УХВАЛА

м. Київ

23.12.2020Справа № 44/484-б
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Українатрейд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вертикаль"

про визнання банкрутом

Суддя Мандичев Д.В.

секретар судового засідання Болюк Н.В.

Представники учасників:

від заявника -не з`явилися

від боржника -Кошліченко В.С.

від ліквідатора -Кошліченко В.С.

від ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста"-Сухая М.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заявник звернувся до суду з заявою про порушення справи про банкрутство боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вертикаль" (), оскільки останній неспроможний погасити заборгованість в сумі 320 000 грн. 00 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2010 порушено провадження у справі № 44/484-б та призначено підготовче засідання на 11.10.2010.

Ухвалою підготовчого засідання суду від 11.10.2010 визнано розмір вимог кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Українатрейд" в сумі 320 000 грн. 00 коп., розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Загороднього Сергія Васильовича.

Ухвалою попереднього засідання від 11.01.2011 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника на суму 31 931 224 грн. 08 коп.

Постановою Господарського суду міста Києва від 06.06.2011 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Вертикаль" відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Назаренко Ларису Сергіївну, яку зобов`язано у строк до 06.06.2012. подати суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.12.2011 скасовано заходи по забезпеченню грошових вимог кредиторів і припинено обтяження майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вертикаль".

Ухвалою Господарського суду м. Києва 06.02.2012 в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інспекторат Україна" про визнання заявлених до боржника грошових вимог такими, що не відповідають дійсності відмовлено.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.09.2013 задоволено клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Назаренко Лариси Сергіївни, продовжено строк ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вертикаль" та повноважень ліквідатора банкрута на шість місяців, до 25.03.2014.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.05.2014 задоволено клопотання Товарної біржі "Електронні торги України" про визнання організатора аукціону учасником провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.11.2014 задоволено клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Назаренко Л.С., продовжено строк ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вертикаль" та повноважень ліквідатора банкрута на шість місяців, до 26.05.2015.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.10.2015 залишено без розгляду заяву арбітражного керуючого Назаренка Л.С. про припинення повноважень ліквідатора банкрута.

21.10.2015 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Назаренко Л.С. про затвердження звіту про оплату послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, а також продовження строку ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вертикаль" на шість місяців.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.10.2015 залишено без розгляду скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" на дії (бездіяльність) ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вертикаль" арбітражного керуючого Назаренко Л.С.

Крім того, ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.10.2015 відкладено розгляд справи на 09.11.2015 у зв`язку з необхідністю витребування нових доказів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.11.2015 задоволено клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Назаренко Л.С., затверджено звіт про оплату послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, а також продовжено строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вертикаль" на шість місяців, до 09.05.2016.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.12.2015 відмовлено в задоволенні клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Назаренко Л.С. про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вертикаль".

25.08.2016 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вертикаль" арбітражного керуючого Назаренко Л.С. про припинення повноважень.

Крім того, 25.08.2016 до Господарського суду м. Києва надійшла заява арбітражного керуючого Пилипенко М.М. про участь у справі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.09.2016 справу призначено до розгляду на 26.09.2016.

05.09.2016 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання Публічного акціонерного товариства про продовження строку ліквідаційної процедури та клопотання про дострокове припинення повноважень ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Назаренко Л.С., призначення ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вертикаль" арбітражного керуючого Пилипенко М.М. та продовження строку ліквідаційної процедури на шість місяців.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.09.2016 задоволено заяву арбітражного керуючого Назаренко Л.С. про дострокове припинення повноважень ліквідатора банкрута, призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вертикаль" арбітражного керуючого Пилипенко Маргариту Миколаївну та продовжено строк ліквідаційної процедури до 09.11.2016.

19.01.2018 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Пилипенко М.М. про скасування арештів, клопотання про надання згоди на продаж майна банкрута та клопотання про затвердження оплати послуг арбітражному керуючому.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.01.2017 розгляд справи призначено на 19.02.2018.

У судовому засіданні 19.02.2018 оголошено перерву до 05.03.2018.

05.03.2018 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Пилипенко М.М. про продовження строку ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора банкрута на шість місяців.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.03.2018 задоволено клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Пилипенко М.М. про продовження строку ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора банкрута на шість місяців, до 05.09.2018.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.06.2019 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" про заміну кредитора.

