ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2020 р. Справа №914/2072/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.

суддів Желіка М.Б.

Мирутенка О.Л.,

секретар судового засідання Олійник Н.Б.,

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фабула Інвест Груп від 10.11.2020

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 30.10.2020 (суддя Гоменюк З.П.) про вжиття заходів забезпечення позову

у справі № 914/2072/20

за позовом Фермерського господарства Константа-Агро, м.Львів

до відповідача-1 приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Лаврик Тетяни Ярославівни, м.Львів

відповідача-2 державного кадастрового реєстратора Відділу у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Львівська область, м.Пустомити

відповідача-3 Товариства з обмеженою відповідальністю Фабула Інвест Груп, м.Львів

про скасування рішень, припинення права власності, скасування витягів, зобов`язання скасувати записи та зобов`язання усунути перешкоди в користуванні

за участю представників:

від позивача Москаль Дмитро Мирославович,

від відповідача-1 не з`явилися,

від відповідача-2 не з`явилися,

від відповідача-3 Мидзка Роман Володимирович.

14 серпня 2020 року до Господарського суду Львівської області надійшов позов Фермерського господарства (надалі ФГ) Константа-Агро до відповідачів приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Лаврик Тетяни Ярославівни, державного кадастрового реєстратора Відділу у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) Фабула Інвест Груп про:

1) скасування рішення відповідача-1 як державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), згідно з якими зареєстровано право власності ТзОВ «Фабула Інвест Груп» на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:000:2948, :04:000:2949, :04:000:2950 та місцем розташування: Львівська область, Пустомитівський район, Скнилівська сільська рада;

2) припинення права власності ТзОВ «Фабула Інвест Груп» на три вищезгадані земельні ділянки;

3) скасування виданих відповідачем-2 витягів з Державного земельного кадастру, які стали підставою для державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності ТзОВ «Фабула Інвест Груп» на три земельні ділянки;

4) зобов`язання відповідача-2 скасувати записи в Поземельній книзі, відкриті на три земельні ділянки ТзОВ «Фабула Інвест Груп», вчинені на підставі трьох витягів з Державного земельного кадастру, шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про їх скасування із зазначенням дати та підстави для скасування, посади, прізвища та ініціалів державного кадастрового реєстратора, який скасував запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги, які засвідчуються: в електронній (цифровій) формі - електронним цифровим підписом Державного кадастрового реєстратора, у паперовій формі - підписом Державного кадастрового реєстратора та скріплюються його печаткою;

5) зобов`язання ТзОВ «Фабула Інвест Груп» усунути перешкоди в користуванні позивачеві земельною ділянкою площею 9,1845 га, кадастровий номер :04:000:0064, розташованою на території Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту, яка перебуває у користуванні позивача на підставі договору оренди землі від 24.03.2006, зареєстрованого 27.03.2006, шляхом звільнення та приведення за рахунок ТзОВ «Фабула Інвест Груп» у придатний для використання за цільовим призначенням для ведення фермерського господарства стан трьох земельних ділянок, які знаходяться на земельній ділянці, що перебуває у користуванні позивача.

Свої вимоги позивач обґрунтував наступними фактичними обставинами:

1) 24.03.2006 між ОСОБА_1 (орендар) та Пустомитівською районною державною адміністрацією (орендодавець) було укладено договір оренди земельної ділянки площею 9,1845 га, кадастровий номер :04:000:0064, розташованою на території Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту для ведення фермерського господарства строком на 15 років. Вказаний договір був зареєстрований 27.03.2006 у Пустомитівському районному відділі Львівської регіональної філії ЦДЗК за №04:06:458:00040 та терміном дії до 27.03.2021. На підставі вказаного договору 30.03.2006 земельна ділянка була передана орендарю, про що свідчить відповідний акт приймання-передачі. Водночас, Львівська регіональна філія ЦДЗК не внесла відомостей про вказану земельну ділянку в Державний реєстр земель, який існував на той час, тому станом на сьогодні в національній кадастровій системі (ДЗК) відсутні відомості стосовно державної реєстрації вищевказаного договору оренди землі за кадастровим номером земельної ділянки :04:000:0064;

2) 23.06.2010 була проведена державна реєстрація ФГ Константа-Агро, а його першим керівником був ОСОБА_1 . З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 13.03.2018 у справі №348/992/16-ц, вказане свідчить з моменту державної реєстрації фермерського господарства у правовідносинах користування земельною ділянкою кадастровий номер :04:000:0064 відбулась фактична заміна орендаря, а обов`язки землекористувача земельної ділянки перейшли від ОСОБА_1 , якому така земельна ділянка надавалася саме для створення господарства, безпосередньо до ФГ Константа-Агро;

