Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/1093/20

Господарський суд Рівненської області у складі: суддя Романюк Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Васильєвої О.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

до Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго"

про стягнення коштів

За участю представників сторін:

від позивача: Шолом С.В. (витяг з ЄДР від 15.07.2020 р.);

від відповідача: Ващишина О.В. (довіреність № 15 від 10.03.2020 р.).

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (далі - Відповідач) в якій просить стягнути 25 252,68 боргу, 45,96 грн пені, 753,69 грн 3 % річних та 631,32 грн інфляційних втрат.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі Договору № 1 ЕМ про спільне використання технологічних електричних мереж ним протягом вересня 2019 року було надано послуги по доставці електричної енергії власними технологічними електричними мережами для потреб відповідача, вартість яких останнім не сплачена. Позивач зазначає, що 30.08.2019р. відповідачу було надано належно оформлений договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 1 ЕМ та погоджений сектором НКРЕКП в Рівненській області кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання. Відповідач листом від 18.09.2019 р. за № 22-13/6757 надіслав на адресу позивача підписаний договір з протоколом розбіжностей, який з боку ВП «Рівненська АЕС» було підписано з урахуванням протоколу врегулювання розбіжностей. Пізніше, протокол врегулювання розбіжностей було підписано ПрАТ «Рівнеобленерго». Позивач вважає, що оскільки кошторис витрат ВП «Рівненська АЕС» був наданий відповідачу 30.08.2019 р., то у зв`язку із цим з 01.09.2019 р. витрати на утримання технологічних електричних мереж покладаються на ПрАТ «Рівнеобленерго».

Позивач зазначає, що протягом вересня 2019 року ВП «Рівненська АЕС» було забезпечено доставку електричної енергії власними технологічними електричними мережами для потреб відповідача, 30.09.2019 року позивачем складено акт прийому передачі наданих послуг з передачі електричної енергії № АВР01647 та сформовано рахунок № СП001269-тв. Розмір плати за використання технологічних електричних мереж у вересні 2019 року 25 252,68 грн з ПДВ. Вказані документи було надіслано відповідачу листом 06.11.2019 за № 16774/013 для погодження та оплати, даний лист отримано відповідачем 08.11.2019 р. Позивач вважає, що зважаючи, що рахунок на оплату послуг за вересень 2019 року відповідач отримав 08.11.2019 р., оплату за надані послуги ПрАТ «Рівнеобленерго» повинно було здійснити в строк до 18.11.2019 р., відтак відповідачем не дотримано умов укладеного договору № 1-ЕМ про спільне використання технологічних електричних мереж від 08.10.2019 р. стосовно сплати за послуги в розмірі 25 252,68 грн. Крім того, за порушення зобов`язань згідно договору, позивачем нараховано відповідачу пеню за період з 19.11.2019 р. по 18.05.2020 р. у розмірі 45,96 грн, 3 % річних за період з 19.11.2019 р. по 16.11.2020 р. у розмірі 753,69 грн. та інфляційні втрати за період грудень 2019 р. жовтень 2020 р. у розмірі 631,32 грн.

07.12.2020 року до суду від відповідача надійшов відзив відповідно до якого просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі, посилаючись при цьому на те, що між позивачем та відповідачем Договір про спільне використання технологічних електричних мереж за № 1 ЕМ було укладено лише 08.10.2019 року, який відповідно до п. 11.1., набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та скріплення печатками. Відтак, відповідач вказує на те, що на зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору. Отже, відповідач вважає, що 08.10.2019 року є датою набрання чинності договором про спільне використання технологічних мереж № 1-ЕМ, укладеним між ПрАТ «Рівнеобленерго» та ДП НАЕК ВП «Рівненська АЕС», з якої починають діяти права та обов`язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. Відповідно, у відповідача не виникло обов`язку по оплаті послуги за спільне використання електричних мереж за вересень 2019 року.

