційної інстанції не суперечать висновкам Верховного Суду щодо застосування цих норм, викладених у наведених відповідачем у касаційній скарзі постановах Верховного Суду.

Доводи позивача у касаційній скарзі про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права при ухваленні додаткової постанови не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим Касаційний господарський суд не вбачає підстав для зміни чи скасування законної та обґрунтованої додаткової постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.10.2020.

10. Судові витрати.

Зважаючи на те, що судовий збір за подання касаційної скарги на додаткову постанову про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу не сплачується, відповідно судом касаційної інстанції не розподіляється.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Харківобленерго» залишити без задоволення.

2. Додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 у справі № 922/743/20 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді О. Мамалуй

В. Студенець