ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року справа № 925/717/19

м. Черкаси

За позовом заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної ради та Управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації

до комунального закладу "Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради"

до товариства з обмеженою відповідальність "АС"

про визнання недійсними додаткових угод до договору постачання природного газу та стягнення 365870,72 грн.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

За участю:

заступника начальника відділу Черкаської обласної прокуратури Бутар В.С.

від комунального закладу "Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради" представника Двигуна М.В. за довіреністю від 28.08.2019;

від товариства з обмеженою відповідальність "АС" адвоката Костенка В.В. за довіреністю від 10.11.2020.

В червні 2019 року заступник керівника Золотоніської місцевої прокуратури (далі прокурор) звернувся до Господарського суду Черкаської області в інтересах держави в особі Черкаської обласної ради та Управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації з позовом до комунального закладу "Канівська загальноосвітня санаторна школа інтернат І ІІІ ступенів Черкаської обласної ради" (далі також відповідач 1) та до товариства з обмеженою відповідальністю "АС" (далі також відповідач 2) про:

- визнання недійсною додаткової угоди від 23.01.2018 №1 до договору

поставки природного газу № 488 (18) Б, укладеної між комунальним закладом

"Канівська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів Черкаської

обласної ради" та товариством з обмеженою відповідальністю "АС";

- визнання недійсною додаткової угоди від 26.01.2018 №2 до договору поставки природного газу № 488 (18) Б, укладеної між комунальним закладом "Канівська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів Черкаської обласної ради" та товариством з обмеженою відповідальністю "АС";

- визнання недійсною додаткової угоди від 29.01.2018 №3 до договору поставки природного газу № 488 (18) Б, укладеної між комунальним закладом "Канівська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів Черкаської обласної ради" та товариством з обмеженою відповідальністю "АС";

- визнання недійсною додаткової угоди від 02.07.2018 №4 до договору поставки природного газу № 488 (18) Б, укладеної між комунальним закладом "Канівська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-Ш ступенів Черкаської обласної ради" та товариством з обмеженою відповідальністю "АС";

- визнання недійсною додаткової угоди від 05.09.2018 №5 до договору поставки природного газу № 488 (18) Б, укладеної між комунальним закладом "Канівська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-Ш ступенів Черкаської обласної ради" та товариством з обмеженою відповідальністю "АС";

- визнання недійсною додаткової угоди від 18.09.2018 №6 до договору поставки природного газу № 488 (18) Б, укладеної між комунальним закладом "Канівська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІТ ступенів Черкаської обласної ради" та товариством з обмеженою відповідальністю "АС";

- визнання недійсною додаткової угоди від 24.09.2018 №7 до договору поставки природного газу № 488 (18) Б, укладеної між комунальним закладом "Канівська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-Ш ступенів Черкаської обласної ради" та товариством з обмеженою відповідальністю "АС";

- визнання недійсною додаткової угоди від 04.10.2018 №8 до договору поставки природного газу № 488 (18) Б, укладену між комунальним закладом "Канівська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів Черкаської обласної ради" та товариством з обмеженою відповідальністю "АС";

- стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "АС" на користь управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації 365870,72 грн. надмірно сплачених бюджетних коштів.

В обґрунтування позову прокурор вказав на невідповідність спірних додаткових угод вимогам п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" в редакції, чинній на момент їх укладення, через зміну цими додатковими угодами ціни природного газу за відсутності коливання цін на нього на ринку та більше ніж на 10 відсотків, внаслідок чого відповідачу 2 було надмірно сплачено 365870,72 грн. бюджетних коштів.

Ухвалою від 18.06.2019 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву прокурора до розгляду, відкрив провадження у справі №925/717/19, вирішив розглядати її за правилами загального позовного провадження, призначив у ній підготовче засідання, яке неодноразово відкладалося.

05 липня 2019 року до Господарського суду Черкаської області надійшло клопотання відповідача 2 про зупинення провадження у справі №925/717/19 до набрання законної сили судовим рішенням (вироком) у кримінальному провадженні №0000055, яке (клопотання) господарський суд залишив без задоволення.