18.12.2020 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначив, що проект договору був наданий відповідачу 30.08.2019 року, оскільки у вересні 2019 року ПрАТ «Рівнеобленерго» використовувало технологічні електричні мережі ВП «Рівненська АЕС», і до початку вказаного періоду дане товариство отримало проект договору та кошторис витрат, позивач вважає, що відповідач має сплатити плату за таке використання. При цьому, позивач вказує на те, що ВП «Рівненська АЕС» не може бути обмежений в отриманні цієї плати через те, що ПрАТ «Рівнеобленерго» зі свого боку погодило умови лише 08.10.2019 року. Позивач стверджує, що останнім вчинено всі необхідні дії для того аби забезпечити відповідачу технічну можливість доставки електричної енергії в спірний період та отримати від товариства відповідну плату за це.

18.12.2020 року до суду від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив в якому вказує про те, що у ПрАТ «Рівнеобленерго» не виникло обов`язку по оплаті послуги за спільне використання електричних мереж за вересень 2019 року, оскільки договір № 1-ЕМ сторонами укладено 08.10.2019 року та набув чинності з моменту підписання, тобто з 08.10.2019 року. Крім того, відповідач зазначив, що зважаючи на не подання протягом 2018 року основним споживачем оператору системи кошторису витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання з ПрАТ «Рівнеобленерго» на 2019 рік, а відтак на його відсутність у спірний період (вересень 2019 року), а також враховуючи те, що означені витрати не увійшли до структури відповідного тарифу на 2019 рік, відповідно, відповідач вважає - відсутні правові підстави для задоволення позовної заяви про стягнення заборгованості, пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23.11.2020 року прийнято позовну до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено розгляд справи на "09" грудня 2020 р.

Ухвалою господарського суду від 02.12.2020 року заяву Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено, вирішено судове засідання у справі призначене на "09" грудня 2020 р. об 11:00 год. провести в режимі відео конференції та проведення судового засідання в режимі відеоконференції здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon" (https://easycon.com.ua/).

В судовому засіданні "09" грудня 2020 р. оголошено перерву до "22" грудня 2020 року об 15:00 год.

Ухвалою господарського суду від 15.12.2020 року заяву Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено, вирішено судове засідання у справі призначене на "22" грудня 2020 р. об 15:00 год. провести в режимі відеоконференції та проведення судового засідання в режимі відеоконференції здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon" (https://easycon.com.ua/).

Представник позивача в судовому засіданні 22.12.2020 року підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 22.12.2020 року заперечив проти позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Сектор Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Рівненській області направлено ВП «Рівненська АЕС» ДП «НАЕК Енергоатом» лист № 49-19/383 від 27.08.2019 р. «Щодо погодження кошторису» в якому зазначив про розгляд поданого ВП «Рівненська АЕС» ДП «НАЕК Енергоатом» кошторису витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання з ПрАТ «Рівнеобленерго» на наступний період застосування погодженого кошторису (12 місяців) та погодив кошторис для власника мереж ВП «Рівненська АЕС» ДП «НАЕК Енергоатом» на наступний період (12 місяців) у частині фактичної річної вартості 343,11 тис. грн. (без ПДВ) за умовними одиницями в обсязі 244,71 у.о.

Вказаний лист отримано позивачем 02.09.2019 року за вхідним № 6249, що підтверджується штампом про отримання ВП «Рівненська АЕС».

Позивач зазначає, що 30.08.2019 року направив відповідачу листом вих. № 12409/013 від 28.08.2019 р. «Про укладання договору» договір про спільне використання технологічних електричних мереж за № 1-ЕМ.

Також, позивач вказує на те, що 30.08.2019 року направив відповідачу листом вих. № 12452/013 від 29.08.2019 р. «Про направлення кошторису витрат» кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання (копію), котрий погоджений Сектором Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Рівненській області (копія листа від 27.08.2019 р. за № 49-19/383 додається).

