УХВАЛА

23 грудня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/3587/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. - (головуючий), Бенедисюка І.М., Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення господарського суду міста Києва від 18.05.2020

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020

у справі № 910/3587/20

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзернотранс-Ко"

до акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 39 395,74 грн,

ВСТАНОВИВ:

09.11.2020 (згідно з відміткою на поштовому конверті) акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Українська залізниця") звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 18.05.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 у справі № 910/3587/20, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

13.11.2020 (згідно з відміткою на поштовому конверті) товариство з обмеженою відповідальністю "Укрзернотранс-Ко" звернулося з відзивом на касаційну скаргу. У відзиві, викладено заперечення проти відкриття, у якому позивач просить на підставі пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ "Українська залізниця" на рішення господарського суду міста Києва від 18.05.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 у справі № 910/3587/20, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає оскарженню. Зазначає, що ця справа відноситься до категорії малозначних, з огляду на ціну позову та незначну складність справи.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2020 для розгляду справи № 910/3587/20 визначено колегію суддів у складі: Ткач І.В. (головуючий), судді Стратієнко Л.В., Кондратова І.Д.

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 09.12.2020 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/3587/20, у зв`язку з обранням судді Ткача І.В. до складу Великої Палати Верховного Суду (рішення зборів суддів від 30.11.2020 № 13) та відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів у складі: Колос І.Б. (головуючий), Бенедисюк І.М., Малашенкова Т.М.

Дослідивши матеріали касаційної скарги АТ "Українська залізниця" (письмові пояснення до неї) та заперечення товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзернотранс-Ко" у справі № 910/3587/20, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено у частині першій статті 17 ГПК України, яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною сьомою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 встановлено у розмірі 2 102 грн.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у справі № 910/3587/20 є стягнення у сумі 39 395,74 грн, отже, ціна позову у цій справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ГПК України.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

АТ "Українська залізниця", обґрунтовуючи необхідність відкриття касаційного провадження у малозначній справі, зазначає, що касаційна скарга стосується права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу (п. п. "а", "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України). Скаржник вважає, що залізниця постійно надає послуги з накопиченню вагонів на станційних коліях та здійснює нарахування збору за зберігання вантажу в період перебування вагонів з вантажем на станційних коліях, однак замовники не погоджуючись нарахованим збором звертаються до суду для захисту своїх прав, оскільки вважають, що ними не порушено час для формування маршруту визначеного договором по накопиченню вагонів, що є підставою для звільнення від сплати збору за зберігання (наразі в провадженнях господарських судів різних інстанцій знаходиться низка аналогічних справ).

Втім, наведені скаржником у касаційній скарзі доводи та аналіз оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, оскільки зазначені доводи скаржника зводяться до заперечення встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи з одночасним тлумаченням стороною власного викладення обставин справи, до переоцінки доказів, які були здійсненні місцевим та апеляційним господарськими судами під час розгляду справи по суті і в цілому до заперечення результату розгляду справи.

Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила, і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку буде порушено принцип "правової визначеності".

Касаційний господарський суд також враховує, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Також Європейський суд з прав людини в ухвалі від 09.10.2018 у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява №26293/18) зазначив, що застосування критерію малозначності справи було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

З огляду на викладене, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ "Українська залізниця" на рішення господарського суду міста Києва від 18.05.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 у справі № 910/3587/20, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення господарського суду міста Києва від 18.05.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 у справі № 910/3587/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Т. Малашенкова