РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.12.2020Справа № 910/10993/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Зінчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Канівсиртрейд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО"

про стягнення 1 604 282, 06 грн.

Представники учасників справи:

Від позивача: Хоменко О.О.;

Від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Канівсиртрейд" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" (далі - відповідач) про стягнення 1 404 095, 00 грн., з яких: основний борг у розмірі 1 381 312, 20 грн. та пеня у розмірі 22 782, 89 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що відповідачем порушено умови Договору поставки № 011019-01/1г від 01.10.2019 в частині повної та своєчасної оплати за товар у розмірі 1 381 312, 20 грн.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" в межах заявлених позовних вимог в розмірі 1 404 095, 09 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2020 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Канівсиртрейд" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.20 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/10993/20 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.08.20.

Представник відповідача у підготовче засідання 17.08.20 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.20, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання по справі № 910/10993/20 на 16.09.2020.

15.09.20 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про уточнення (збільшення) позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 1 604 282, 06 грн., з яких: 1 552 971, 04 грн. сума основного боргу та 51 311, 02 грн. пеня.

Представник відповідача у підготовче судове засідання 16.09.2020 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час підготовчого засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 966.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2020, яка занесена до протоколу судового засідання, прийнято до розгляду заяву про уточнення (збільшення) позовних вимог, вирішено продовжувати розгляд справи з її урахуванням, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання по справі № 910/10993/20 на 05.10.20.

Представник відповідача у підготовче судове засідання 05.10.2020 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час підготовчого засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 169.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи № 910/10993/20 по суті на 28.10.2020.

28.10.2020 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Літвінової М.Є. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2020 призначено судове засідання по справі № 910/10993/20 на 18.11.2020.

18.11.2020 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Літвінової М.Є. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2020 призначено судове засідання по справі № 910/10993/20 на 16.12.2020.

Представник відповідача у судове засідання 16.12.2020 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час підготовчого засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 185.

Представник позивача у судовому засіданні 16.12.2020 підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведене та керуючись вказаними приписами господарського процесуального закону, приймаючи до уваги відсутність будь-яких повідомлень відповідача про причину неявки його в судове засідання 16.12.2020, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Судом, враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

В судовому засіданні 16.12.2020 судом завершено розгляд справи по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва прийшов до висновку про можливість ухвалення рішення у даній справі у відповідності до приписів ч.ч. 4, 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Канівсиртрейд» (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГІППО» (далі - покупець) укладено Договір поставки № 011019-01/1г, відповідно до змісту п. 1.1. Договору якого постачальник зобов`язується передавати товар у власність покупця у відповідності до замовлень покупця, а покупець зобов`язується приймати його та проводити оплату за товар на умовах договору.

Як встановлено п. 1.2 Договору поставка товару здійснюється на підставі накладної (их) згідно замовлення покупця, яка (і) є невід`ємною частиною договору.

Загальна вартість договору становить суму всіх накладних на відпуск товару, виписаних протягом терміну дії даного договору (п. 1.3 Договору).

Постачальник зобов`язується здійснити доставку на умовах визначених нижче і передати товар покупцю протягом 3 календарних днів з моменту погодження замовлення та/або у відповідності підписаного сторонами графіку, домовленостями та замовлення, якщо інший строк не вказаний в погодженому замовленні покупця (п. 4.1 Договору).

Пунктом 4.3 Договору встановлено, що передача товару постачальником і його приймання покупцем по назві, асортименту, кількості і ціні здійснюється на підставі відповідної накладної і тільки у відповідності до замовлення покупця.

Постачальник зобов`язується поставляти (передавати у власність покупця) товари за цінами зазначеними у Специфікації, затвердженій сторонами (додаток № 1) (п. 5.1 Договору).

Пунктом 5.4. Договору встановлено, що оплата за поставлений товар здійснюється покупцем в українській національній валюті - гривні в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Постачальника протягом 65 календарних днів з дати поставки товару.

Як встановлено п.п. 7.2.1 та 7.2.2 Договору покупець зобов`язаний приймати товар за кількістю та якістю, оплатити товар в розмірах і терміни встановлені Договором.

За приписами 8.2.1 Договору за порушення термінів розрахунків, передбачених п. 5.4 Договору покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, але в будь - якому випадку до моменту його остаточного виконання. Дія Договору продовжується на один рік. Якщо жодна із сторін не заявить письмо про його розірвання не пізніше, ніж за 5 днів до закінчення дії договору.

До Договору поставки № 011019-01/1г від 01.10.2019 сторонами підписано протокол розбіжностей.

Актом звірки взаєморозрахунків сторони узгодили, що станом на 31.05.2020 заборгованість ТОВ «ГІППО» становить 1 681 306, 42 грн.

Вказаний акт підписано обома сторонами та скріплений печатками сторін.

Як вказує позивач, з 31.05.2020 постачальником здійснено поставку товару на суму 65 584, 18 грн.

Відповідачем було здійснено оплату у розмірі 172 576, 46 грн.

Як вказує позивач у заяві про збільшення розміру позовних вимог з дати подання позовної заяви змінилась сума прострочених зобов`язань відповідача перед позивачем, оскільки настав строк оплати по всім неоплаченим накладним.

Крім того, позивач зазначає, що було здійснено зменшення суми заборгованості шляхом здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог (11.08.2020 року на суму 3 337,24 грн.) та поверненням частини товару (накладна на повернення №1581558 від 02.09.2020 року на суму 3 894,30 грн., накладна на повернені №1581627 від 02.09.2020 року на суму 124,92 грн., накладна на повернення №1581561 в 02.09.2020 року на суму 182,94 грн., накладна на повернення №1581973 від 03.09.2020 року на суму 1 791,96 грн., накладна на повернення №1581956 від 03.09.2020 року і суму 5 660,27 грн., накладна на повернення №1581960 від 03.09.2020 року на суму 298, 91 грн., накладна на повернення №1581984 від 04.09.2020 року на суму 760,02 грн., накладна на повернення №1581986 від 04.09.2020 року на суму 5 292,54 грн.