Відповідач листом № 22-13/6757 від 18.09.2019 р., який отримано позивачем 23.09.2019 року, повідомив ДП «НАЕК Енергоатом» ВП «Рівненська АЕС» про наявність заперечень щодо окремих умов договору, які викладені в протоколі розбіжностей до договору та направив один примірник підписаного зі сторони товариства договір про спільне використання технологічних електричних мереж з двома примірниками протоколу розбіжностей.

Відповідач зазначає, що листом № 22-13/7191 від 04.10.2019 р. направив ДП «НАЕК Енергоатом» ВП «Рівненська АЕС» підписаний зі сторони ПрАТ «Рівнеобленерго» 1 примірник протоколу врегулювання розбіжностей.

08.10.2019 року між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (Основний споживач) та Приватним акціонерним товариством "Рівнеобленерго" (Користувач) укладено Договір № 1 ЕМ /77-122-SD-19-08700 про спільне використання технологічних електричних мереж (далі - Договір) з протоколом розбіжностей від 16.09.2019 р. до договору про спільне використання технологічних електричних мереж між ПрАТ «Рівнеобленерго» та ДП НАЕК ВП «Рівненська атомна електрична станція» № 1-ЕМ та з протоколом врегулювання розбіжностей до протоколу розбіжностей до договору про спільне використання технологічних електричних мереж між ПрАТ «Рівнеобленерго» та ДП НАЕК ВП «Рівненська атомна електрична станція» № 1-ЕМ (далі - Протокол врегулювання розбіжностей), за умовами якого, основний споживач зобов`язується забезпечити технічну можливість доставки електричної енергії необхідного обсягу та рівня потужності (із забезпеченням якості, надійності та безперервності) власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача або інших суб`єктів господарювання, розподіл (передачу) електричної енергії яким забезпечує користувач, а користувач своєчасно сплачувати вартість послуг основного споживача з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього договору (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 2.1.4. Договору, з урахуванням Протоколу врегулювання розбіжностей, основний споживач зобов`язаний щомісяця до останнього дня розрахункового періоду надавати користувачу рахунок на оплату послуг за спільне використання технологічних електричних мереж та два примірники акта прийому передачі наданих послуг.

Згідно з п. 7.2. Договору вартість послуг основного споживача з утримання технологічних електричних мереж спільного використання визначається відповідно до Порядку обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, який є додатком № 4 до цього договору розробленому відповідно до Методики обрахування плати, та підлягає щорічному перегляду.

Пунктом 7.3. Договору, з урахуванням Протоколу врегулювання розбіжностей, передбачено, що оплата користувачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється платіжним дорученням на підставі виставленого основним споживачем рахунку та оформленого акта прийому передачі наданих послуг у десятиденний строк з дати отримання рахунка.

Пунктом 4.1.1. Договору передбачено, що користувач зобов`язується здійснювати оплату за використання технологічних електричних мереж основного споживача за розрахунковий період. Розрахунок плати за використання технологічних електричних мереж основного споживача здійснюється згідно з Порядком обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, який є додатком № 4 до цього договору.

Згідно з п. 8.6. Договору, з урахуванням Протоколу врегулювання розбіжностей, за внесення платежів, передбачених підпунктом 1 пункту 4.1 глави 4 цього договору, з порушенням терміну (строку), визначеного п. 7.3 цього договору, користувач сплачує основному споживачу пеню у розмірі 0,001 % за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

Цей договір укладається на строк по 31 грудня 2019 року включно, набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та скріплення печатками та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього строку одна із сторін не повідомить іншу про відмову від цього договору або його перегляд (п. 11.1. Договору).

Вказаний Договір, додаток № 3, додаток № 4 та протокол розбіжностей підписані 08.10.2020 року повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

07 листопада 2019 р. ВП "Рівненська АЕС" листом вих. № 16774/013 від 06.11.2019 р. «Про направлення документів» направлено ПрАТ "Рівнеобленерго" акт прийому-передачі наданих послуг з передачі електричної енергії основним споживачем № АВР01647 від 30.09.2019 року по договору № 1-ЕМ від 08.10.2019 р. за період з 01 вересня по 30 вересня 2019 року включно та рахунок № СП001269-тв від 30.09.2019 р. по Договору № 1-ЕМ від 08.10.2019 р. на суму 25 252,68 грн.