3) у провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебувала справа №450/1185/15-ц за позовом прокурора Пустомитівського району в інтересах держави в особі Пустомитівської районної державної адміністрації, Головного управління Держземагентства у Львівській області до ОСОБА_1 за участю третьої особи без самостійних вимог Скнилівської сільської ради про розірвання договору оренди вищевказаної земельної ділянки та стягнення орендної плати. Ухвалою суду від 04.03.2016 було затверджено мирову угоду у даній справі, відповідно до умов якої зобов`язано ОСОБА_1 здійснити облагородження земельної ділянки, виготовити нову проектно-технічну документацію на земельну ділянку, здійснити нову грошову оцінку земельної ділянки, укласти додаткову угоду до договору оренди в частині збільшення орендної плати;

4) здійснюючи заходи на виконання вищезгаданої ухвали суду від 04.03.2016 у справі №450/1185/15-ц, а саме, під час виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для її внесення в базу АС ДЗК, ФГ «Константа-Агро» довідалося про те, що на орендованій ним земельній ділянці знаходяться, зокрема, три інші земельні ділянки з кадастровими номерами :04:000:2948, :04:000:2949, :04:000:2950, право власності на які зареєстроване за ТзОВ «Фабула Інвест Груп». Вказане свідчить про те, що без відома та згоди ФГ «Константа-Агро» у власність третіх осіб було передано і зареєстровано за ними право власності на земельні ділянки, що знаходяться в межах орендованої фермерським господарством земельної ділянки, чим було порушено законні права та інтереси фермерського господарства та що позбавляє його можливості користуватись виділеною йому земельною ділянкою та вести фермерське господарство.

28.10.2020 до Господарського суду Львівської області надійшла заява ФГ «Константа-Агро» про забезпечення позову (а.с. 91-98), в якій позивач просив суд:

1) накласти арешт із забороною ТзОВ «Фабула Інвест Груп» та будь-кому іншому розпоряджатись, в тому числі шляхом відчуження, земельними ділянками з кадастровими номерами :04:000:2948, :04:000:2949, :04:000:2950;

2) заборонити ТзОВ «Фабула Інвест Груп» та будь-кому іншому вчиняти будь-які дії щодо трьох вищенаведених земельних ділянок, в тому числі, спрямовані на розміщення та експлуатацію будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій (щодо земельних ділянок :04:000:2949, :04:000:2950) та спрямовані на зміну цільового призначення (щодо земельної ділянки :04:000:2948).

Вказана заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити поновлення порушених прав або інтересів позивача, які полягають у поверненні спірних земельних ділянок в орендне користування позивача у стані, придатному для використання їх за цільовим призначенням для ведення фермерського господарства. При цьому, позивач покликається на таке:

1) згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на оспорюваній земельній ділянці з кадастровим номером :04:000:2949 наявне незавершене будівництво будівлі складських приміщень з готовністю 97%, реєстрація якого здійснена відповідачем-1 за заявою відповідача-3 вже після того, як ТзОВ «Фабула Інвест Груп» стало відомо про подання позову та відкриття судом провадження у даній справі. Позивач вважає, що фактично відповідачем-1 та відповідачем-3 вчиняються дії задля обтяження оспорюваної земельної ділянки речовими правами з метою подальшого унеможливлення виконання рішення суду та поновлення прав або інтересів позивача;

2) станом на 2014 рік земельні ділянки із кадастровими номерами :04:000:0243 та :04:000:0242, що були надані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , мали цільове призначення «для ведення особистого селянського господарства», проте внаслідок подальших трансформацій (поділу), ці ділянки перетворились у дві земельні ділянки, призначені для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій (кадастрові номери :04:000:2949 та :04:000:2950) і одну ділянку, призначену для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :04:000:2948). Дані ділянки були зареєстровані на праві власності за ТзОВ «Фабула Інвест Груп», основним видом економічної діяльності якого є діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування, а серед переліку видів економічної діяльності товариства немає жодного, який би був пов`язаний із сільським господарством та наданням пов`язаних із ним послуг;

3) зважаючи на безпосереднє прилягання земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:2948 до земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:2949 та :04:000:2950, позивач стверджує, що перша зі згаданих земельних ділянок не використовується ТзОВ «Фабула Інвест Груп» для ведення особистого селянського господарства, є лише допоміжною для земельних ділянок, де здійснюється будівництво будівель і споруд, а за рішенням підписанта та керівника ТзОВ «Фабула Інвест Груп» ОСОБА_2 може бути змінено і її цільове призначення, що ускладнить виконання рішення суду та поновлення прав або інтересів позивача.

З огляду на цільове призначення земельних ділянок, а також те, що станом на сьогодні на земельних ділянках з кадастровим номером :04:000:2949 та :04:000:2950 ТзОВ «Фабула Інвест Груп» активно проводить роботи з будівництва та експлуатації будівель і споруд, позивач вважає, що існує необхідність у вжитті заявлених заходів забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.10.2020 (а.с. 111-124) заяву позивача про забезпечення позову було задоволено частково та накладено арешти на три спірні земельні ділянки із забороною ТзОВ «Фабула Інвест Груп» та будь-кому іншому розпоряджатись вказаними ділянками, в тому числі, шляхом відчуження.