08 липня 2019 року до Господарського суду Черкаської області надійшов відзив відповідача 2 із запереченнями проти позову, в обґрунтування яких відповідач 2 вказав:

- на безпідставність доводів прокурора про неналежне обґрунтування і документальне підтвердження відповідачем 2 коливання ціни природного газу на ринку в сторону її збільшення, що слугувало підставою для укладення спірних додаткових угод;

- на неналежність і недопустимість поданих прокурором доказів на спростування наявності підстав для укладення спірних додаткових угод;

- на відсутність невідповідностей спірних додаткових угод умовам договору постачання природного газу від 03.01.2018 №488(18)Б та нормам чинного законодавства;

- на відсутність підстав для стягнення з відповідача 2 заявленої в позові суми коштів у розмірі 365870,72 грн. за статтею 1212 Цивільного кодексу України;

- на неправильне визначення прокурором органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах;

- на недоведеність прокурором наявності підстав для здійснення ним представництва держави у спірних правовідносинах.

09 липня 2019 року до Господарського суду Черкаської області надійшов відзив відповідача 1 із запереченнями проти позову, в обґрунтування яких відповідач 1 вказав ті ж самі доводи, що й відповідач 2 у своєму відзиві.

19 листопада 2019 року до Господарського суду Черкаської області надійшло клопотання відповідача 2 про залишення позову прокурора у справі №925/717/19 без розгляду з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, яке (клопотання) господарський суд залишив без задоволення.

05 серпня 2019 року до Господарського суду Черкаської області надійшла відповідь прокурора на відзиви обох відповідачів, якою прокурор відхилив доводи, приведені відповідачами в обґрунтування заперечень проти позову, з підстав вказаних у позовній заяві.

12 серпня 2019 року до Господарського суду Черкаської області надійшло заперечення відповідача 2 на відповідь прокурора на відзив, яким відповідач 2 відхилив вказані прокурором у відповіді на відзив доводи з підстав, вказаних у відзиві на позов.

30 серпня 2019 року до Господарського суду Черкаської області надійшло клопотання відповідача 2 про зупинення провадження у справі №925/717/19 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №587/430/16-ц.

Ухвалою від 30.08.2019 Господарський суд Черкаської області зупинив провадження у справі №925/717/19 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №587/430/16-ц.

15 жовтня 2019 року до Господарського суду Черкаської області надійшло клопотання прокурора про поновлення провадження у справі №925/717/19.

Ухвалою від 24.10.2019 Господарський суд Черкаської області поновив провадження у справі №925/717/19.

Ухвалою від 21.11.2019 Господарський суд Черкаської області закрив підготовче провадження у справі №925/717/19 і призначив її до розгляду по суті на 10 год. 40 хв. 24 грудня 2019 року в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

09 грудня 2019 року до Господарського суду Черкаської області надійшло клопотання відповідача 2 про зупинення провадження у справі №925/717/19 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.

Ухвалою від 30.08.2019 Господарський суд Черкаської області задовольнив клопотання відповідача 2 про зупинення провадження у справі №925/717/19 і зупинив його до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.

10 серпня 2020 року до Господарського суду Черкаської області надійшло клопотання прокурора про поновлення провадження у справі №925/717/19.

Ухвалою від 25.08.2020 Господарський суд Черкаської області поновив провадження у справі №925/717/19.

14 вересня 2020 року до Господарського суду Черкаської області надійшли додаткові пояснення відповідача 2 у справі №925/717/19.

У судовому засіданні, яке відбулося 16.09.2020, Господарський суд Черкаської області у зв`язку із зміною найменування відповідача 1 у справі №925/717/19 замінив його найменування з комунального закладу "Канівська загальноосвітня санаторна школа інтернат І ІІІ ступенів Черкаської обласної ради" на комунальний заклад "Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради" і ухвалою від 16.09.2020 призначив судове засідання для розгляду справи №925/717/19 по суті на 11 год. 00 хв. 12 жовтня 2020 року в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 12.10.2020 Господарський суд Черкаської області відклав розгляд справи №925/717/19 по суті на 10 год. 00 хв. 12 листопада 2020 року в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

У судовому засіданні, яке відбулося 12.11.2020, Господарський суд Черкаської області розпочав розгляд справи №925/717/19 по суті і оголосив перерву до 10 год. 00 хв. 04 грудня 2020 року, про що повідомив учасників справи під розписку та ухвалою від 12 листопада 2020 року.

У судовому засіданні, яке відбулося 04.12.2020, Господарський суд Черкаської області розглянув справу №925/717/19 по суті і вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення до 11 год. 30 хв. 07 грудня 2020 року.

Після виходу з нарадчої кімнати 07 грудня 2020 року Господарський суд Черкаської області оголосив вступну і резолютивну частину ухваленого ним у справі №925/717/19 рішення.