30.09.2019 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Пилипенко М.М. про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу банкрута, звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, а також стягнення вказаних витрат з кредиторів у пропорційному розмірі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.11.2019 розгляд справи призначено на 25.11.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2019 з поміж іншого, затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, затверджено звіт про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражному керуючому Пилипенко Маргариті Миколаївні за період виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вертикаль" з 26.06.2016 по 19.07.2019 в розмірі 231 570 грн. 15 коп. Затверджено звіт про здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого Пилипенко Маргарити Миколаївни за період виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вертикаль" з 26.06.2016 по 19.07.2019 в розмірі 4 572 грн. 19 коп.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2019 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 25.06.2020

у задоволенні заяви від 24.06.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "Недержавна виконавча служба" про заміну сторони (первісного кредитора) на його правонаступника (нового кредитора) відмовлено. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" задоволено. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2020 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2019 у справі № 44/484-б скасовано. Справу № 44/484-б направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №44/484-б передано для розгляду судді Мандичеву Д.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.07.2020 прийнято до провадження справу №44/484-б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль», призначено розгляд справи у судовому засіданні на 16.09.2020.

11.09.2020 до суду надійшли пояснення ліквідатора по справі з урахуванням змісту постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 25.06.2020.

11.09.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ліквідатора Пилипенко М.М. про дострокове припинення її повноважень.

14.09.2020 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Недержавна виконавча служба» про заміну кредитора.

16.09.2020 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання ПАТ «Златобанк» про відкладення розгляду справи.

16.09.2020 до суду надійшло клопотання ліквідатора Пипиленко М.М. про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2020 відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 21.10.2020 та здійснено запит за допомогою автоматизованої системи з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справі про банкрутство, за результатами якого визначено Талана І.Р., Козачка С.М., Нестеренка С.С.

02.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява арбітражного керуючого Потупало Н.І. про участь у справі.

05.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява арбітражного керуючого Сиволобова М.М. про участь у справі.

20.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання ліквідатора про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута.

21.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив ліквідатора на заяву про заміну кредитора, відповіно до якого остання заперечує щодо здійснення заміни кредитора.

21.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява арбітражного керуючого Бандуристого Р.С про участь у справі.

21.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста".

Судове засідання, призначене на 21.10.2020, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Мандичева Д.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.10.2020 призначено розгляд справи, заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Недержавна виконавча служба» про заміну кредитора, заяви ліквідатора про припинення повноважень, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестхіллс Веста" про призначення ліквідатора у судовому засіданні на 16.11.2020.

12.11.2020 до суду надійшло клопотання ліквідатора про долучення документів до матеріалів справи.

16.11.2020 до Господарського суду м. Києва надійшли додаткові пояснення представника ТОВ «Компанія Вертикаль» щодо заяви ТОВ «Недержавна виконавча служба» про заміну кредитора.

Ухвалою Господарського суд міста Києва від 16.11.2020 залишено без розгляду заяву ліквідатора Пилипенко М.М. про припинення її повноважень у справі № 01-21/11 від 11.09.2020. Залишено без розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про призначення ліквідатора у справі. Відкладено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Недержавна виконавча служба» про заміну кредитора, клопотання ліквідатора про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди за період з 26.09.2016 по 19.10.2020 на загальну суму 303 200,56 грн. у судовому засіданні на 23.12.20.

22.12.2020 до Господарського суду міста києва від ліквідатора надійшли відомості про закриття кримінального провадження №0000869.

У судовому засіданні, що відбулось 23.12.2020 судом розглянуто заяву ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про заміну кредитора правонаступником

Так, дослідивши заяву ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про заміну кредитора правонаступником, судом встановлено наступне.

22.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (надалі - Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Недержавна виконавча служба» (надалі - Новий кредитор) укладено Договір № 07/22/06/2020/1 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором і забезпечення.

Відповідно до п. 1 Договору Боржник - боржник за Кредитним договором, Право вимоги до якого відступається за цим Договором, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль».

Згідно до п.п. 1.1.3, 1.1.11 Договору, права вимоги були відступлені за договорами:Кредитний договір №181/06/00-КL від 24.07.2006 р. (з додатками, додатковими договорами про внесення змін тощо), укладений між Попереднім кредитором та Боржником, право вимоги за яким належить Первісному кредитору на підставі Договору №002/19/17 про відступлення прав вимоги від 05.04.2019 р., укладеного між Попереднім та Первісним кредитором, та Протокол електронних торгів UA-EA-2019-01-31-000076-b від 21.02.2019 р.; Договір поруки від 22.07.2008 р., укладений з ОСОБА_1 ;Договір поруки від 22.07.2008 р., укладений з ОСОБА_2 ;Договір застави від 15.12.2008 р., посвідчений Колєсник С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим №5998, та укладений з боржником; Договір застави від 29.08.2008 р., посвідчений Колєсник С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим №4532, та укладеним з Борником; Договір іпотеки від 02.10.2009 р., посвідчений Колєснік С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим №2942.