Відповідач вказує на те, що 25.112019 року листом № 22-13/8500 повернув позивачу акт прийому-передачі наданих послуг з передачі електричної енергії основним споживачем № АВР01647 від 30.09.2019 року та рахунок № СП001269-тв від 30.09.2019 р., повідомивши ДП НАЕК ВП «Рівненська АЕС», що в період з 01.05.2019 р. 30.09.2019 р. між товариством та ДП НАЕК ВП «Рівненська АЕС» були відсутні договірні умови щодо проведення оплати за спільне використання технологічних електричних мереж, оскільки договір про спільне використання технологічних електричних мереж було підписано в жовтні 2019 р. Тому, в товариства відсутні правові підстави для проведення оплати за спільне використання технологічних електричних мереж та підписання актів прийому передачі наданих послуг з передачі електричної енергії основним споживачем за весь період з 01.01.2019 р. 30.09.2019 р..

Позивач вважає, оскільки відповідачем не оплачено рахунок № СП001269-тв від 30.09.2019 р. у визначений строк (08.11.2019 р. отримано, строк оплати до 18.11.2019 р.), відтак за відповідачем рахується заборгованість по договору на суму 25 252,68 грн.

Крім того, враховуючи порушення відповідачем строку оплати наданих у вересні 2019 року послуг за договором № 1-ЕМ від 08.10.2019 року, позивачем відповідно до п. 8.6 Договору та ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 45,96 грн пені (з 19.11.2019 р. по 18.05.2020 р.), 753,69 грн 3% річних (з 19.11.2019 р. по 16.11.2020 р.) та 631,32 грн інфляційних втрат (з грудня 2019 р. по жовтень 2020 р.), згідно вказаного позивачем розрахунку.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України (далі ГК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про ринок електричної енергії" основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема: правилами ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку.

Постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 14 березня 2018 року №312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила). Постанова набрала чинності з 19.04.2018 р..

Ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами (п. 1.1.1. Правил).

Відповідно до п. 2.5.1. Правил (в редакції на момент укладення договору) для забезпечення розподілу електричної енергії іншим споживачам, а також для транспортування електричної енергії в мережі оператора системи розподілу електричними мережами, що не належать оператору системи розподілу, між оператором системи розподілу та споживачем та/або власником цих мереж, який не є оператором системи розподілу, укладається договір про спільне використання технологічних електричних мереж, що укладається між ними на основі Типового договору про спільне використання технологічних електричних мереж (додаток 1 до цих Правил).

Пунктом 2.5.3 Правил передбачено, що оператори системи розподілу, які використовують технологічні електричні мережі основних споживачів для розподілу електричної енергії іншим споживачам, а також для транспортування електричної енергії у свої мережі, сплачують основним споживачам плату за спільне використання технологічних електричних мереж, яка визначається відповідно до методики, затвердженої Регулятором.

Відповідно до п. 2.5.4. Правил, відшкодування витрат з утримання технологічних електричних мереж основного споживача оплачується відповідно до договору про спільне використання технологічних електричних мереж і обґрунтовується фактичними витратами основного споживача на утримання цих електричних мереж.

Згідно із пунктом 2.5.5 Правил, порядок та розмір плати за спільне використання технологічних електричних мереж, умови спільного використання технологічних електричних мереж основного споживача з оператором системи розподілу зазначаються в договорі про спільне використання технологічних електричних мереж.

Обґрунтовані витрати на утримання технологічних електричних мереж відшкодовуються основному споживачу відповідно до його кошторису витрат на здійснення цієї діяльності (п. 2.5.6 Правил).

За таких обставин, кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж є основною складовою для розрахунку плати за спільне використання технологічних електричних мереж Власника мереж (фактично підставою для формування ціни договору).

