ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2020 р. Справа№ 911/690/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Поляк О.І.

суддів: Дідиченко М.А.

Кропивної Л.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" на ухвалу Господарського суду Київської області від 30.09.2020 про зупинення провадження у справі №911/690/18 (суддя Карпечкін Т.П.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1"

про визнання договору припиненим,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем",

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо"

про визнання права користування нежитловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/690/18 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» про визнання договору суборенди припиненим та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» про визнання права користування нежитловим приміщенням.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.09.2020 у справі №911/690/18 зупинено провадження у справі №911/680/18 до набрання законної сили рішенням у справі Господарського суду міста Києва №910/20154/16.

Вказане рішення обґрунтовано тим, що в межах справи № 910/20154/16 розглядається спір про поновлення договору оренди, з якого виникли спірні суборендні відносини, що є предметом розгляду у справі № 911/690/18, тому від результатів вирішення спору у справі № 910/20154/16 залежить наявність чи відсутність правових підстав існування похідних від основного договору суборендних відносин, що підлягають дослідженню у даній справі. Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про взаємопов`язаність вказаних справ та неможливість об`єктивно вирішити спір у даній справі до вирішення спору у справі № 910/20154/16.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Боедем" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 30.09.2020 у справі №911/690/18, а справу направити для подальшого розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до договору суборенди нежитлового приміщення № Т001/17 від 01.03.2017, укладеного між ТОВ «Технополіс-1» та ТОВ «Лізингова компанія «Ельдорадо», він закінчив свою дію 31.12.2018. В силу відсутності у ТОВ «Лізингова компанія «Ельдорадо» будь-яких прав щодо користування нежитловим приміщенням, останнє не мало можливості укладати жодних правочинів з ТОВ «Технополіс-1» щодо передачі у користування нежитлових приміщень. З огляду на викладене, апелянт вважає, що матеріали справи містять всі необхідні докази для встановлення обставин, які є предметом дослідження, тож жодні перешкоди для розгляду справи відсутні. В свою чергу, в межах справи № 910/20154/16 розглядається первісний позов ТОВ «Лізингова компанія «Ельдорадо» до ТОВ «Боедем» про визнання договору оренди поновленим та зустрічний позов про визнання договору припиненим. На думку апелянта, правовідносини між ТОВ «Лізингова компанія «Ельдорадо» та ТОВ «Технополіс-1» не досліджуються у справі № 910/20154/16, а рішення у ній не буде мати преюдиційного значення для даної справи. Крім того, апелянт зазначив, що спір у даній справи виник з приводу нерухомого майна, тож до нього мають застосовуватись правила виключної підсудності відповідно до ст. 30 Господарського процесуального кодексу України.

19.11.2020 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою, надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд колегії суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Кропивна Л.В., Дідиченко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №911/690/18, розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників.

07.12.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив ТОВ «Технополіс-1» на апеляційну скаргу, в якому він заперечував проти її задоволення та погоджувався з висновком суду першої інстанції про неможливість розгляду цієї справи до вирішення спору у справі № 910/20154/16.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі є неможливість її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, слід з`ясувати як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Зупинення провадження допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо. Ця підстава зупинення застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

Так, предметом розгляду даної справи є вимоги:

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» у справі №911/690/18 про визнання припиненим з 30.03.2018 року Договору суборенди нежитлового приміщення № Т001/17 від 01.03.2017 року, на підставі якого ТОВ «Технополіс-1» користується нежитловим приміщенням, з підстав істотного порушення орендарем умов договору в частині сплати орендної плати;

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» про визнання за ним права користування спірним нежитловим приміщенням, що розташоване на другому поверсі нежитлової будівлі (літ. 1А), яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога (Велика Окружна), 4, на підставі Договору суборенди нежитлового приміщення №Т001/17 від 01.03.2017 року, обґрунтовані тим, що відповідно до п. 7.1 Договору суборенди (в редакції додаткової угоди від 15.12.2017) він вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.2018 року, тож він є чинним, а наведені позивачем за первісним позовом підстави його дострокового припинення є необґрунтованими.

Тобто, предметом дослідження у даній справі є наявність чи відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» права після 30.03.2018 продовжувати користування спірним нежитловим приміщенням за договором суборенди нежитлового приміщення № Т001/17 від 01.03.2017.

Водночас, у справі №910/20154/16 Товариство з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо" 03.11.2016 звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання договору № 01/10-13 оренди нежитлового приміщення, укладеного між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Боедем" поновленим на той самий строк, а саме з 01.09.2016 по 31.08.2019, і на тих самих умовах, та визнання за позивачем права користування нежитловим приміщенням площею 4589,90 кв. м., що розташоване на другому поверсі нежитлової будівлі (літ. 1А) за адресою: місто Київ, вул. Кільцева дорога (Велика окружна), 4.

