ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2020 р. Справа№ 910/9850/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Пашкіної С.А.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Добрицька В.С.

учасники справи згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут"

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2020

у справі №910/9850/20 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Єгаз"

про визнання додаткової угоди укладеною

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Єгаз" про визнання додаткової угоди укладеною.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставне ухилення відповідача від підписання додаткової угоди до договору купівлі-продажу №12А167-1126-19 від 01.10.2019, необхідність укладення якої обумовлюється зміною ціни на газ згідно постанови Кабінету Міністрів України №17 від 24.01.2020.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 у справі №910/9850/20 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що фактично передання продавцем та прийняття покупцем у січні 2020 року природного газу здійснювалося саме виходячи з умов договору №12А167-1126-19 від 01.10.2019, яким було визначено ціну за 1 м3 газу з 01.01.2020 по 31.01.2020 - 5,50 грн, крім того податок на додану вартість 20%, відсутні підстави для внесення змін до умов договору після його виконання у зв`язку з затвердженнями Кабінетом Міністрів України змін до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, які набрали чинності 28.01.2020. Отже, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Єгаз" про визнання додаткової угоди укладеною, як наслідок, відсутності підстав для їх задоволення.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" подало апеляційну скаргу, у якій просило суд прийняти дану апеляційну скаргу та відкрити апеляційне провадження. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 у справі №910/9850/20 про відмову в задоволенні позовних вимог та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Єгаз" про визнання додаткової угоди укладеною у повному обсязі. Витрати по оплаті судового збору покласти на відповідача.

В обґрунтування своєї скарги позивач зазначав, що обов`язковість укладання додаткової угоди до договору купівлі-продажу №12А167-1126-19 від 01.10.2019 є беззаперечною та не залежить від волі сторін, а обумовлена змінами у законодавстві.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" у справі №910/9850/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/9850/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут", було призначено розгляд справи на 17.11.2020.

16.11.2020 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просив суд відмовити у задоволенні апеляцій ної скарги позивача та залишити оскаржуване рішення в силі, як законне.

17.11.2020 у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці з 04.11.2020 по 20.11.2020 (включно) розгляд справи не відбувся.

Розпорядженням керівника апарату суду від 23.11.2020 № 09.1-08/4847/20 було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/9850/20 у зв`язку із перебуванням судді Калатай Н.Ф., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2020 у справі №910/9850/20 для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" визначено колегію суддів: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Буравльов С.І., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" до провадження у визначеному складі суддів. Розгляд справи призначити на 17.12.2020.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Отже, беручи до уваги вищенаведене, після проведення колегією суддів наради головуючим суддею було оголошено вступну та резолютивну частину постанови, якою апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 у справі №910/9850/20 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 у справі №910/9850/20 без змін.

Як убачається із матеріалів справи, 01.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РГК ТРЕЙДІНГ", найменування якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Єгаз" (продавець) було укладено договір №12А167-1126-19 купівлі-продажу природного газу, за умовами п.1.1 якого продавець зобов`язується передати покупцеві у 2019 році природний газ, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах цього договору.

У п.1.2 договору №12А167-1126-19 від 01.10.2019 указано, що природний газ, який передається за цим договором, використовується покупцем виключно для постачання релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності).

Згідно п.2.1 договору №12А167-1126-19 від 01.10.2019 продавець передає покупцеві з 01.10.2019 по 31.10.2019 включно природний газ до 9306,76 м3.

Відповідно до п.3.1 договору №12А167-1126-19 від 01.10.2019 продавець передає покупцеві природний газ у віртуальній точці в газотранспортній системі, в якій здійснюється передача природного газу. Право власності на природний газ переходить від продавця до покупця у віртуальній точці в газотранспортній системі, в якій здійснюється передача природного газу. Після переходу права власності на природний газ покупець несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Відповідно, приймання-передача природного газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці купівлі-продажу, оформлюється актом приймання-передачі (п.3.2 договору №12А167-1126-19 від 01.10.2019).

За умовами п.5.1 договору №12А167-1126-19 від 01.10.2019 ціна за 1 м3 газу становить 4,2727604 грн, крім того, податок на додану вартість 20%. Всього до сплати за 1 м3 разом з податком на додану вартість - 5,1273125 грн.

Пунктом 5.2 договору №12А167-1126-19 від 01.10.2019 передбачено, що загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу.

У розділі 6 договору №12А167-1126-19 від 01.10.2019 сторонами було погоджено порядок оплати та умови розрахунків.

Цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.10.2019, і діє в частині продажу природного газу до 31.10.2019 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.11.1 договору №12А167-1126-19 від 01.10.2019).