Заслухавши учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, Господарський суд Черкаської області

УСТАНОВИВ:

21 листопада 2017 року відповідач 1 оприлюднив на веб-сайті "Prozorro" публічні закупівлі" оголошення №UА-2017-11-21-002676-с про проведення відкритих торгів із закупівлі на 2018 рік природного газу (код предмету закупівлі - ДК 021:2015: 09120000-6 - Газове паливо) обсягом 150 тис. куб. м. з очікуваною вартістю предмета закупівлі - 1500000,00 грн. з ПДВ і основним критерієм вибору переможця ціна.

На участь у цих торгах зареєструвалися і подали відповідачу 1 тендерні пропозиції: ТОВ "Укртранссервіс-Груп" з остаточною пропозицією щодо вартості предмета закупівлі 1297350,00 грн., відповідач 2 з остаточною пропозицією щодо вартості предмета закупівлі - 1177200,00 грн. і ТОВ "Енергогазрезерв" з остаточною пропозицією щодо вартості предмета закупівлі 1462500,00 грн.

14 грудня 2017 року тендерний комітет відповідача 1 прийняв рішення, оформлене протоколом від 14.12.2017 №67, про визначення відповідача 2 переможцем процедури відкритих торгів та про намір укласти з ним договір про закупівлю.

03 січня 2018 року відповідач 2 як постачальник і відповідач 1 як споживач уклали між собою договір постачання природного газу №488(18)Б (далі договір №488(18)Б), який містить, зокрема, такі умови (пункти):

1.1. Постачальник зобов`язався забезпечити поставку природного газу (Код згідно з ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник" 09120000-6 Газове паливо; (природний газ)) споживачу для його власних потреб (споживання), а споживач зобов`язується приймати природний газ та своєчасно оплачувати його вартість відповідно до умов цього договору.

2.1. Поставка природного газу здійснюється протягом періоду споживання у 2018 році, виходячи із нижчезазначеного помісячного обсягу та розподілу споживання в тисячах кубічних метрів: січень 33,0; лютий - 30,0; березень 15,0; квітень 6,0; травень 3,0; червень 1,0; липень 0; серпень 0; вересень 2,0; жовтень 10,0; листопад 20,0 і грудень 30,0, всього у 2018 році 150 тис. куб м..

4.1. Ціна за спожитий природний газ у 2018 році за 1000 куб. м. спожитого природного газу без урахування тарифів на його транспортування становить 7848,00 грн. з урахуванням ПДВ, у тому числі:

- ціна газу 6540,00 грн.;

- податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу 1308,00 грн.

Загальна вартість всього обсягу поставки складає 1177200,00 грн. з урахуванням ПДВ 196200,00 грн.

10.5. Договір вступає в силу з моменту підписання і діє в частині постачання природного газу до 31.12.2018 року, а в частині розрахунків до повного їх закінчення.

10.5. Істотні умови цього договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків6

10.5.2. Зміни ціни за одиницю товару не більше як на 10 відсотків у разі коливання цін такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в п. 4.1 договору.

23 січня 2018 року відповідачі уклали між собою додаткову угоду №1 до договору №488(18)Б, згідно з якою встановили ціну за 1000 куб. м. природного газу із 01 січня 2018 року в розмірі 8632,80 грн., в тому числі: 7194,00 грн. ціна газу і 1438,80 грн. податок на додану вартість та зменшили загальний обсяг поставки природного газу в 2018 році з до 136,363636 тис. куб. м.

26 січня 2018 року відповідачі уклали між собою додаткову угоду №2 до договору №488(18)Б, згідно з якою встановили ціну за 1000 куб. м. природного газу із 01 січня 2018 року в розмірі 9496,02 грн., в тому числі: 7913,35 грн. ціна газу і 1582,67 грн. податок на додану вартість та зменшили загальний обсяг поставки природного газу в 2018 році до 123,967725 тис. куб. м.

29 січня 2018 року відповідачі уклали між собою додаткову угоду №3 до договору №488(18)Б, згідно з якою встановили ціну за 1000 куб. м. природного газу із 01 січня 2018 року в розмірі 10140,00 грн., в тому числі: 8450,00 грн. ціна газу і 1690,00 грн. податок на додану вартість та зменшили загальний обсяг поставки природного газу в 2018 році до 116,094675 тис. куб. м.

