ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2020м. ДніпроСправа № 904/4854/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О. за участю секретаря судового засідання Тетерятник А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдвест Лтд» (м. Київ)

до комунального закладу «Вищетарасівський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради» (с. Вищетарасівка, Томаківський район, Дніпропетровська область)

про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 191454,41грн

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Васильченко І.А.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейдвест Лтд» звернулось з позовом до комунального закладу «Вищетарасівський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради» про стягнення 189000грн - основного боргу, 186,41грн - 3% річних, 2268грн - пені.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 5000грн - витрат на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № П127 від 07.07.2020 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Відповідач у письмових поясненнях зазначає, що:

- 07.09.2020 повністю сплачений позивачу основний борг у розмірі 189000грн;

- строки оплати поставленого товару порушені через затримку бюджетного фінансування, оскільки кошти на рахунок закладу надійшли лише 04.09.2020, а відтак до відповідача не можуть бути застосовані штрафні санкції за порушення строків оплати.

Позивач звернувся із заявою про розгляд справи за відсутності його представника.

В судовому засіданні 17.12.2020 були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

07.07.2020 між комунальним закладом «Вищетарасівський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Трейдвест Лтд» (постачальник) був укладений договір №П127.

Відповідно до п. 1.1 договору, предметом договору є постачання Код ДК 021:2015 -42710000-6 машини для виробництва текстильних виробів (промислової пральної машинки SMN 25(28)кг або еквівалент з доставкою, монтажем та гарантійним обслуговуванням) надалі «товар», у кількості та асортименті, на умовах, зазначених у видаткових накладних, що є невід`ємною частиною даного договору.

Найменування, номенклатура, кількість, ціна, загальна вартість товару зазначається в специфікації (додаток 1а) до даного договору, яка є невід`ємною частиною даного договору. (п. 1.2 договору).

Продавець гарантує, що товар вільний від прав або претензій з боку третіх осіб незалежно від того існують такі права чи тільки припускаються (п.1.3 договору).

Обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені залежно від фактичного фінансування видатків (п. 1.4 договору).

Постачальник зобов`язується поставити, а замовник прийняти та оплатити товар (п. 1.5 договору).

Сума визначена у договорі становить з урахуванням всіх витрат, зборів та податків постачальника: 189000грн у тому числі ПДВ 31500грн (сто вісімдесят дев`ять тисяч гривень 00 копійок) (п. 2.3 договору).

Згідно з п. 5.1 договору строк поставки товару з 06.07.2020 по 13.07.2020.

09.07.2020 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №1 до договору №П 127 від 07.07.2020, якою викладено п.5.1 договору в наступній редакції: «Строк поставки товару з 06.07.2020 по 27.07.2020».

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо повного та своєчасного виконанням сторонами зобов`язань за договором поставки.

Суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині стягнення з відповідача 189000грн основного боргу та задовольнити позовні вимоги щодо стягнення 186,41грн - 3% річних, 2268грн пені з таких підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вказано вище, між сторонами по справі було укладено договір №П127 від 07.07.2020.

На виконання вказаного договору ТОВ «Трейдвест Лтд» поставило на адресу КЗ «Вищетарасівський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради» промислову пральну машину SMN-28, що підтверджується видатковою накладною №0038 від 22.07.2020 на суму 189000грн (з відмітками сторін).

Також, в матеріалах справи міститься рахунок-фактура №АА-59 від 22.07.2020 - 189000грн.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.1 договору визначено, що розрахунки за товар здійснюються у разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 20 банківських днів з моменту поставки товару (окремої партії).

Однак, відповідачем не виконано зобов`язання з оплати товару і заборгованість становила 189000грн.

Гранична дата сплати відповідачем вартості товару - 19.08.2020.

В ході вирішення спору відповідачем сплачено позивачу 189000грн основного боргу, що підтверджується платіжним дорученням №2 від 07.09.2020.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 189000грн підлягає закриттю за відсутності предмету спору.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК України у разі, якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків від вартості товарів.

Згідно з розрахунком позивача пеня за період з 20.08.2020 по 31.08.2020 складає 2268грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком ТОВ «Трейдвест Лтд» 3% річних за період з 20.08.2020 по 31.08.2020 - 186,41грн.

Суд не приймає заперечення відповідача, оскільки відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для звільнення від виконання зобов`язань за договором щодо оплати за поставлений товар.

Факт неперерахування органом державного казначейства коштів відповідачу не звільняє останнього від обов`язку оплатити його вартість та нести самостійну відповідальність за порушення зобов`язання.

Таким чином, неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає про таке.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04), заявник має право на відшкодування витрат у розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений (справа Немайстер проти Австрії), у рішенні «Лавентс проти Латвії» також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, копії договору №24-Ю про надання правової допомоги у господарських справах від 26.08.2020, рахункуфактури №ЮК-104 від 26.09.2020, платіжного доручення №1878 від 27.08.2020 на суму 5000грн

Відповідачем не надано заперечень щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, суд покладає на відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 2871,82грн.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдвест Лтд» до комунального закладу «Вищетарасівський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради» про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 191454,41грн задовольнити частково.

Стягнути з комунального закладу «Вищетарасівський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради» (53564 Дніпропетровська обл., Томаківський район, с. Вищетарасівка, вул. Шкільна, буд. 23, ідентифікаційний код 36729839) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдвест Лтд» (03191 м. Київ, вул. Вільямса, буд. 9, корп. 2, кв. 80 ідентифікаційний код 39367047) 2268грн пені, 186,41грн 3% річних, 2871,82грн витрат по сплаті судового збору, 5000грн - витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Закрити провадження у справі в частині стягнення з комунального закладу «Вищетарасівський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдвест Лтд» 189000грн основного боргу.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 28.12.2020.

Суддя В.О. Татарчук