До договору №12А167-1126-19 від 01.10.2019 сторонами укладались численні додаткові угоди щодо зміни ціни на газ та строку дії правочину.

Зокрема, у додатковій угоді №2 від 11.12.2019 сторонами досягнуто згоди, що ціна на за 1 м3 газу з 01.01.2020 по 31.01.2020 становить 5,50 грн, крім того податок на додану вартість 20%. Всього до сплати за 1 м3 разом з податком на додану вартість 6,60 грн.

Додатковою угодою №2 від 11.12.2019 контрагентами визначено, що договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.10.2019, і діє в частині продажу природного газу до 31.01.2020 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

У подальшому, Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "РГК ТРЕЙДІНГ", найменування якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Єгаз", з листом №10702-Сл-862-0220 від 04.02.2020, у якому запропоновано на підставі постанови Кабінету Міністрів України №17 від 24.01.2020, у тому числі, до договору №12А167-1126-19 від 01.10.2019р. в частині визначення з 01.01.2020 по 31.01.2020 ціни на газ в розмірі 5,58 грн за м3 з урахуванням податку на додану вартість. До указаного листа останнім було додано відповідну додаткову угоду.

З матеріалів справи слідує, що Листом №167-Сл-138-8-0220 від 07.02.2020 відповідачем було висловлено заперечення щодо внесення запропонованих позивачем змін до договору з посиланням на те, що статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а також зауважено, що згідно приписів ч.3 ст.632 Цивільного кодексу України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Звертаючись із позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" зазначало, що відмова відповідача у приведенні умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу природного газу у відповідність до постанови Кабінету Міністрів України №17 від 24.01.2020 є необґрунтованою.

Розглянувши матеріали справи колегія суддів установила наступне.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

За приписами ст.651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 654 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Суд зазначає, що жодних звичаїв ділового обороту, які б передбачали іншу форму внесення змін до договору сторонами суду не повідомлено.

За змістом ст.188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

За приписами ч.ч.1-3 ст.632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Постановою №867 від 19.10.2018 затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу.

Це Положення визначає обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, що покладаються на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі - спеціальні обов`язки), зокрема для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, підтримання належного рівня безпеки його постачання споживачам без загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції з дотриманням принципів пропорційності, прозорості та недискримінації.

Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу застосовується у прозорий і недискримінаційний спосіб та не обмежує права суб`єктів господарювання, що створені відповідно до законодавства інших держав - сторін Енергетичного Співтовариства, зокрема право на здійснення постачання природного газу споживачам за умови дотримання вимог законодавства; не позбавляє побутових споживачів, релігійні організації та виробників теплової енергії права обирати постачальника природного газу і права придбавати природний газ за цінами, що вільно встановлюються сторонами договору постачання природного газу згідно із Законом України "Про ринок природного газу"; не позбавляє постачальників природного газу, зокрема із спеціальними обов`язками, права вільно обирати оптового продавця природного газу для потреб їх господарської діяльності.

У додатку до указаного Положення визначено перелік постачальників природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) до зміни постачальника природного газу.

До означеного переліку включено, в тому числі, і Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут".

Тобто, з наведеного слідує, що указане Положення покладає спеціальні обов`язки саме на позивача, проте, ніяким чином не на відповідача.

28.01.2020 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №17 від 24.01.2020 "Про внесення змін до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу".

Згідно із змісту указаної Постанови абзац п`ятий пункту 6 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу викладено в такій редакції: "З 1 січня 2020 року ціна придбання природного газу не може бути вищою за ціну продажу природного газу, визначену відповідно до пункту 13 цього Положення, за вирахуванням торговельної надбавки (націнки) НАК "Нафтогаз України" на рівні 1,917 відсотка зазначеної ціни.".

Пункт 13 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу викладено в такій редакції: " 13. З 1 січня 2020 року НАК "Нафтогаз України" здійснює продаж/постачання природного газу відповідно до пунктів 7, 8 і 11 цього Положення за цінами, що встановлюються продавцем (постачальником) і покупцем (споживачем), але не вище рівня, який, зокрема, враховує середньоарифметичне значення фактичних цін (End of Day) природного газу на наступну добу поставки газу (Day-Ahead and Weekend) на нідерландському газовому хабі (ТТF) за період 1-22 числа місяця постачання газу відповідно до інформації біржі Powernext/EEX, різницю (спред) між ціною на хабі TTF та кордоні України і тариф на послуги транспортування природного газу для точки входу в Україну на міждержавному з`єднанні з Польщею/Словаччиною/Угорщиною.".