02 липня 2018 року відповідачі уклали між собою додаткову угоду №4 до договору №488(18)Б, згідно з якою встановили ціну за 1000 куб. м. природного газу із 01 червня 2018 року в розмірі 10800,00 грн., в тому числі: 9000,00 грн. ціна газу і 1800,00 грн. податок на додану вартість та зменшили загальний обсяг поставки природного газу в 2018 році до 113,440883 тис. куб. м.

05 вересня 2018 року відповідачі уклали між собою додаткову угоду №5 до договору №488(18)Б, згідно з якою встановили ціну за 1000 куб. м. природного газу із 01 вересня 2018 року в розмірі 11568,00 грн., в тому числі: 9640,00 грн. ціна газу і 1928,00 грн. податок на додану вартість та зменшили загальний обсяг поставки природного газу в 2018 році до 110,778451 тис. куб. м.

18 вересня 2018 року відповідачі уклали між собою додаткову угоду №6 до договору №488(18)Б, згідно з якою встановили ціну за 1000 куб. м. природного газу із 07 вересня 2018 року в розмірі 12714,00 грн., в тому числі: 10595,00 грн. ціна газу і 2119,00 грн. податок на додану вартість та зменшили загальний обсяг поставки природного газу в 2018 році до 109,357769 тис. куб. м.

24 вересня 2018 року відповідачі уклали між собою додаткову угоду №7 до договору №488(18)Б, згідно з якою встановили ціну за 1000 куб. м. природного газу із 12 вересня 2018 року в розмірі 13200,00 грн., в тому числі: 11000,00 грн. ціна газу і 2200,00 грн. податок на додану вартість та зменшили загальний обсяг поставки природного газу в 2018 році до 106,242041 тис. куб. м.

04 жовтня 2018 року відповідачі уклали між собою додаткову угоду №8 до договору №488(18)Б, згідно з якою встановили ціну за 1000 куб. м. природного газу із 01 жовтня 2018 року в розмірі 14490,00 грн., в тому числі: 12075,00 грн. ціна газу і 2415,00 грн. податок на додану вартість та зменшили загальний обсяг поставки природного газу в 2018 році до 103,379752 тис. куб. м.

22 грудня 2018 року відповідачі уклали між собою додаткову угоду №10 до договору №488(18)Б, згідно з якою зменшили загальну вартість всього обсягу поставки природного газу в 2018 році на 10,89 грн. до 1177189,11 грн. і загальний обсяг поставки природного газу в 2018 році на 0,000752 тис. куб. м. до 103,379 тис. куб м.

На підтвердження наявності коливання ціни природного газу на ринку України протягом 2018 року і необхідності збільшення встановленої договором №488(18)Б ціни на природний газ відповідач 2 надав відповідачу 1 експертні висновки Черкаської торгово-промислової палати від 03.01.2018 №О-5/03, від 11.01.2018 №О-20, від 18.01.2018 №О-39, від 29.05.2018 №О-436, від 22.08.2018 №О 644, від 23.08.2018 №О-649, від 05.09.2018 №О 705, від 12.09.2018 №О 744 і №О 745, від 26.09.2018 №О 811 і №О 812.

На виконання договору №488(18)Б і спірних додаткових угод до нього відповідач 2 поставив відповідачу 1, а останній прийняв природний газ:

- у січні 2018 року в кількості 24,138 тис. куб м. на суму 244759,32 грн., що підтверджується підписаним обома відповідачами актом приймання-передачі природного газу від 01.02.2018 №1;

- у лютому 2018 року в кількості 23,851 тис. куб м. на суму 241849,14 грн., що підтверджується підписаним обома відповідачами актом приймання-передачі природного газу від 01.03.2018 №2;

- у березні 2018 року в кількості 20,823 тис. куб м. на суму 211145,22 грн., що підтверджується підписаним обома відповідачами актом приймання-передачі природного газу від 02.04.2018 №3;

- у квітні 2018 року в кількості 2,322 тис. куб м. на суму 23545,08 грн., що підтверджується підписаним обома відповідачами актом приймання-передачі природного газу від 02.05.2018 №4;

- у травні 2018 року в кількості 1,535 тис. куб м. на суму 15564,90 грн., що підтверджується підписаним обома відповідачами актом приймання-передачі природного газу від 01.06.2018 №5;

- у червні 2018 року в кількості 0,669 тис. куб м. на суму 7225,20 грн., що підтверджується підписаним обома відповідачами актом приймання-передачі природного газу від 02.07.2018 №6;

- у вересні 2018 року в кількості 1,292 тис. куб м. на суму 16527,23 грн., що підтверджується підписаним обома відповідачами актом приймання-передачі природного газу від 01.10.2018 №9;

- у жовтні 2018 року в кількості 4,441 тис. куб м. на суму 64350,10 грн., що підтверджується підписаним обома відповідачами актом приймання-передачі природного газу від 01.11.2018 №10;

- у листопаді 2018 року в кількості 15,320 тис. куб м. на суму 221986,80 грн., що підтверджується підписаним обома відповідачами актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2018 №11;

- у грудні 2018 року в кількості 8,988 тис. куб м. на суму 130236,12 грн., що підтверджується підписаним обома відповідачами актом приймання-передачі природного газу від 12.12.2018 №12/1.

