ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"23" грудня 2020 р. Справа №914/2679/19
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді Орищин Г.В.
суддів Галушко Н.А.
Желіка М.Б.
секретар судового засідання Олійник Н.Б.,
розглянув клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Компані" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу
у справі № 914/2679/19
за позовом фізичної особи-підприємця Паламаря Володимира Володимировича, смт.Залізці, Зборівський район, Тернопільська область
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Компані", с.Косівець, Городоцький район, Львівська область
в судове засідання представники сторін не з`явилися.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.08.2020 у справі №914/2679/19 в задоволенні позову у даній справі було відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 вказане рішення було залишено без змін, а апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Паламаря Володимира Володимировича без задоволення; судові витрати за подання апеляційної скарги покладено на скаржника.

При виготовленні повного тексту постанови суд встановив, що нерозглянуто клопотання ТзОВ «Транс Компані» від 16.11.2020 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 гривень, понесених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, які відповідач просив покласти на ФОП Паламаря В.В. (а.с. 159-164, т.2).

Відповідно до ч. 8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не було вирішено питання про судові витрати. Частиною 3 статті 244 ГПК України встановлено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З огляду на те, що розгляд даної справи відбувався за участі сторін, питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу було призначено до розгляду в судовому засіданні на 23.12.2020.

В судове засідання представники сторін не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

23.12.2020 до суду надійшли заперечення позивача проти вказаної заяви, в яких він просив повністю відмовити в її задоволенні, оскільки розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання професійної правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті.

Додатково позивач зазначив, що заявлені відповідачем суми відшкодування є завищеними, не відповідають критерію реальності таких витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції, обсягом наданих послуг, часом, витраченим на надання таких послуг (незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки процесуальних документів та тривалість судових засідань), у зв`язку з чим вважає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню з 20 000 гривень до 2 000 гривень.

У своєму запереченні позивач просив здійснити розгляд клопотання ТзОВ «Транс Компані» за відсутності свого представника.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Компані" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з таких обставин:

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому рахунку належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2); для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3); розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4).

До свого клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відповідач долучив наступні докази в обґрунтування понесених ним витрат:

- опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції із зазначенням переліку наданих послуг та витраченого часу;

- засвідчену копію додаткової угоди №1 від 24.09.2020 до договору про надання правової допомоги №03 від 24.01.2020, що укладена між ТзОВ «Транс Компані» та АО «МС Партнерс»;

- засвідчену копію рахунку №2 від 04.11.2020;

- засвідчену копію платіжного доручення №3398 від 05.11.2020 про сплату 20000 грн. згідно додаткової угоди №1 від 24.09.2020 та договору про надання правової допомоги №03 від 24.01.2020.

В матеріалах справи також містяться засвідчена копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №000168 від 30.01.2015 адвоката Шимборської О.А. (а.с. 162, т.1) та оригінал ордера серії ВС №1037950 від 28.09.2020 на надання правової допомоги адвокатом Шимборською О.А. в Західному апеляційному господарському суді на підставі договору про правову допомогу №03 від 24.01.2020, що виданий АО «МС Партнерс» (а.с. 154, т.2).

Предметом договору про надання правової допомоги від 24.01.2020 визначено здійснення адвокатським об`єднанням представництва у справі № 914/2679/19 (а.с. 164, т.1).

Пунктом 5.1 договору передбачено, що правова допомога оплачується клієнтом відповідно до виставлених рахунків протягом 3 банківських днів після їх отримання. Договором не передбачено необхідності складення між сторонами окремих актів приймання-передачі наданих послуг.

Додатковою угодою №1 від 24.09.2020 сторони узгодили, що гонорар за представництво інтересів клієнта у суді апеляційної інстанції у справі № 914/2679/19 становить 20 000 грн. без ПДВ.

Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар адвоката може встановлюватися у формі фіксованого розміру.

Зважаючи на положення договору від 24.01.2020 та додаткової угоди від 24.09.2020, колегія суддів зазначає про достатність наданих відповідачем доказів для підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на фіксований розмір гонорару адвоката суд відхиляє доводи позивача про те, що документи, на які покликається відповідач, не дають змоги чітко встановити склад, обсяг та вартість наданих послуг.

Водночас, з приводу твердження позивача про те, що заявлені відповідачем суми відшкодування є завищеними та не відповідають критерію реальності витрат з огляду на обсяг наданих послуг та час, витрачений на надання таких послуг, колегія суддів зазначає наступне:

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Зокрема, відповідно до ч.5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, визначеного ч. 4 ст.129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Скориставшись своїм правом, наданим ГПК України, ФОП Паламар В.В., подав заперечення проти заяви ТзОВ «Транс Компані», які, серед іншого, мотивував неспіврозмірністю розміру стягуваної суми.

Враховуючи характер доводів відповідача, а саме те, що зміст відзиву на апеляційну скаргу, який подано адвокатом Шимборською О.А. (а.с. 149-153, т.2) по-своїй суті не містить інших доводів та покликань на іншу судову практику, ніж ті, що наведені у відзиві на позовну заяву та в запереченнях, які були подані тим же адвокатом в суді першої інстанції (а.с. 154-160, т.1; 1-5, т.2), беручи до уваги, що в межах даного апеляційного провадження відповідачем було подано до суду лише один документ по суті спору (відзив на апеляційну скаргу), а також враховуючи незначну складність даної справи, колегія суддів дійшла висновку, що у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20 000 грн. не відповідає критеріям реальності (дійсної необхідності їх понесення) та розумності їх розміру. Суд дійшов висновку, що витрати ТзОВ «Транс Компані» на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом апеляційної скарги у даній справі підлягають зменшенню до 5 000 грн.

Аналогічний підхід до вирішення питання про розподіл судових витрат викладений, зокрема, у додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.12.2019 у справі № 5019/2076/12.

Окремо колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що з опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом у зв`язку з переглядом справи №914/2679/19 у суді апеляційної інстанції, що датований 16.11.2020 та підписаний адвокатом Шимборською О.А., вбачається наступний склад адвокатських послуг:

1) зустріч з клієнтом, укладення додаткової угоди до договору про надання правової допомоги (0,5 години);

2) аналіз актуальної судової практики щодо розгляду аналогічних справ судами апеляційної інстанції (1 година);

3) ознайомлення із аргументами та правовою позицією апелянта, викладеною у апеляційній скарзі (1 година);

4) підготовка відзиву на апеляційну скаргу (1,5 години);

5) оформлення відзиву на апеляційну скаргу та додатків; надіслання відзиву апелянту та суду (0,5 години);

6) підготовка клопотання щодо судових витрат, понесених відповідачем у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (0,5 години);

7) оформлення клопотання щодо судових витрат, понесених відповідачем у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції з додатками; надіслання клопотання апелянту та суду (0,5 години);

8) участь у судових засіданнях (орієнтовний час 1,5 години).

Однак, позиція №1 у цьому переліку безпосередньо не стосується представництва інтересів ТзОВ «Транс Компані» в судовому спорі №914/2679/19, позиції №2, 3, 4 та 5 стосуються надання єдиної послуги підготовки відзиву на апеляційну скаргу, а позиції №6 та 7 опосередковано стосуються представництва по суті спірних правовідносин та також пов`язані із підготовкою одного документа клопотання щодо судових витрат.

Керуючись статтями 126, 129, 244 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Компані" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Паламаря Володимира Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Компані" (81555, Львівська область, Городоцький район, с. Косівець, вул. Польова, 20, ідентифікаційний код 38047993) 5 000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом апеляційної скарги.

Господарському суду Львівської області видати відповідний наказ.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст додаткової постанови складено 29.12.2020.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік