ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року Справа № 906/429/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Петухов М.Г. , суддя Олексюк Г.Є.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду Житомирської області від 10.09.2020 р. ухваленого суддею Шніт А.В. у м.Житомирі, повний текст складено 15.09.2020 р.

у справі № 906/429/20

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 25"

про стягнення 42109,37грн

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Господарського суду Житомирської області від 10.09.2020 р. у справі № 906/429/20 позов задоволено частково. Закрито провадження у справі в частині стягнення 14714,39 грн. боргу. Згідно з рішенням суду підлягає стягненню з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 25" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 9060,11 грн. пені; 2522,46 грн. 3% річних; 4783,75 грн. інфляційних втрат. Відмовлено у задоволенні позову в частині стягнення 11000,00 грн. боргу та 28,66 грн. інфляційних втрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить частково скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 10.09.2020 р. у даній справі та постановити нове рішення про задоволення позову в частині стягнення 28,66 грн. інфляційних втрат. Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» вважає в цій частині рішення незаконним та ухваленим із порушенням норм процесуального права, а саме статей: 7, 86, 236, 238 ГПК України та неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема, статті 625 ЦК України та висновків Верховного Суду.

Вважає неправильним висновок суду першої інстанції, що позивачем помилково здійснені нарахування на суми заборгованостей станом на кінець відповідного місяця із включенням до їх складу інфляційних втрат за попередній місяць, що чинним законодавством не передбачено. Тому, під час нарахування інфляційних втрат урахуванню (обчисленню) підлягає тільки основний борг, без врахування суми, на яку збільшився цей борг за попередні періоди внаслідок інфляційних процесів.

НАК «Нафтогаз України» при здійсненні розрахунку інфляційних втрат використовує методику розрахунку, за якою збільшення суми боргу на індекс інфляції здійснюється за кожний місяць, при цьому для розрахунку кожного наступного періоду буде використана сума боргу збільшена на індекс інфляції попереднього місяця. Таким чином, нарахуванню згідно інфляційних процесів підлягають борг з урахуванням індексу інфляції за попередні періоди.

Посилається на висновки Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду викладені у постанові від 05.07.2019 р. у справі № 905/600/18 та від 26.06.2020 р. у справі № 905/21/19.

Просить суд врахувати викладене і скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 10.09.2020 р. у справі № 906/429/20 в частині відмови у задоволенні позовних вимог у розмірі: 28,66 грн. - інфляційних нарахувань. Ухвалити у цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в частині стягнення 28,66 грн - інфляційних нарахувань.

Відповідач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 25" відзиву на апеляційну скаргу суду не подав.

Відповідно до ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і сторони не подавали клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, розгляд апеляційної скарги відбувся в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

06.10.2017 р. Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"/постачальник та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 25"/споживач уклали договір постачання природного газу № 5184/1718- ТЕ-10 /а.с.15-24/, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2. договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Відповідно до п. 6.1 договору визначено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно з п. 6.2 договору сторони, зокрема, погодили, що під час перерахування коштів у призначенні платежу посилання на номер договору є обов`язковим.

Відповідно до п. 6.3 договору оплата за природний газ здійснюється в будь-якому випадку, споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до п. 6.1 цього договору - в разі коли на поточний рахунок із спеціальним режимом використання споживача надходить недостатньо коштів для своєчасної оплати використаного природного газу.

Згідно з п. 10.3 договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі, щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить 5 (п`ять) років.

Відповідно до п. 12.1 договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2017 р. до 30.09.2018 р. (в редакції додаткової годи № 5 від 05.09.2018 р.), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Додатковими угодами до договору № 1 від 15.01.2018 р., № 2 від 06.04.2018 р., № 3 від 05.06.2018 р., № 4 від 08.08.2018 р., № 5 від 05.09.2018 р. сторонами внесено зміни до умов Договору, зокрема, щодо порядку та умов передачі природного газу та проведення розрахунків, відповідальності сторін, строку дії договору. Так, сторони погодили зміну відсоткового розміру пені до 15,3%, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розрахована від суми простроченого платежу за кожний день прострочення; строку дії договору з визначенням відповідних обсягів /а.с. 25-30/.

Додаткові угоди підписані сторонами та скріплені їх печатками.

На виконання умов договору, позивач передав у власність відповідачу природний газ на загальну суму 312881,96грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2017 р., від 30.11.2017 р., від 31.12.2017 р., від 31.01.2018 р., від 28.02.2018 р., від 31.03.2018 р., від 30.04.2018 р., від 31.05.2018 р., від 30.06.2018 р., від 31.07.2018 р., від 31.08.2018 р., від 30.09.2018 р. Акти підписані представниками сторін без заперечень і їх підписи скріплені печатками /а.с. 31-42/.

Відповідач оплату за поставлений природний газ здійснив не в повному обсязі та з порушенням строків, визначених умовами пункту 6.1 договору, що підтверджено довідкою по операціях за договором № 5184/1718-ТЕ-10 з підприємством Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 25" /а.с.44-45/, виписки по рахунку позивача /а.с.46-109/, де відображений рух коштів за договором за період 01.10.2017 по 31.07.2019. Заборгованість на час звернення позивачем з позовом до суду визначена в сумі 25714,39грн.

У зв`язку з неналежним та несвоєчасним виконанням зобов`язань за договором постачання природного газу № 5184/1718-ТЕ-10 від 06.10.2017 р., позивач звернувся до суду із позовом про стягнення 25714,39 грн. заборгованості, 2 522,46 грн. 3% річних, 4 812,41 грн. інфляційних втрат та 9 060,11 грн. пені.

