ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2020 р. Справа № 917/1477/20

Суддя господарського суду Полавської області Білоусов С. М., розглянувши в спрощеному позовному провадженні матеріали

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут", вул. Панянка, 65Б, м. Полтава, 36007,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Комбінат виробничих підприємств", с. Терешки, буд. 18, Полтавський район, Полтавська область, 38762,

про стягнення 12 249,22 грн. заборгованості по пені за несвоєчасну оплату платежів, обумовлених Договором про постачання електричної енергії споживачу

В С Т А Н О В И В:

09.09.2020 року до господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" № 17-01/1507 від 07.09.2020 року (вх. № 1618/20) до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Комбінат виробничих підприємств" про стягнення 12 249,22 грн. заборгованості по пені за несвоєчасну оплату платежів, обумовлених Договором про постачання електричної енергії споживачу.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 14.09.2020 р. суд залишив позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" без руху, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Зазначеною вище ухвалою суд встановив позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення даної ухвали.

23.09.2020 року на адресу господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" надійшла заява № 17-01/1200 від 23.09.2020 р. (вх. № 10475) про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.09.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Позивач обґрунтовує позов тим, що відповідач не здійснював вчасно розрахунок по договору № 23103003 про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 року, чим порушив умови господарського зобов`язання, встановлені зазначеним договором.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав, однак подав заяву про закриття провадження у справі № 1/796 від 20.10.2020 року (вх. № 11831 від 23.10.2020 року).

У зв`язку з тим, що строк спрощеного позовного провадження сплинув, у матеріалах справи достатньо доказів необхідних для вирішення спору, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Рішення приймається з врахуванням вимог ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

На виконання пункту 13 розділу XVII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії" Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" відокремило зі свого складу постачальника електричної енергії Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут", яке згідно отриманої ліцензії з 01 січня 2019 року здійснює діяльність з постачання електричної енергії споживачам та є окремою юридичною особою.

При цьому постачальник, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу, упродовж двох років з дня отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території - Полтавській області.

Відповідно до п. 1.2.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року (далі - ПРРЕЕ), постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до ПРРЕЕ) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Пунктами 3.2.5., 3.1.7. ПРРЕЕ визначено, що укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.

Пунктом 1.2.15. ПРРЕЕ передбачено, що для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв- приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

Положеннями ст. ст. 633, 634 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії (пункт 13 розділу XVII "Прикінцевих та перехідних положень" Закону).

У період з січня 2019 р. по червень 2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Комбінат виробничих підприємств" (відповідач) споживало електричну енергію Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (позивач) та здійснювало оплату виставлених рахунків, що засвідчує волевиявлення відповідача приєднатися до умов договору про постачання електричної енергії споживачу та бажання укласти даний договір.

01.01.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Комбінат виробничих підприємств" шляхом споживання електричної енергії та проведеними оплатами укладено договір № 23103003 про постачання електричної енергії споживачу (договір) на умовах комерційної пропозиції № 5 для споживачів із замовленим обсягом споживання від 50 тис. до 200 тис. кВт*год. на місяць, які не відносяться до сегменту ринку універсальної послуги та лічильники електричної енергії яких забезпечують її погодинний облік з передачею даних.

Розділом 2 "Предмет договору" даного договору передбачено, що постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно розділу 5 "Ціна, порядок обліку та оплати електричної енергії" договору визначено, що споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спеціальний рахунок постачальника.

Комерційною пропозицією № 5, яка є додатком № 2 до договору встановлено, що оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі планових платежів. Платежі здійснюються на підставі отриманого у постачальника рахунку, або самостійно розраховується споживачем на умовах визначених даною комерційною пропозицією. Оплата здійснюється на рахунок із спеціальним режимом використання, який зазначений у договорі та/або розрахункових документах постачальника у наступних обсягах та строки: до 14:00 години 25 числа місяця, що передує розрахунковому періоду, 50% від вартості очікуваного споживання електричної енергії на розрахунковий період.

Датою здійснення оплати є дата надходження коштів на рахунок постачальника.

Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 27а) у період з січня по червень 2019 р. відповідач споживав електричну енергію, а оплату за неї здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість по договору № 23103003.

