УХВАЛА

про передачу справи за виключною підсудністю

23.12.2020Справа № 910/15092/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у підготовчому засіданні матеріали справи № 910/15092/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлогістика"

про визнання недійсними угоди про розірвання договору та акту прийому-передачі повернення з користування

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлогістика" (далі - відповідач) про визнання недійсними Угоди про розірвання договору користування холодильною камерою та надання вантажних послуг № 25/12/14-1 від 25.12.2014, укладеної сторонами 26.07.2016, та Акту прийому-передачі повернення з користування, відповідно до умов угоди про розірвання від 26.07.2016 Договору користування холодильною камерою та надання вантажних послуг №25/12/14-1 від 25.12.2014, який датований 26.07.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що угода про розірвання договору та акт прийому-передачі повернення з користування були укладені не для настання реальних правових наслідків, а з метою виведення активів товариства, оскільки, незважаючи на розірвання Договору користування холодильною камерою та надання вантажних послуг № 25/12/14-1 від 25.12.2014, відповідач продовжує користуватись орендованим за вказаним договором майном, відтак позивач, на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України, просить суд визнати угоду про розірвання договору та акт прийому-передачі повернення з користування недійсними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків - протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

15.10.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з додатком.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/15092/20, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.11.2020.

17.11.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлогістика" про відвід судді Нечая О.В. від розгляду справи № 910/15092/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя Нечай О.В.) від 18.11.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлогістика" про відвід судді Нечая О.В. від розгляду справи № 910/15092/20 визнано необґрунтованою та передано її для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя Картавцева Ю.В.) від 23.11.2020 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлогістика" про відвід судді Нечая О.В. від розгляду справи № 910/15092/20 відмовлено.

У підготовче засідання 25.11.2020 з`явились представники сторін.

У підготовчому засіданні 25.11.2020 представником відповідача було подано заяву про непідсудність справи № 910/15092/20 Господарському суду міста Києва.

У підготовчому засіданні 25.11.2020 судом було оголошено перерву до 23.12.2020.

У підготовче засідання 23.12.2020 з`явились представники сторін.

Дослідивши у підготовчому засіданні 23.12.2020 матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність передачі цієї справи за виключною підсудністю, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Приписами статті 30 Господарського процесуального кодексу України встановлено правила виключної підсудності господарських спорів.

Так, відповідно до частини третьої статті 30 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з ч. 1 ст. 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Частиною 1 статті 181 Цивільного кодексу України визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Отже, основним критерієм віднесення речей до нерухомих є фізична прив`язка об`єктів, розташованих на земельній ділянці, переміщення яких неможливо без їх знецінення. Вказані ознаки є основними і їх розглядати необхідно у сукупності.

Зокрема, відповідно до статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" об`єктами нерухомого майна є житлові будинки; квартири; будівлі, споруди, житлові та нежитлові приміщення.

З огляду на вищенаведене, нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19).

Як встановлено судом, у пункті 1.1 Договору користування холодильною камерою та надання вантажних послуг № 25/12/14-1 від 25.12.2014 сторони погодили, що ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" (розпорядник) передає, а ТОВ "Укрлогістика" (користувач) приймає в строкове платне користування холодильні камери, що знаходяться за адресою: Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46 А.

Згідно з пунктами 1.7, 1.8 Договору користування холодильною камерою та надання вантажних послуг № 25/12/14-1 від 25.12.2014 холодильні камери та приміщення експлуатації перебувають у власності розпорядника на підставі Свідоцтва про право власності Серії САЕ № 232419 від 14.10.2011. Користувач повідомлений, що холодильні камери та приміщення експлуатації знаходяться в іпотеці, відповідно до Іпотечного договору від 04.11.2014, укладеного між розпорядником та АТ "Державний ощадний банк України", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2401.

За змістом статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про іпотеку" предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Отже, холодильні камери та приміщення експлуатації, які є предметом Договору користування холодильною камерою та надання вантажних послуг № 25/12/14-1 від 25.12.2014 є нерухомим майном в розумінні вищевказаних положень чинного законодавства.

Вказаному нерухомому майну присвоєно поштову адресу та зареєстровано право власності, переміщення вказаного майна є неможливим без знецінення та зміни його призначення.

У справі, що розглядається, позивач звернувся до суду з вимогами про визнання недійсними Угоди про розірвання договору користування холодильною камерою та надання вантажних послуг № 25/12/14-1 від 25.12.2014, укладеної сторонами 26.07.2016, та Акту прийому-передачі повернення з користування, відповідно до умов угоди про розірвання від 26.07.2016 Договору користування холодильною камерою та надання вантажних послуг №25/12/14-1 від 25.12.2014, який датований 26.07.2016.

Оскільки спір у цій справі виник з приводу об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46 А, спір щодо вказаного майна у відповідності до вимог частини третьої статті 30 Господарського процесуального кодексу України має розглядатись Господарським судом Київської області.

З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне передати справу № 910/15092/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлогістика" про визнання недійсними угоди про розірвання договору та акту прийому-передачі повернення з користування за виключною підсудністю до Господарського суду Київської області.

Керуючись статтями 20, 30, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Передати справу № 910/15092/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлогістика" про визнання недійсними угоди про розірвання договору та акту прийому-передачі повернення з користування за виключною підсудністю до Господарського суду Київської області (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 16/108).

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.12.2020

Суддя О.В. Нечай