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Боедем" звернулось із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо" про усунення перешкод у користуванні приміщенням шляхом виселення. Зустрічний позов мотивований порушенням прав відповідача як власника приміщення користуватись ним, оскільки після припинення 31.08.2016 дії договору позивач не виконав свого обов`язку з повернення об`єкта оренди, незважаючи на звернення відповідача, а також неодноразовими порушеннями позивачем умов договору через систематичну несплату ним та затримку орендних платежів, заборгованість з орендної плати за договором та зі сплати комунальних послуг.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.10.2017 у справі №910/20154/16 у задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічні позовні вимоги - задоволено в частині виселення позивача з приміщення; в задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено. Постановою Київського апеляційного господарського суду рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2018 скасовано, первісний позов задоволено, визнано договір поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, визнано за позивачем право користування приміщенням на підставі договору, в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 910/20154/16 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" задоволено частково, Постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2017 у справі № 910/20154/16 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 у справі № 910/20154/16 відмовлено в задоволенні первісних та зустрічних позовних вимог позовних вимог. У вказаному рішенні, суд, зокрема, встановив, що орендодавцем було чітко висловлено орендарю відсутність волі для продовження орендних відносин, тобто, висловлено заперечення щодо поновлення договору на новий строк на тих самих умовах у розумінні ст.764 Цивільного кодексу України, що виключає можливість поновлення договору оренди №01/10-13 від 01.10.2013, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БОЕДЕМ» після 31.08.2016.

Отже, в межах справи №910/20154/16, зокрема, досліджується питання поновлення договору оренди №01/10-13 від 01.10.2013 після 31.08.2016, за яким Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» отримало в користування нежитлове приміщення, що є предметом договору суборенди, який досліджується в даній справі. Водночас, рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 у справі № 910/20154/16 наразі переглядається в апеляційному порядку та не набрало законної сили.

Відповідно до ст.ст. 759, 774 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

З наведених положень вбачається, що договір піднайму (суборенди) є похідним від основного договору оренди, а строк, на який його укладено, не може перевищувати строк основного договору оренди.

При цьому, договір суборенди припиняється одночасно з припиненням договору оренди, незалежно від підстав його припинення. Дія договору суборенди поза межами договору оренди суперечить природі договору суборенди (аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховний Суд від 16.03.2018 по справі №910/17082/17).

Отже, у справі №910/20154/16, зокрема, досліджується питання поновлення договору оренди №01/10-13 від 01.10.2013 після 31.08.2016, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» отримало в користування нежитлове приміщення, яке в подальшому передало Товариству з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» в суборенду за договором № Т001/17 від 01.03.2017, питання поновлення якого, в свою чергу, досліджується у даній справі.

З огляду на похідний характер суборенди, обставини, що встановлюються в межах справи №910/20154/16, зокрема, щодо строку дії договору оренди №01/10-13 від 01.10.2013, безпосередньо впливають на вирішення спору у даній справі, виходячи з того, що в частині строку дії суборенда не може перевищувати строку дії оренди та припиняється по закінченні строку оренди. Водночас, такі обставини не можуть бути самостійно встановлені судом у даній справі, оскільки правовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БОЕДЕМ» не досліджуються в межах даної справи.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про пов`язаність справ №910/20154/16 та №911/690/18, а також про не неможливість об`єктивно вирішити спір у даній справі до вирішення спору у справі №910/20154/16, оскільки від результатів вирішення останнього залежить наявність чи відсутність правових підстав існування похідних від основного договору суборендних відносин, що підлягають дослідженню у даній справі.

Виходячи з викладеного, правильним є висновок суду першої інстанції про необхідність зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі Господарського суду міста Києва №910/20154/16 відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, заперечення апелянта про те, що матеріали справи містять всі необхідні докази для встановлення обставин, які є предметом дослідження, тож жодні перешкоди для розгляду справи відсутні, а, правовідносини між ТОВ «Лізингова компанія «Ельдорадо» та ТОВ «Технополіс-1» не досліджуються у справі № 910/20154/16, тож рішення у ній не буде мати преюдиційного значення для даної справи, колегією суддів відхиляються з огляду на встановлену пов`язаність справ та неможливість встановлення обставин, що мають істотне значення для вирішення спору та не можуть бути встановлені в межах даної справи.

Твердження апелянта про непідсудність даної справи Господарському суду Київської області та необхідність застосування до неї правил виключної підсудності відповідно до ст.30 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів не приймаються доуваги.

Так, відповідно до ст. 279 Господарського процесуального кодексу України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

З наведених положень вбачається, що суд апеляційної інстанції може скасувати рішення, яким закінчено розгляд справи з підстав порушення правил територіальної юрисдикції (підсудності) лише тоді, коли закінчено розгляд справи, за умови зазначення учасником справи причин незаявлення таких заперечень до суду першої інстанції.

Отже, оскільки до суду першої інстанції апелянтом такі заперечення не заявлялись, а предметом оскарження є не рішення, яким закінчено розгляд справи, а ухвала про зупинення провадження, то заперечення щодо порушення правил територіальної підсудності справи мають бути заявлені до суду першої інстанції.

Отже, доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для ухвали суду.

Судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають розподілу судом першої інстанції за результатами вирішення спору по суті.

Керуючись статтями 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 30.09.2020 про зупинення провадження у справі №911/690/18 - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст постанови складено 22.12.2020.

Головуючий суддя О.І. Поляк

Судді М.А. Дідиченко

Л.В. Кропивна