Всього на виконання договору №488(18)Б відповідач 2 поставив відповідачу 1 в 2018 році 103,379 тис. куб м. на загальну 1177189,11 грн.

На виконання договору №488(18)Б і спірних додаткових угод до нього відповідач 1 сплатив відповідачу 2 за поставлений в 2018 році природний газ 1177189,11 грн., в тому числі:

- за платіжним дорученням від 06.02.2018 №54 244759,32 грн.;

- за платіжним дорученням від 06.03.2018 №149 241849,14 грн.;

- за платіжним дорученням від 13.04.2018 №24- - 211145,22 грн.;

- за платіжним дорученням від 03.05.2018 №294 23545,08 грн.;

- за платіжним дорученням від 04.06.2018 №401 15564,90 грн.;

- за платіжним дорученням від 03.07.2018 №473 7225,20 грн.;

- за платіжним дорученням від 05.10.2018 №676 16527,23 грн.;

- за платіжним дорученням від 02.11.2018 №779 64350,10 грн.;

- за платіжним дорученням від 06.12.2018 №897 221986,80 грн.;

- за платіжним дорученням від 13.12.2018 №933 130236,12 грн.

Прокурор, проаналізувавши відносини між відповідачами, що виникли із договору №488(18)Б, спірних додаткових угод до нього та фактичних обставин виконання їх відповідачами, звернувся до Черкаської обласної ради та до Управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації з листом від 18.03.2019 №32/2-132-438вих.19, у якому вказав на безпідставність, відсутність жодного належного обґрунтування і документального підтвердження підвищення за спірними додатковими угодами до договору №488(18)Б ціни на природний газ, що є підставою для визнання цих додаткових угод недійсними, у зв`язку з чим прокурор попросив Черкаську обласну раду і Управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації повідомити про вжиті ними заходи реагування щодо захисту інтересів держави шляхом ініціювання питання про визнання спірних додаткових угод недійсними, а в разі, якщо такий позов не пред`являвся - негайно вирішити питання про захист інтересів держави шляхом пред`явлення позовної заяви про визнання спірних додаткових угод недійсними та стягнення надміру виплачених коштів.

Черкаська обласна рада листом від 21.03.2019 №01.1-31/340 повідомила прокурора про те, що вона не ініціювала питання щодо подання позовної заяви про визнання додаткових угод до договору №488(18)Б недійсними та стягнення надміру виплачених коштів у зв`язку з відсутністю відповідних повноважень щодо вчинення таких дій та відсутністю інформації і документів, отриманих в установленому порядку, що могли б бути використані як доказова база. При цьому Черкаська обласна рада попросила прокурора захистити інтереси держави шляхом пред`явлення позовної заяви про визнання додаткових угод до договору №488(18)Б недійсними та стягнення надміру виплачених коштів.

Управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації листом від 22.03.2019 №02/11-041/625/04-12 повідомило прокурора про те, що воно вважає свої права проведеними за договором №488(18)Б закупівлями природного газу непорушеними і, що жодним актом не передбачено здійснення ним (Управлінням) контролю у сфері закупівель та захисту інтересів держави, тому воно не може бути позивачем та пред`являти позов про визнання додаткових угод до договору №488(18)Б недійсними.

З огляду на такі відповіді Черкаської обласної ради і Управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації прокурор і подав позов, за яким Господарський суд Черкаської області відкрив провадження у справі №925/717/19. При цьому прокурор листом від 03.06.2019 №32/2-132-931вих.19 повідомив Черкаську обласну раду та Управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації про подання такого позову.

Згідно зі ст. 185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

Статтею 632 Цивільного кодексу України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади регулюються Законом України "Про публічні закупівлі".

Частина 1 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" (тут і далі в редакції, чинній в 2018 році), передбачає, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Частиною 3 ст. 6 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Положення п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" мають імперативний характер, тому сторони договору №488(18)Б не мали права відступати від них.