Таким чином, позивач зазначає, що заборгованість ТОВ «ГІППО» перед ТОВ «Канівсиртрейд» становить: 1 574 314, 14 - 3 337, 24 - 3 894, 30 - 124, 92 - 182, 94 - 1 791, 96 - 5 660, 27 - 298, 91 - 760,02 - 5 292,54 = 1 552 971, 04 (грн.)

Факт поставки товару підтверджується наступними видатковими накладними:

- № 2176 від 17.02.2020 на суму 34 422, 21 грн;

- № 2464 від 24.0.2020 на суму 16 662, 66 грн;

- № 2759 від 03.03.2020 на суму 51 870, 50 грн;

- № 2809 від 04.03.2020 на суму 188 550, 72 грн;

- № 2869 від 06.03.2020 на суму 61 079, 48 грн;

- № 3074 від 11.03.2020 на суму 51 016, 58 грн;

- №3658 від 23.03.2020 на суму 14 335, 28 грн;

- № 4049 від 30.03.2020 на суму 54 560, 16 грн;

- № 4516 від 06.04.2020 на суму 67 357, 83 грн;

- № 4804 від 13.04.2020 на суму 77 875, 01 грн;

- №5183 від 23.04.2020 на суму 256 839, 46 грн;

- №5179 від 23.04.2020 на суму 39 276, 80 грн;

- №5429 від 27.04.2020 на суму 52 952, 21 грн;

- № 5428 від 27.04.2020 на суму 102 102, 00 грн;

- № 5822 від 04.05.2020 на суму 62 462, 34 грн;

- № 6291 від 11.05.2020 на суму 131 635, 96 грн;

- № 6285 від 11.005.2020 на суму 35 023, 99 грн;

- № 6617 від 18.05.2020 на суму 94 141, 13 грн;

- № 7045 від 25.05.2020 на суму 10 643, 33 грн;

- № 7022 від 25.05.2020 на суму 37 322, 43 грн;

- №7020 від 25.05.2020 на суму 79 452, 00 грн;

- № 8000 від 10.06.2020 на суму 21 246, 33 грн;

- № 15 від 30.06.2020 на суму 24 112, 09 грн;

- № 9284 від 02.07.2020 на суму 20 225, 76 грн.

Видаткові накладні підписані сторонами та скріплені печатками товариств, копії долучені до матеріалів справи.

Позивач звертався до відповідача з листами № _001_П/Г 10 06 20 _ від 10.06.2020, № _002_П/Г 22.06.20_ від 22.06.2020 та № _003_П/Г 08.07.20_ від 08.07.2020 з проханням погасити наявну заборгованість.

Відповіді на листи відповідач не надав, вказану заборгованість не погасив.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на правову природу укладених між сторонами договорів поставки, який у розумінні статей 173, 174 Господарського кодексу України та статей 11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов`язків, спірні правовідносини регламентуються положеннями глави 54 Цивільного кодексу України та § 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Статтею 663 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

На підтвердження виконання позивачем своїх зобов`язань за Договорами, останнім було надано підписані сторонами видаткові накладні на загальну суму 1 585 166, 26 грн.

Покупець здійснив оплату поставленого товару частково у розмірі 172 576, 46 грн.

Пунктом 5.4. Договору встановлено, що оплата за поставлений товар здійснюється покупцем в українській національній валюті - гривні в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Постачальника протягом 65 календарних днів з дати поставки товару.

Судом встановлено, що товар за вищевказаними накладними був прийнятий відповідачем без жодних зауважень та заперечень щодо кількості та якості.

Частинами 1-3 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З матеріалів справи вбачається, що сума основного боргу у розмірі 1 552 971, 04 грн. відповідачем не сплачена.

В свою чергу відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та умов договору, виконання грошового зобов`язання відповідача по сплаті 1 552 971, 04 грн., станом на момент розгляду справи, настало.

Оскільки, матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем основного боргу, а факт заборгованості відповідача перед позивачем за Договором поставки належним чином доведений та документально підтверджений, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 1 552 971, 04 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеня у розмірі 51 311, 02 грн.

Згідно зі статтею 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Одним із різновидів господарських санкцій, які застосовуються до правопорушника у сфері господарювання, є штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штрафу, пені), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (стаття 230 Господарського кодексу України).

Поняттям "штраф" та "пеня" дано визначення частинах 2, 3 статті 549 Цивільного кодексу України.

Відповідно до зазначеної норми, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами 8.2.1 Договору за порушення термінів розрахунків, передбачених п. 5.4 Договору покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно з частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов`язання мало бути виконано.

Суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 51 311, 02 грн., оскільки наданий позивачем розрахунок є арифметично невірним, а тому суд, здійснивши власний розрахунок суми пені вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 44 015, 28 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Канівсиртрейд"

задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" (01042, м. Київ, Провулок Новопечерський, буд. 19/3, корпус 2, каб. 33; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Канівсиртрейд" (19000, Черкаська область, м. Канів, вул. Леніна, буд. 195) заборгованість у розмірі 1 596 986 (один мільйон п`ятсот дев`яносто шість тисяч дев`ятсот вісімдесят шість) грн. 32 коп., з яких: 1 552 971 (один мільйон п`ятсот п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот сімдесят одну) грн. 04 коп. основний борг, пеня у розмірі 44 015 (сорок чотири тисячі п`ятнадцять) грн. 28 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 23 954 (двадцять три тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 80 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.12.2020.

Суддя М.Є.Літвінова