Враховуючи свої права порушеними, позивач заявив до стягнення з відповідача за прострочення виконання зобов`язання пеню у розмірі 12 249,22 грн. за період з 12.03.2019 р. по 25.05.2019 р.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією продовжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші юридичні правочини чи факти.

Приписами ст. ст. 626, 638 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони і прийняття пропозиції другою стороною. Акцепт пропозиції укласти договір залежить від виду договору.

Статтями 633, 634 Цивільного кодексу України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товару, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звертається, на однакових для всіх споживачів умовах.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, так як одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання та обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Позивач стверджує, що відповідач порушив умови договору в частині своєчасного здійснення платежів за споживання електричної енергії, надає відповідний розрахунок (а.с. 27а).

Відповідно до п. 5.8 договору та Комерційної пропозиції № 5 у разі несвоєчасної оплати платежів, обумовлених цією комерційною пропозицією, у тому числі нездійснення попередньої оплати та оплати додатково замовлених обсягів купівлі електричної енергії, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Крім того, за прострочення виконання вказаного грошового зобов`язання Споживач сплачує суму боргу з урахуванням вимог ст. 625 ЦК України. Штрафні санкції сплачуються на поточний рахунок постачальника, який вказується в рахунках, протягом 5 робочих днів з дня отримання рахунка.

Сума пені, компенсаційні нарахування встановленого індексу інфляції та три відсотки річних зазначається у розрахунковому документі окремими рядками.

Відповідно до п. 5.8 договору, Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996 р. №543/96-ВР та ст. 549 ЦК України позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у зв`язку із несвоєчасною сплатою за електричну енергію за період з 12.03.2019 р. по 25.05.2019 р. на загальну суму 12 249,22 грн.

Судом перевірено подані позивачем розрахунки, та досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи. За результатом перевірки, суд дійшов до висновку про правомірність та обгрунтованість позовних вимог, а саме: нарахування пені на суму 12 249,22 грн.

В матеріалах справи наявна заява відповідача про закриття провадження у справі, оскільки на час подання позивачем цієї позовної заяви вже існував вирішений господарський спір між тими ж самими сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, а рішення господарського суду вже набрало законної сили, не змінено і не скасовано. У своїй заяві відповідач вказує суду на рішення господарського суду Полтавської області по справі № 917/478/20, де вказано аналогічний період нарахування пені.

Позивач, ознайомившись з заявою відповідача, направив до суду свої заперечення, які грунтуються на наступному: предметом позову справі № 917/1477/20 є стягнення заборгованості по пені за несвоєчасну оплату обумовлених Договором платежів у розмірі 12 249,22 грн. за період з 12.03.2019 р. по 25.05.2019 р., а підставою є порушення умов Договору "Про постачання електричної енергії споживачу" № 23103003, тоді як у справі № 917/488/20 предметом є стягнення заборгованості у розмірі 4 058,36 грн. (з яких: 2 899,05 грн. пеня на суму заборгованості на попередню оплату за споживання електричної енергії за період з 18.03.2019 р. по 25.05.2019 р., 1 070,14 грн. пеня на суму заборгованості за спожиту електричну за період 16.02.2019 р. по 31.05.2019 р., 89,12 грн. - три проценти річних від простроченої суми за споживання електричної електроенергії за період 16.02.2019 р. по 31.05.2019 р.), а підставою є порушення умов договору "Про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг" № 22305299.

А тому із зазначеного випливає, що предмет та підстави позовів у справах № 917/1477/20 та № 917/478/20 не є повністю ідентичними, а відтак підстави для закриття провадження у справі на які посилається відповідач відсутні.

Враховуючи все вищезазначене, суд приходить до висновку, що заява про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає, оскільки для застосування підстави для закриття провадження у справі, передбаченої пунктом 2 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, а зміна хоча б однієї з наведених складових не перешкоджає особі звернутися до суду з позовною заявою і не дає суду підстави для закриття провадження у справі.

Згідно із п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного:

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233,237-238,240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія "Комбінат виробничих підприємств" (38762, с. Терешки, Полтавського району, вул. Шевченка,18, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (вул. Панянка, 65Б, м. Полтава, 36007, ) - 12 249,22 грн. пені на суму заборгованості за попередню оплату за споживання електричної енергії та 2 102,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Копії рішення направити сторонам по справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 03.12.2020 р.

Суддя Білоусов С. М.