Згідно з п. 2.1 Договору Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору право вимоги, а Новий кредитор набуває Право вимоги та сплачує Первісному за відступлення Права вимоги Ціну договору у порядку та строки, встановлені Договором.

Згііно з п. 3.1.3 Договору Право вимоги переходить до Нового кредитора з дати цього Договору, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до Боржника стосовно його Заборгованості за Кредитним договором та зобов`язань Боржника, його Поручителів стосовно їх зобов`язань за Договорами забезпечення. Разом з Правами вимоги Новому кредитору переходять всі без виключення інші пов`язані з ними права в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав або виникають в майбутньому на підставі Кредитного договору та Договорів забезпечення.

Згідно із ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ст. 513 Цивільного кодексу України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 Цивільного кодексу України).

Відтак, в силу ст. 512 Цивільного кодексу України відбулась заміна кредитора, у зв`язку з чим новий кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю «Недержавна виконавча служба» набуло відповідні права щодо кредиторських вимог до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль» по справі № 44/484-б.

Отже, з 22.06.2020 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Недержавна виконавча служба» перейшло право кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вертикаль» по справі № 44/484-б.

Відповідно до статті 43 Кодексу України з процедур банкрутства у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Згідно статті 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про заміну кредитора.

Ліквідатор, заперечуючи проти задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про заміну кредитора, посилалсь на те, що укладений між ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста " та ТОВ "Недержавна виконавча служба" договір за своєю юридичною природою є договором факторингу.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Статтею 1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно з частиною 1 статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до статті 1079 Цивільного кодексу України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Таким чином, зі змісту вказаних правових норм вбачається, що у Цивільному кодексі України проведено розмежування правочинів, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме, правочини з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу.

Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника.

При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.

Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю.

Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу.

Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченою в договорі, право вимоги за яким передається.

Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (ч. 3 ст. 656 ЦК України).

Таким чином, суттєва відмінність договору уступки права вимоги є те, що відступлення права вимоги це операція з переуступки кредитором прав вимоги боргу третьої особи новому кредитору з попередньою або наступною компенсацією вартості такого боргу, або ж без такої компенсації взагалі.

За таких обставин, договір за своєю правою природою не є договором факторингу, а є договором купівлі- продажу права вимоги, до якого відповідно до ч. 3 ст. 656 ЦК України застосовуються положення про відступлення права вимоги (ст.ст. 512-519 ЦК України), звідси випливає, що для укладення договорів, подібних до спірного договору, покупець права вимоги не повинен обов`язково мати статус фінансової установи. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 909/968/16 відповідно до якої, договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Правочин, якому не притаманні перелічені ознаки, є не договором факторингу, а правочином з відступлення права вимоги.

Крім того, між договором про відступлення права вимоги та договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) є лише одна спільна риса - вони базуються на заміні кредитора у зобов`язанні (відступленні права вимоги).

Однією з відмінних ознак факторингу від інших правочинів, які передбачають відступлення права вимоги, є передача грошових коштів у розпорядження за плату, тобто взамін на права вимоги, клієнт отримує послугу, що полягає у передачі грошових коштів у розпорядження на певний час, з обов`язком повернення цих коштів та оплати часу користування ними.

Договір факторингу та купівлі-продажу права грошової вимоги мають відмінності у строках дії таких договорів. Договір купівлі-продажу права грошової вимоги припиняє свою дію після того, як первісний кредитор передав новому кредитору право вимоги до боржника, а новий кредитор оплатив її вартість. Договір факторингу діє також після того, як фактор оплатив клієнту вартість грошової вимоги, а клієнт передав фактору право грошової вимоги до третіх осіб, до моменту коли боржник (або клієнт, якщо це передбачено договором факторингу) виплатить факторові кошти за первісним договором. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.01.2018 у справі № 910/7038/17.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що спірний договів відступлення був оплатним та жодна зі сторін не передала грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, договір про відступлення від 22.06.2020 за своєю правовою природою є договором цесії.

Крім того, у судовому засіданні судом розглянуто клопотання ліквідатора про затвердження Звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражному керуючому за період з 26.09.2016 по 19.10.2020 на загальну суму 303 200,56грн.