Зі змісту п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" випливає, що при укладенні договору про закупівлю його умови, в тому числі щодо ціни за одиницю товару, не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону переможця процедури закупівлі. І лише після підписання договору про закупівлю можуть змінюватися його умови щодо ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Отож за умовами п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" право на зміну встановленої договором про закупівлю ціни товару виникає лише у разі коли коливання цін товару на ринку відбулося після укладення такого договору, а змінена ціна товару має застосовуватися не раніше дати такого коливання цін.

Згідно з додатковими угодами №1, №2 і №3 їх умови щодо збільшення ціни і зменшення загального обсягу поставки природного газу застосовуються до відносин між постачальником і споживачем, які виникли з 01.01.2018, тобто з першого ж дня поставки природного газу за договором №488(18)Б. Це означає, що встановлені додатковими угодами №1, №2, №3 ціни природного газу й були його фактичними цінами за договором №488(18)Б з першого дня його дії, а підставою для їх зміни могло були коливання ціни природного газу, яке відбулося до укладення договору №488(18)Б, що суперечить вимогам п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" про те, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону переможця процедури закупівлі, та про наявність коливання цін на товар після укладення договору про закупівлю як обов`язкову підставу зміни ціни на товар.

Крім того, сукупне збільшення ціни природного газу за трьома додатковими угодами №1, №2, №3, дата початку дії яких в часі співпадає, є більшим 10 відсотків від встановленої договором №488(18)Б ціни природного газу, що також є порушенням вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Внаслідок незаконного збільшення за додатковими угодами №1, №2, №3 ціни природного газу подальше збільшення його ціни за додатковими угодами №4, №5, №6, №7 та №8 також є незаконним, оскільки значно перевищує 10 відсотків від встановленої договором №488(18)Б ціни.

Чинне законодавство України у сфері публічних закупівель не передбачає певних засобів доказування наявності коливання цін на товари на ринку України і не визначає конкретних осіб (органів), уповноважених надавати інформацію на підтвердження коливання ціни на товари на ринку України, тому, виходячи з норм чинного законодавства, до суб`єктів надання такої інформації можна віднести, зокрема, Державну службу статистики України, на яку постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" покладено функцію з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку; державне підприємство "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків", яке на замовлення суб`єкта господарювання виконує цінові/товарні експертизи, зокрема, щодо відповідності ціни договору наявній кон`юнктурі певного ринку товарів; Торгово-промислову палату України, яка у межах власних повноважень, передбачених Законом України "Про торгово-промислові палати в Україні", надає послуги щодо цінової інформації.

На підставі викладеного, належні довідки та експертні висновки Торгово-промислової палати України можуть використовуватися для підтвердження наявності коливання ціни товару на ринку України.

Надані відповідачем 2 експертні висновки Черкаської торгово-промислової палати від 03.01.2018 №О-5/03, від 11.01.2018 №О-20, від 18.01.2018 №О-39, від 29.05.2018 №О-436, від 22.08.2018 №О 644, від 23.08.2018 №О-649, від 05.09.2018 №О 705, від 12.09.2018 №О 744 і №О 745, від 26.09.2018 №О 811 і №О 812 містять лише інформацію про ціни природного газу у окремих його постачальників у певний період і діапазон цих цін та/або інформацію з прейскуранту цін на природний газ акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на певну дату, та/або інформацію електронних біржових торгів ТБ "Українська енергетична біржа" про вартість природного газу на європейських хабах і приведену вартість природного газу на європейських хабах до кордону України у певні періоди.

Натомість встановлення коливання ціни на ринку в розумінні п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачає наявність інформації про чинну ринкову ціну товару і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення. Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження, викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

Отож надані відповідачем 2 експертні висновки Черкаської торгово-промислової палати від 03.01.2018 №О-5/03, від 11.01.2018 №О-20, від 18.01.2018 №О-39, від 29.05.2018 №О-436, від 22.08.2018 №О 644, від 23.08.2018 №О-649, від 05.09.2018 №О 705, від 12.09.2018 №О 744 і №О 745, від 26.09.2018 №О 811 і №О 812 не є належними доказами для підтвердження наявності коливання ціни на природний газ на ринку в розумінні п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

З огляду на викладене господарський суд дійшов висновку, що спірні додаткові угоди №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7 та №8 були укладені з порушенням п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Статтею 37 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог частини четвертої статті 36 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Додаткові угоди №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7 та №8 спрямовані на зміну прав та обов`язків відповідачів, які виникли у них з договору №488(18)Б, тому кожна із цих додаткових угод також є договором, на який поширюються дія п. 2 ч. 4 ст. 36 та ст. 37 Закону України "Про публічні закупівлі".

