ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"29" грудня 2020 р. м ХарківСправа № 922/4225/20
Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю, місто Харків,

до відповідачів:

першого відповідача - Публічного акціонерного товариства Банк "Меркурій", місто Харків,

другого відповідача Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті Ворота", місто Харків,

про визнання недійсним договору та припинення речового права,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі товариства з обмеженою відповідальністю, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідачів, Публічного акціонерного товариства Банк "Меркурій", Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті Ворота", про визнання недійсним укладеного 07 лютого 2014 року договору відступлення права вимоги за Іпотечним договором № 16-03-09 від 21 січня 2008 року з усіма додатковими угодами до нього та припинення речового права Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті Ворота", як іпотекодержателя та обтяжувала щодо нерухомого майна нежитлових приміщень 3-го поверху № 1-6,8-20 в літ. "А-3", реєстраційний номер 1, загальною площею 357,3 кв. м., розташованих за адресою: місто Харків, вулиця Сумська, будинок 96.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Частиною першою статті 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України «Про судовий збір»). Статтею 2 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом. Згідно з приписами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В даному випадку, позивачем заявлено дві вимоги немайнову характеру, що зобов`язує останнього, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який передбачений у Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік", представити до позовної зави документ, який підтверджує сплату судового збору у сумі 4 204,00 грн.

Однак, позивачем до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, клопотань про відстрочення або розстрочення сплати судового збору матеріали позовної зави також не містять. Як не містять і документів, які підтверджували підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, приписами пункту 5 та 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення доказів, що підтверджують обставини обґрунтування позовних вимог з переліком документів та інших доказів, які додаються до заяви. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (частина 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України).

Суд звертає увагу позивача на те, що стаття 91 Господарського процесуального кодексу України містить загальні вимоги щодо оформлення письмових доказів, зокрема, письмові докази, до яких належать і документи, подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Пунктом 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, чинний від 01 вересня 2003 року) встановлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Втім, подані до матеріалів позовної заяви копії письмових доказів (а саме договір на кредитну лінію № 02-25К-02 від 21 січня 2008 року, Іпотечний договір від 21 січня 2008 року за № 370) не відповідають вище викладеним вимогам, оскільки не містять зазначення напису слів «Згідно з оригіналом» та дати засвідчення копії. При цьому, суд звертає увагу позивача, що відмітка про засвідчення копій документів, зроблена його представником за довіреністю (адвокатом О.О. Орловим) містить слова «Копія вірна», а не «Згідно з оригіналом», що не узгоджується із вище зазначеними вимогами норм процесуального права.

Також, суд звертає увагу представника позивача, що копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2168 від 22 листопада 2017 року засвідчена не у визначеному порядку, оскільки не містить відмітки "Згідно з оригіналом" та не містить дати її засвідчення.

Крім того, копії примірників договору відступлення права вимоги за договором № 02-25К-02 на кредитну лінію від 21 січня 2008 року, договору відступлення права вимоги за іпотечним договором № 16-03-09, посвідченого Зубарєвим І.Ю., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 21 січня 2008 року, реєстровий № 369, а також договору про відступлення права вимоги № 5 від 11 червня 2015 року із актом приймання-передачі від 11 червня 2015 року взагалі не містять жодних відміток, які ставляться до документів, наданих у копія, а саме: "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

За висновком щодо застосування норм права, який викладений у постанові Верховного суду від 11 липня 2018 року у справі № 904/8549/17, неналежним чином засвідчені документи є недопустимими доказами у справі.

Таким чином, додані позивачем до матеріалів позовної заяви у якості доказів в обґрунтування своєї правової позиції документи не можуть вважатися судом належними доказами.

Поміж зазначеного, подана позивачем позовна заява також не містить відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви, що чітко передбачено (таке застереження) приписами пункту 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

В світлі викладеного, враховуючи перелічені недоліки позовної заяви, суд рахує, що подана позивачем позовна заява не відповідає імперативним вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України щодо форми та змісту заяви по суті справи (позовна заява).

Якщо подана позовна заява не відповідає приписами статті 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду (частина 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

За таких обставин, оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам статі 162 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

З метою усунення вище вказаних недоліків позовної заяви, позивачу необхідно надати суду документи на підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджували підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви; а також належним чином здійснити оформлення додатків до заяви (окрім постанови Верховного суду від 12 грудня 2018 року у справі № 758/3453/16-ц, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки за № 109569739, 109566095 від 29 грудня 2017 року та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкт нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29 вересня 2020 року), шляхом зазначення на копіях письмових документів необхідних відміток, а саме: "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії (дані вимоги встановлені, як зазначено вище, у статі 91 Господарського процесуального кодексу України та Вимозі до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, чинний від 01 вересня 2003 року).

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 3 статі 174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 91, 162, 164, 174, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області, -

УХВАЛИВ:

Залишити позовну заяву Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви до 11 січня 2021 року (включно), шляхом надання до суду:

документа на підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі або документа, який підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону;

відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви;

належним чином здійснити оформлення додатків до заяви (окрім постанови Верховного суду від 12 грудня 2018 року у справі № 758/3453/16-ц, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки за № 109569739, 109566095 від 29 грудня 2017 року та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкт нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29 вересня 2020 року) шляхом зазначення на копії письмових документів всіх необхідних відміток, а саме: "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу підписано 29 грудня 2020 року.

Суддя Н.В. Калініченко

№ 922/4225/20