З поданого арбітражним керуючим Пилипенко М.М. звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого вбачається, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого Пилипенко М.М. за період виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вертикаль" з 26.06.2016 по 19.10.2020 виходячи з розрахунку двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання відповідних обов`язків становить 303 200,56грн та застосування принципу пропорційності голосів кредиторів кількості їх вимог відповідно до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства та стягнути на користь арбітражного керуючого Пилипенко М.М.

Статтею 30 КзПБ передбачено, що сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Стаття 30 КзПБ кореспондується зі ст. 115 Закону про банкрутство, яка була чинна на час призначення ліквідатора.

Суд наголошує, що ні в Законі України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ні в Кодексі України з процедури банкрутства не визначено, що у разі закінчення внесених заявником/боржником авансованих коштів, або нестворення кредиторами фонду авансування витрат (або, у разі створення такого фонду, - його дострокове повне використання), відсутності коштів та майна у боржника, суд стягує в обов`язковому порядку з кредиторів кошти для сплати арбітражному керуючому винагороди та/або відшкодування понесених ним витрат.

Такий обов`язок виник внаслідок судової практики Верховного Суду викладеної у постановах від 19.04.2018 у справі №265/26-02/14/13-08, від 30.01.2019 № 910/32824/15 та від 01.08.2018 у справі №912/1783/16, якщо у банкрута відсутні активи, а саме майно, грошові кошти, за рахунок яких можливе було б створення фонду для оплати послуг арбітражного керуючого, а тому у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів.

Разом із тим, слід зазначити, що такий обов`язок виникає лише в випадку, якщо ліквідатором реалізовано принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі, який закріплено в ст. 65 КзПБ.

Суть такого принципу полягає в тому, що обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення та повернення в ліквідаційну (конкурсну) масу всього майна (майнові права, законні очікування) боржника.

До складу майна боржника слід віднести такі майнові права, які виникають у зв`язку з визнання угод недійсними в порядку ст. 42 КзПБ, а також зобов`язання осіб, які відповідають за зобов`язання боржника відповідно до закону або установчих документів боржника, які входять до ліквідаційної маси (ст. 213 ГК України).

До законних очікувань слід віднести субсидіарну відповідальності третіх осіб, засновників, керівників боржника, та інших осіб, за доведення боржника до банкрутства або у разі банкрутства з вини цих осіб (ч. 2 ст. 61 КзПБ).

Як вбачається з матеріалів справи, арбітражна керуюча Пилипенко М.М. була призначена ліквідатором ухвалою суду від 26.09.2016 року, на момент прийняття якої був чинний Закон про банкрутство.

І відповідно до судової практики щодо застосування Закону про банкрутство, яка зазначена в постановах Верховного Суду у справі №927/1191/14 від 14.02.2018, у справі №904/5948/16 від 08.05.2018, у справі №905/2727/16 від 23.05.2018, у справі №904/4863/13 від 06.06.2018, дії ліквідатора мають бути направленні на формування ліквідаційної маси та максимальне задоволення вимог кредиторів. При цьому ліквідатор зобов`язаний вжити всіх заходів спрямованих на виявлення та повернення активів боржника. Внаслідок чого ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).

Повнота дій ліквідатора включає в себе не тільки вжиття усіх заходів щодо пошуку активів та коштів боржника, але й виявлення майнових прав, законних очікувань, зокрема, у разі визнання недійсними правочинів боржника (ст. 20 Закону про банкрутство), а також зобов`язань осіб, які відповідають за зобов`язання неплатоспроможного боржника відповідно до закону або установчих документів боржника, які входять до ліквідаційної маси (ст. 213 ГК України).

Також в силу ч.5. ст. 41 Закону про банкрутство ліквідатор може пред`являти вимоги з урахуванням витрачених коштів в порядку субсидіарної відповідальності.

При цьому суд зазначає, що розгляд питання про застосування субсидіарної відповідальності є дуже важливим на завершальній стадії ліквідаційної процедури, а саме - коли ліквідатор учинив дії в усій їх повноті й остання є безсумнівною для кредиторів. Звернення ліквідатора до господарського суду про покладення на винних осіб субсидіарної відповідальності є частиною принципу безсумнівної повноти дій у ліквідаційній процедурі (постанова ВС від 28.08.2018 у справі №927/1099/13). Тобто нез`ясування обставин можливості покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника в разі недостатності його майна є нездійснення ліквідатором усієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника (постанова ВС від 12.09.2019 у справі №914/3812/15). Крім того, вимоги до третіх осіб, які несуть субсидіарну відповідальність, є частиною аналізу фінансового становища банкрута та вжиття заходів, спрямованих на виявлення активів боржника (постанова ВС від 17.07.2019 у справі №903/636/17). Отже, без розгляду питання про субсидіарну відповідальність осіб, винних у доведенні до банкрутства, суд позбавлений можливості з дотриманням принципу повноти дій ліквідатора розглянути його звіт і ліквідаційний баланс.