Отож, враховуючи що спірні додаткові угоди №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7 та №8 були укладені з порушенням п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", вони в силу ст. 37 цього ж Закону є нікчемними.

Частиною 2 ст. 215 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З огляду на викладене визнання недійсними нікчемних додаткових угод №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7 та №8 не є належним способом захисту права чи інтересу позивачів оскільки не призведе до реального відновлення їх порушених прав, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону.

Аналогічний за змістом висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/3156/17.

Отож позовні вимоги прокурора про визнання недійсними нікчемних додаткових угод №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7 та №8 не можуть бути задоволені, оскільки прокурор просить застосувати неналежний спосіб захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Стаття 1212 глави 83 Цивільного кодексу України містить такі норми:

1. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

2. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

3. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отож відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також і до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Внаслідок збільшення ціни природного газу за недійсними додатковими угодами №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7 та №8 відповідач 2 безпідставно одержав від відповідача 1 бюджетні кошти в сумі 365870,72 грн., що становить різницю між вартістю поставленого в 2018 році природного газу за збільшеними цими додатковими угодами цінами і ціною, встановленою договором №488(18)Б.

Таким чином, прокурор вправі на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України вимагати стягнення з відповідача 2 на користь позивача 2 безпідставно одержаних відповідачем 2 за недійсними додатковими угодами №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7 та №8 бюджетних коштів в сумі 365870,72 грн.

Щодо доводів відповідачів про неправильне визначення прокурором органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах і недоведеність прокурором наявності підстав для здійснення ним представництва держави у спірних правовідносинах господарський суд зазначає таке.

Відповідно до стаття 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частиною третьою статті 4 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною третьою статі 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини четвертої статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У справі, що розглядається, прокурор, посилаючись на практику ЄСПЧ у справі "Трегубенко проти України", обґрунтував наявність інтересів держави тим, що правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) додаткових угод до договору, на підставі якого ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає. Виконання зобов`язань за спірними додатковими угодами, укладеними з порушенням законодавства у бюджетній сфері та сфері публічних закупівель, призвело до нераціонального та неефективного використання державних коштів. Виплата коштів за спірними додатковими угодами негативно вплинула на видаткову частину бюджету, а тому є порушенням економічних інтересів держави, що відповідно до ст. 131-1 Конституції України покладає на органи прокуратури обов`язок здійснювати представництво інтересів держави в суді шляхом пред`явлення позову.

Господарський суд вважає, що проведення процедури державних закупівель та укладення договору із порушенням законодавства порушує інтереси держави у сферах публічних закупівель та контролю за ефективним і цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цих сферах суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому у справі, що розглядається, прокурор належним чином обґрунтував наявність інтересів держави, задля захисту яких він подав позов.

Згідно із статутом комунального закладу "Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради" цей заклад підпорядкований засновнику Черкаській обласні раді, а органом управління цим закладом відповідно до делегованих повноважень є Управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації.

Частиною 2 ст. 61 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що районні та обласні ради затверджують районні та обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних та культурних програм, контролюють їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про освіту" обласні ради відповідають за реалізацію державної політики у сфері освіти та забезпечення якості освіти на відповідній території, забезпечення доступності повної загальної освіти; мають право засновувати заклади освіти, у тому числі для осіб з особливими освітніми потребами.

Згідно із ст. 5 Закону України "Про освіту" державну політику у сфері освіти визначає Верховна Рада України, а реалізують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, інші центральні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Отже, Черкаська обласна рада є засновником комунального закладу "Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради", управляє закріпленим за ним майном, затверджує обласний бюджет з якого фінансується цей комунальний заклад і наділена повноваженнями контролю за виконанням бюджету.

Відповідно до рішення Черкаської обласної ради від 20.04.2018 №22-14/VІІ "Про перелік суб`єктів та об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Черкаської області" управління комунальним закладом "Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради" здійснює Управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації.

Згідно з пп. "а" п. 2 ч. 1 ст. 90 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з обласного бюджету, віднесені видатки на загальноосвітні санаторні школи-інтернати.