Отже, з системного аналізу указаних вище приписів Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу убачається, що ціна продажу природного газу була установлена саме для НАК "Нафтогаз України", проте, не для Товариства з обмеженою відповідальністю "Єгаз".

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що положення постанови Кабінету Міністрів України №17 від 24.01.2020 "Про внесення змін до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" щодо зменшення ціни на природний газ не указують на наявність у сторін договору №12А167-1126-19 від 01.10.2019 обов`язку внести до указаного правочину зміни у частині визначення ціни.

Судом було установлено, що у додатковій угоді №2 від 11.12.2019 сторонами досягнуто згоди, що ціна на за 1 м3 газу з 01.01.2020 по 31.01.2020 становить 5,50 грн, крім того податок на додану вартість 20%. Всього до сплати за 1 м3 разом з податком на додану вартість 6,60 грн.

Згідно п.3.2 договору №12А167-1126-19 від 01.10.2019 унормовано, що приймання-передача природного газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці купівлі-продажу, оформлюється актом приймання-передачі.

Як убачається з матеріалів справи, 31.01.2020 сторонами було складено та підписано акт приймання-передачі природного газу за січень 2020 року. В указаному акті визначено ціну газу, яка погоджена у додатковій угоді №2 від 11.12.2019.

Тобто, з наведеного полягає, що фактично умови договору №12А167-1126-19 від 01.10.2019 у частині поставки газу в січні 2020 року було виконано. Наявність в акті відмітки про заперечення покупця щодо ціни газу обставин його передання продавцем та прийняття покупцем не спростовує.

В контексті наведеного суд першої інстанції правомірно погодився з посиланнями відповідача на приписи ч.3 ст.632 Цивільного кодексу України, згідно яких зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Означена правова норма направлена на забезпечення стабільності цивільного обороту та обумовлює правило щодо недопустимості зміни ціни в договорі після його виконання.

Ураховуючи, що фактично передання продавцем та прийняття покупцем у січні 2020 року природного газу здійснювалося саме виходячи з умов договору №12А167-1126-19 від 01.10.2019, яким було визначено ціну за 1 м3 газу з 01.01.2020 по 31.01.2020 - 5,50 грн, крім того податок на додану вартість 20%, відсутні підстави для внесення змін до умов договору після його виконання у зв`язку з затвердженнями Кабінетом Міністрів України змін до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, які набрали чинності 28.01.2020.

Посилання позивача, у якості обґрунтування наявності підстав для зміни істотної умови договору купівлі-продажу газу на лист №23/5-174-20 від 30.01.2020 Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", судом апеляційної інстанції вважаються, як не обґрунтовані, оскільки останній стосується саме договорів купівлі-продажу природного газу, які укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" та Акціонерним товариством товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", як суб`єктами, на яких Положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу покладено певні обов`язки, в тому числі, і стосовно ціни продажу та купівлі природного газу.

До того ж, твердження апелянта у скарзі про те, що унаслідок не укладання додаткової угоди про зменшення ціни на природний газ позивачу було завдано збитків, судом до уваги не приймається, оскільки указані обставини ніяким чином не впливають на наявність підстав для внесення змін до укладеного між сторонами правочину.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ст.58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У рішенні Конституційного суду України від 05.04.2001 №3-рп/2001 зазначено, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Цим же рішенням Конституційного суду України установлено, що закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто, надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Проте, у контексті наведеного убачається, що 24.01.2020 Кабінет Міністрів України, приймаючи постанову №17 від 24.01.2020 "Про внесення змін до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" змінив ціну на продаж/постачання природного газу з 01.01.2020, надавши нормативно-правову акту зворотної дії в часі.

З урахуванням вищенаведеного та у сукупності всіх доказів у справі колегія суддів дійшла висновку, щодо необгрунтованості позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Єгаз" про визнання додаткової угоди укладеною.

Щодо доводів Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут", наведених у апеляційній скарзі, про невмотивованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, слід зазначити наступне.

Європейський суд з прав людини у справах "Руїс Торіха проти Іспанії", "Суомінен проти Фінляндії", "Гірвісаарі проти Фінляндії" неодноразово наголошував на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Зміст оскаржуваного судового рішення містить підстави та нормативне обґрунтування, з яких виходив суд, дійшовши висновків про відмову у позові повністю, тому твердження скаржника про їх невмотивованість є безпідставними.

Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 у справі №910/9850/20 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Судові витрати, згідно до ст. 129 ГПК України покласти позивача.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 у справі №910/9850/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 у справі №910/9850/20 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 24.12.2020.

Головуючий суддя В.В.Андрієнко

Судді С.А. Пашкіна

С.І. Буравльов