З набранням законної сили 21.10.2019 КзПБ, Закон про банкрутство втратив чинність, а дія норм Кодексу розповсюджується у тому числі на правовідносини, які виникли в межах справи про банкрутство, в тому числі і виплату винагороди ліквідатора.

Суд зазначає, що норми ст. 20 Закону про банкрутство кореспондуюся зі ст. 42 КзПБ, а ч.5. ст. 41 Закону про банкрутство аналогічна ч.2 ст. 61 КзПБ. Крім того, обов`язок ліквідатора у здійсненні всієї повноти дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника прямо передбачений у ст. 65 КзПБ.

Таким чином, лише після вчинення всіх зазначених вище дій (розшук та повернення майна, шляхом застосування віндикаційного позову, визнання збиткових та заінтересованих угод недійсними, застосування субсидіарної відповідальності до третіх осіб) у ліквідатора може виникнути право на виплату йому винагороди та на відшкодування витрат за рахунок коштів кредиторів.

І тільки в цьому випадку кредитори як сторони у справі про банкрутство можуть нести та несуть весь тягар судових витрат.

Таким чином, покладення на кредиторів обов`язку з оплати винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого без дотримання приписів ст. ст. 30, 61 КзПБ (ст. ст. 41, 115 Закону про банкрутство) є безпідставним.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 з поміж іншого, було завтерджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, а також затверджено арбітражному керуючому Пилипенко М.М. звіт про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражному керуючому Пилипенко Маргариті Миколаївні за період виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вертикаль" з 26.06.2016 по 19.07.2019 в розмірі 231 570 грн. 15 коп.

Постановою Верховного Суду від 25.06.2020 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2020. При цьому, предметом оскарження було саме затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута. В частині вимог ліквдіатора щодо затвердження звіту про оплату оскарження не було.

Слід зазначити, що Верхоний Суд у згадуваній постанові встановив неповноту дій, вчинених ліквдіатором Пилипенко В.В.під час здійснення нею повноважень у справі.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до обгрунтованого висновку про часткове задоволення клопотання ліквдіатора та вважає правомірним затвердити звіт про про нарахування та виплату грошової винагороди арбітраного керуючого Пилипенко М.М. за період з 26.09.2016 по 25.11.2019 у розмірі 266 290,33грн.

Керуючись ст. 43 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 52, 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Недержавна виконавча служба» про заміну кредитора.

2. Замінити кредитора у справі № 44/484-б Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестхіллс Веста» правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Недержавна виконавча служба».

3. Зобов`язати ліквідатора внести відповідні відомості до реєстру вимог кредиторів боржника.

4. Задовольнити частково клопотання ліквідатора про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого Пилипенко М.М.

5. Затвердити звіт про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого Пилипенко М.М. -ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Вертикаль» за період з 26.09.2016 по 25.11.2019.

6. В іншій частині клопотання ліквідатора відмовити.

7. Відкласти розгляд звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута у судовому засіданні на 01.02.2021 о 12:30. Судове засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду міста Києва в залі №5.

8. Кредиторам у строк до у строк до 27.01.2021 (включно) подати суду письмові пояснення щодо поданого ліквідатором звіту та ліквідаційного балансу банкрута.

9.Заяви, клопотання та заперечення (з процесуальних питань) подавати тільки в письмовій формі (ч. 2 ст. 169 ГПК України).

10. Запропонувати учасникам судового процесу під час дії карантину брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми Microsoft Teams у порядку ст. 197 Господарського процесуального кодексу України.

11. Повідомити учасникам судового процесу облікові записи Microsoft Teams судді Мандичева Д.В. - ІНФОРМАЦІЯ_1 та секретаря судового засідання Судака С.С. - ІНФОРМАЦІЯ_2.

12. Запропонувати учасникам судового процесу для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання подати до суду заяву (засобами поштового зв`язку, на електронну пошту суду (підписану, за наявності, електронним підписом) або до скриньки для кореспонденції, встановленої у приміщенні канцелярії суду) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програми Microsoft Teams із зазначенням його облікового запису (логіну).

13.Копію ухвали направити усім учасникам провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.ч. 4, 5 ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє провадження у справі про банкрутство.

Повний текст ухвали складено 28.12.2020

Суддя Д.В. Мандичев