УХВАЛА

м. Київ

24.12.2020Справа № 910/20166/20

Суддя Господарського суду міста Києва Мандриченко О.В., розглянувши

заяву Аква Ен.Ер.Джи .Інвестментс лімітед

про забезпечення позову

За позовом Аква Ен.Ер.Джи.Інвестментс лімітед;

до Акціонерного товариства "Карловарські мінеральні води" (відповідач 1);

Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" (відповідач 2)

про дострокове припинення дії свідоцтв за міжнародною реєстрацією та зобов`язання вчинити дії.

без виклику сторін,

ВСТАНОВИВ:

Аква Ен.Ер.Джи.Інвестментс лімітед звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Карловарські мінеральні води" (відповідач 1) та Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" (відповідач 2) про дострокове припинення дії свідоцтв за міжнародною реєстрацією № 902393 та №925428 та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 року відкрито провадження у справі № 910/20166/20 та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, розгляд справи призначено на 20.07.2021 року.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що маючи інтерес на використання позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1» у своїй господарській діяльності, 28.05.2020р. звернувся до ДП "Український інститут інтелектуальної власності" із заявкою №m202010150 про реєстрацію знака для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» для товарів 32 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг (далі - МКТП).

Позивач вважає, що відповідач 1 недобросовісно використовує права на знак « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за міжнародною реєстрацією НОМЕР_1 від 26.06.2006р., який діє на території України в повному обсязі з 26.06.2006р. та міжнародною реєстрацією №925428, діє на території України в повному обсязі з 05.03.2007р., що перешкоджає використанню схожого позначення позивачем та що призводить до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів.

Позивач посилається на те, що міжнародні реєстрації НОМЕР_1 від 26.06.2006р., №925428 від 05.03.2007р. без поважних причин не використовується в Україні відповідачем 1 протягом п`яти років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтв щодо товарів 32 та 35 класів МКТП, і внаслідок такого невикористання відповідач 1 недобросовісно перешкоджає діяльності позивача в Україні під відповідною торговельною маркою, а отже, порушує охоронювані законом інтереси позивача.

Разом з позовною заявою позивачем була подана заява про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- заборонити відповідачу 1 у будь-який спосіб передавати повністю або частково виключні майнові права інтелектуальної власності на знак «ІНФОРМАЦІЯ_1» за міжнародною реєстрацією НОМЕР_1 від 26.06.2006р., діє на території України в повному обсязі з 26.06.2006р. іншим особам, надавати дозволи (видавати ліцензії) на використання знаку для товарів і послуг за вказаною міжнародною реєстрацією у використання іншим особам, у тому числі на підставі ліцензійних угод, або відмовлятися від міжнародної реєстрації НОМЕР_1 від 26.06.2006р.;

- заборонити відповідачу 1 у будь-який спосіб передавати повністю або частково виключні майнові права інтелектуальної власності на знаки за міжнародною реєстрацією №925428, діє на території України в повному обсязі з 05.03.2007р. іншим особам, надавати дозволи (видавати ліцензії-) на використання знаку для товарів і послуг за вказаною міжнародною реєстрацією у використання іншим особам, у тому числі на підставі ліцензійних угод, або відмовлятися від міжнародної реєстрації №925428 від 05.03.2007р.;

- заборонити відповідачу 2 вносити будь-які зміни (відомості) до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно власника та статусу знака « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за міжнародною реєстрацією НОМЕР_1 від 26.06.2006р., діє на території України в повному обсязі з 26.06.2006р. та здійснювати публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність», крім тих змін, що відображають та стосуються повного дострокового припинення дії відповідно до рішення суду у даній справі свідоцтва України;

- заборонити відповідачу 2 вносити будь-які зміни (відомості) до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно власника та статусу знака за міжнародною реєстрацією №925428, діє на території України в повному обсязі з 05.03.2007р. та здійснювати публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність», крім тих змін, що відображають та стосуються повного дострокового припинення дії відповідно до рішення суду у даній справі свідоцтва України.

Обгрунтовуючи свою заяву про забезпечення позову заявник вказує, що передача відповідачем 1 прав на спірну реєстрацію, видача ліцензій на її використання, відмова відповідачем 1 від міжнародної реєстрації призведе до необхідності залучення до участі у справі осіб, прав і інтересів яких стосується вирішення цього спору, неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову в зв`язку із наявністю нового власника знака для товарів і послуг, а також може зумовити необхідність звернення позивача з іншими позовами для захисту його порушених прав. Заявник вказує, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або здійснити ефективний захист/поновлення порушених прав/інтересів позивача, у зв`язку з наявністю у Відповідачів законодавчо визначеної можливості розширення кола осіб, прав і інтересів яких стосується вирішення спору.

Розглянувши заяву Аква Ен.Ер.Джи .Інвестментс лімітед про забезпечення позову, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що вказана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Положеннями ст. 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Поряд з наведеним, за приписами ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Проте, судом встановлено, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, в порушення наведених вимог закону, заявником в обґрунтування поданої ним заяви не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності підстав для забезпечення позову, а обставини, наведені заявником в обґрунтування заяви про забезпечення позову, не є такими, що в розумінні ст. 136 Господарського процесуального кодексу України свідчать про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення позивача можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову про які просить позивач.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, за захистом яких такі особи звернулись до суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої Аква Ен.Ер.Джи.Інвестментс лімітед заяви про забезпечення позову та відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 74, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Аква Ен.Ер.Джи.Інвестментс лімітед про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала підписана та набрала законної сили 24.12.2020. Ухвала підлягає оскарженню в порядку, встановленому чинним Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя О.В. Мандриченко