Рішенням Черкаської обласної ради від 18.12.2018 №28-20/VІІ "Про обласний бюджет Черкаської області на 2019 рік" головним розпорядником коштів обласного бюджету на загальноосвітні санаторні школи-інтернати визначено Управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі; здійснює внутрішній контроль за повнотою надходжень, взяттям бюджетних зобов`язань одержувачами бюджетних коштів і витрачанням ними бюджетних коштів.

Згідно з Положенням про Управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням Черкаської обласної державної адміністрації від 08.12.2015, це Управління відповідно до покладених на нього власних повноважень організовує та контролює роботу державних і комунальних навчальних закладів відповідно до делегованих МОНУ повноважень.

З огляду на вказані вище повноваження Черкаської обласної ради та Управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації, вони є органами, уповноваженими здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах, тому вони є належними позивачами у цій справі.

Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014, який набрав чинності з 15.07.2015, визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Зокрема, за змістом статті 1 зазначеного Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Згідно з частиною четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Отже, як випливає із вказаних вище положень статті 23 Закону України "Про прокуратуру" бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

У справі, що розглядається, прокурор дотримався встановленого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" порядку і належним чином обґрунтував і довів бездіяльність (нездійснення захисту інтересів держави) позивачів та попередньо, до подання позову до суду, повідомити їх про це, що підтверджується згадуваними вище адресованими позивачам листами прокурора від 18.03.2019 №32/2-132-438вих.19, від 03.06.2019 №32/2-132-931вих.19 і відповідями позивачів від 21.03.2019 №01.1-31/340 та від 22.03.2019 №02/11-041/625/04-12.

Таким чином, прокурор довів наявність підстав для здійснення ним представництва інтересів держави в особі позивачів у спірних правовідносинах.

З огляду на викладене задоволенню підлягає лише позов прокурора в інтересах обох позивачів до відповідача 2 про стягнення 365870,72 грн. надмірно сплачених бюджетних коштів.

Прокуратура Черкаської області за платіжним дорученням від 16.04.2019 №574 за подання позову сплатила 20856,05 грн. судового збору.

Частиною 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отож, у зв`язку із задоволенням позову прокурора за вимогою про стягнення з відповідача 2 надмірно сплачених бюджетних коштів в сумі 365870,72 грн., судовий збір в сумі 5488,06 грн., що припадає на цю вимогу, слід покласти на відповідача 2.

Разом з тим, відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що даний спір виник внаслідок неправильних дій обох відповідачів, то відповідно до вимог ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 5488,06 грн., що припадає на вимогу про стягнення 365870,72 грн. надмірно сплачених бюджетних коштів, слід покласти на обох відповідачів в рівних частинах по 2744,03 грн. на кожного.

Решту сплаченої за подання позову суми судового збору слід залишити за Черкаською обласною прокуратурою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної ради та Управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації до товариства з обмеженою відповідальність "АС" про стягнення 365870,72 грн. надмірно сплачених бюджетних коштів задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальність "АС" (вул. Шевцової, 22а, м. Волноваха, Донецька область, 85700, ) на користь Управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації (вул.. Бидгощська, 38/1, м. Черкаси, 18003, ) - 365870,72 грн. (триста шістдесят п`ять тисяч вісімсот сімдесят гривень 72 копійки) надмірно сплачених бюджетних коштів.

У позові заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної ради та Управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації до комунального закладу "Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради" до товариства з обмеженою відповідальність "АС" про визнання недійсними додаткових угод до договору постачання природного газу відмовити повністю.

У позові заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної ради та Управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації до товариства з обмеженою відповідальність "АС" про стягнення 365870,72 грн. надмірно сплачених бюджетних коштів відмовити повністю.

Судовий збір за подання позову в сумі 5488,06 грн. покласти на обох відповідачів по 2744,03 грн. на кожного, а решту сплаченої суми судового збору залишити за Черкаською обласною прокуратурою.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальність "АС" (вул. Шевцової, 22а, м. Волноваха, Донецька область, 85700, ) на користь Черкаської обласної прокуратури (бульв. Шевченка, 286, м. Черкаси, 18000, ) - 2744, 03 грн. (дві тисячі сімсот сорок чотири гривні 03 копійки) судового збору.

Стягнути з комунального закладу "Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради" (вул. 1 Травня, м. Канів, Черкаська область, 19000, ) на користь Черкаської обласної прокуратури (бульв. Шевченка, 286, м. Черкаси, 18000, ) - 2744, 03 грн. (дві тисячі сімсот сорок чотири гривні 03 копійки) судового збору.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 29 грудня 2020 року.

СУДДЯ М.В. Дорошенко