Пунктом 2.5. Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 12.06.2008 № 691 (із змінами внесеними постановами НКРЕ №1144 від 19.09.2017 р. та № 546 від 21.06.2018р. (далі - Методика) передбачено, що кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання з обґрунтуванням щодо кожної статті витрат та розрахунок плати за спільне використання технологічних електричних мереж подаються основним споживачем щороку на погодження до відповідного структурного підрозділу НКРЕКП на території. Кошторис витрат діє протягом одного року від дати його подання основним споживачем (його уповноваженою особою) оператору системи. Якщо впродовж цього року основним споживачем не поданий оператору системи новий погоджений кошторис витрат на наступний рік, відшкодування витрат оператором системи основному споживачу припиняється.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за спільне використання електричних мереж за вересень 2019 року.

Необхідною, умовою для виникнення права на отримання плати за спільне використання електричних мереж є наявність поданого оператору системи погодженого кошторису обґрунтованих витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання у відповідний період.

Разом з тим, позивач стверджує, що направив відповідачу 30.08.2019 року кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання з ПрАТ "Рівнеобленерго" на рік, сформований на підставі фактичних витрат за попередній базовий період та копію листа сектору Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Рівненській області № 49-19/383 від 27.08.2019 р. «Щодо погодження кошторису». Проте, вказаний лист отримано позивачем 02.09.2019 року за вхідним № 6249, що підтверджується штампом про отримання ВП «Рівненська АЕС».

Згідно з п. 2.5.6. Правил кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж складається на підставі бухгалтерських документів про фактичні витрати на здійснення цієї діяльності впродовж базового періоду. До надання основним споживачем погодженого в установленому порядку кошторису витрат на утримання технологічних електричних мереж, які використовуються для розподілу та/або транспортування електричної енергії, ці технологічні витрати покладаються на основного споживача.

Як вбачається з матеріалів справи, погоджений 27.08.2019 року сектором НКРЕКП в Рівненській області кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання з ПрАТ "Рівнеобленерго" на рік, сформований на підставі фактичних витрат за попередній базовий період є додатком № 7 до договору № 1 ЕМ /77-122-SD-19-08700 про спільне використання технологічних електричних мереж від 08.10.2019 року.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення (ст. 640 ЦК України).

Частинами 1 3 статті 180 ГК України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору (ч. 7 ст. 180 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За таких обставин, враховуючи, що сторони п. 11.1. договору № 1-ЕМ погодили набуття чинності договору з моменту підписання 08.10.2019 року, то відповідно твердження позивача про виникнення зобов`язань у ПрАТ «Рівнеобленерго» за вересень 2019 року (до укладення договору) на підставі договору № 1 ЕМ/77-122-SD-19-08700 про спільне використання технологічних електричних мереж від 08.10.2019 року є безпідставним.

Суд зазначає, що факт користування відповідачем електричними мережами у спірний період 2019 року, а також надіслання на адресу відповідача акту прийому передачі наданих послуг з передачі електричної енергії основним споживачем та рахунку на оплату за вересень 2019 року, в даному випадку, є недостатніми для виникнення у відповідача обов`язку оплати отриманих послуг.

Крім того, враховуючи що позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення відповідачем умов Договору № 1 ЕМ /77-122-SD-19-08700 про спільне використання технологічних електричних мереж від 08.10.2019 року в частині оплати послуг з утримання технологічних електричних мереж за вересень 2019 року, а тому відсутні підстави для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої п. 8.6 цього Договору та ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку, що оплата послуг за спільне використання технологічних електричних мереж користувачем здійснюється на підставі укладеного договору, а оскільки зібраними у справі доказами не підтверджується факт виникнення зобов`язання у відповідача по оплаті послуг за вересень 2019 року на підставі договору № 1-ЕМ від 08.10.2019 року (який покладено в обгрунтування позовних вимог), то у задоволенні позову суд відмовляє у зв`язку з необґрунтованістю заявлених вимог.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що в задоволенні позову судом відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн покладаються на позивача - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція".

Керуючись ст. ст. 129, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 23 грудня 2020 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Романюк Р.В.