До відкриття провадження у справі (тому суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову в цій частині) відповідач здійснив оплату боргу по договору, а саме: 11000,00 грн. сплатив 25.03.2020 р.

12.05.2020 р. відповідач сплатив суму 14714,39 грн., і суд першої інстанції закрив провадження у справі за відсутності предмета спору.

Рішення суду в цій частині відповідає обставинам справи і сторонами не оскаржується.

Господарський суд Житомирської області відмовив у задоволенні позову в частині 28,66 грн. інфляційних втрат, і колегія суддів в межах доводів і вимог апеляційної скарги вважає, що рішення суду в цій частині підлягає скасуванню.

Так, на умовах договору № 5184/1718-ТЕ-10 від 06.10.2017 р. між сторонами відбулись правовідносини з поставки природного газу, які врегульовані нормами пар.1, 3, 5 глави 54 ЦК України, пар.3 глави 30 ГК України.

Відповідно до ст.275 ГК України, ст.714 ЦК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство зобов`язане надавати енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, іншій стороні (споживачеві, абоненту), яка зобов`язана оплатити прийняту енергію та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно ст. 11, 14 ЦК України, ч.1 ст.144 ГК України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, ст.193 ГК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, норми якої кореспондується зі ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки несвоєчасне виконання грошового зобов`язання має місце, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів, про стягнення процентів річних, інфляційних втрат та пені за період з листопада 2017 року по лютий 2020 року.

Разом з тим, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову в частині стягнення 28,66 грн. інфляційних втрат, зазначивши, що під час нарахування інфляційних втрат урахуванню (обчисленню) підлягає тільки борг, без врахування суми, на яку збільшився цей борг за попередні періоди внаслідок інфляційних процесів.

Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" оспорюються такі висновки суду першої інстанції.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову в частині стягнення 28,66 грн. інфляційних втрат та зазначає наступне.

У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону норм ч. 2 статті 625 ЦК України обов`язок сплатити кредитору поряд із сумою боргу, суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення.

При зменшенні суми боргу, внаслідок часткового виконання зобов`язання боржником, сума погашення має відніматися не від основного боргу, який існував на початок розрахункового місяця, а від суми основного боргу, помноженої на індекс інфляції у цьому місяці (фактичної вартості грошей на кінець розрахункового місяця з урахуванням інфляційних процесів). А подальший розрахунок інфляційних збитків здійснюється з урахуванням саме проіндексованого залишку основного боргу за попередній місяць у тій же послідовності (шляхом перемножування на індекс інфляції за наступний місяць та віднімання конкретної суми погашення боргу у новому розрахунковому місяці).

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.06.2020 р. у справі № 905/21/19, і підстав відступати від неї колегія суддів не вбачає.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив стягнути з відповідача інфляційні втрати від боргу 4812,14 грн. за період з листопада 2017 року по лютий 2020 року. Місцевий суд не погодився з розрахунком інфляційних збитків, які були надані позивачем до позовної заяви на зазначену суму /а.с. 9-14/, зазначивши про помилковість визначення залишку боргу на початок розрахункового періоду з урахуванням індексу інфляції за попередній період.

Колегія суддів перевіривши розрахунки позивача, зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано методику розрахунку інфляційних збитків, оскільки за період розрахунку індексації при проведенні помісячних розрахунків інфляції бралася до уваги сума основного боргу без урахування інфляційної складової. Колегія суддів в цій частині погоджується із доводами позивача, викладеними в апеляційній скарзі. Таким чином, відповідно до обґрунтованого розрахунку позивача підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення боргу з урахуванням суми 4812,14 грн. інфляційних втрат за період з листопада 2017 року по лютий 2020 року.

Підсумовуючи викладене за результатом перегляду рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що згідно з п.3,4 ч.1 ст.277 ГПК України рішення Господарського суду Житомирської області від 10.09.2020 р. у справі № 906/429/20 підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позову про стягнення 28,66 грн. інфляційних втрат. В цій частині ухвалюється нове рішення про задоволення позовної вимоги.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на відповідача згідно з ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 276, 277, 281 - 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволити.

Скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 10.09.2020 р. у справі № 906/429/20 в частині відмови у стягненні 28,66 грн. інфляційних втрат. В цій частині прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог повністю. В решті рішення Господарського суду Житомирської області від 10.09.2020 р. у справі № 906/429/20 залишити без змін і викласти резолютивну частину рішення в такій редакції:

"Закрити провадження у справі в частині стягнення 14714,39 грн. боргу у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Позов задоволити частково.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 25" (10001, м.Житомир, провул.1-й Київський, буд.25, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м.Київ, вул.Богдана Хмельницького, буд.6, ) 9060,11 грн. пені, 2522,46 грн. процентів річних, 4812,14 грн. інфляційних втрат та 2102,00 грн. витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви.

Відмовити у задоволенні позову в частині стягнення 11000,00 грн. боргу."

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 25" (10001, м. Житомир, провул. 1-й Київський, буд. 25, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м.Київ, вул.Богдана Хмельницького, буд.6, ) 3153,00 грн. витрат на оплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Господарському суду Житомирської області видати наказ на виконання цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Матеріали справи № 906/429/20 повернути Господарському суду Житомирської області.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Олексюк Г.Є.