В частині вимоги позивача про заборону ТзОВ «Фабула Інвест Груп» та будь-кому іншому вчиняти будь-які дії щодо трьох вищенаведених земельних ділянок суд відмовив, виходячи із неспівмірності пропонованих заходів забезпечення позову, того, що негативні наслідки для відповідача-3 переважатимуть можливі негативні наслідки для позивача, а також того, що такі заходи забезпечення позову є надмірним втручанням у здійснення права власності відповідача-3, який, незважаючи на наявність спору у даній справі, має право користуватись своїми земельними ділянками відповідно до їх режиму, зокрема забудовувати їх, і одержувати від цього прибуток, здійснюючи таким чином свою підприємницьку діяльність.

В частині накладення арешту на спірні земельні ділянки, суд виходив з такого:

1) саме по собі задоволення позову у даній справі та скасування відповідних рішень, записів, документів, які підтверджують право власності, не призведе до подальшої можливості ФГ «Константа-Агро» фактично вступити в свої права орендаря та не дозволить йому повною мірою реалізовувати повноваження щодо володіння і користування землею без необхідності ініціювати подальші судові процеси для поновлення своїх прав у випадку, якщо дане нерухоме майно буде перебувати у власності третіх осіб, яким воно може бути відчужене відповідачем-3. Натомість, вжиття заходів забезпечення позову у даній справі надасть можливість ефективного та остаточного поновлення позивача в правах, за захистом яких він звернувся до суду;

2) невжиття заходів забезпечення позову може не лише негативно вплинути на ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, а й істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про зобов`язання ТзОВ «Фабула Інвест Груп» усунути перешкоди в користуванні позивачем орендованою земельною ділянкою шляхом звільнення та приведення у придатний для ведення фермерського господарства стан, адже рішення суду в цій частині передбачатиме його фактичне виконання, яке може не відбутись у разі, якщо станом на той час зміниться власник земельних ділянок і вчиняти дії стосовно земельних ділянок, які більше не належать ТзОВ «Фабула Інвест Груп», буде неможливо;

При цьому, суд першої інстанції послався:

- на правову позицію стосовно відсутності необхідності доказування заявником існування у власника намірів відчужити належне йому майно, що викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17;

- на правову позицію стосовно того, що для накладення арешту на нерухоме майно, яке належить відповідачу, слід встановити наявність зв`язку між обраним позивачем заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, оскільки накладення арешту має стосуватися майна, що належить до предмета спору, що викладена у постановах Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №911/527/19 та від 10.10.2019 у справі №904/1478/19. В цьому розрізі суд зазначив, що заходи забезпечення позову, які полягають в арешті та забороні розпорядження земельними ділянками, відповідають вимогам, на забезпечення яких їх слід вжити, оскільки стосуються дій виключно з майном, щодо фактичного визнання, припинення прав на яке та щодо усунення перешкод в користуванні яким існує спір у справі.

Також суд зазначив про те, що вищезгадані заходи забезпечення позову є співмірними з заявленими позивачем вимогами, оскільки негативні наслідки, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів (неможливість позивачеві у випадку задоволення позову володіти, користуватись майном, необхідність встановлювати осіб, яким були передані земельні ділянки, звертатись до них з відповідними вимогами, в тому числі і в судовому порядку, та нести пов`язані з цим витрати тощо) значно переважають можливі негативні наслідки від вжиття таких заходів, так заборона розпоряджатися майном, відчужувати його не тягне за собою невиправданого обмеження майнових прав, не свідчить про повну неможливість використання цього майна в господарській діяльності і не припиняє володіння ним відповідачем-3. Вжиття цих заходів також не здатне нанести жодних збитків іншим особам, які не мають права власності на майно.

Не погодившись з ухвалою суду від 30.10.2020, відповідач-3 оскаржив її в апеляційному порядку, з огляду на неповне встановлення судом всіх обставин, що мають значення для справи, помилковістю висновків суду та порушення судом норм процесуального права, у зв`язку з чим просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у заяві позивача про забезпечення позову.

У своїй апеляційній скарзі скаржник послався на наступне:

1) стосовно суті спірних правовідносин та порушення прав та законних інтересів позивача:

- спірні земельні ділянки за кадастровими номерами :04:000:2948, :04:000:2949, :04:000:2950 попередньо становили собою дві земельні ділянки площею 0,55 га та 0,446 га, які були передані у власність шляхом приватизації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вказаними фізичними особами були отримані відповідні дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення цих земельних ділянок; Відділом Держземагенства у Пустомитівському районі Львівської області були надані підтвердження про відсутність сервітутів чи інших обмежень у використанні цих земельних ділянок; в подальшому відповідні проекти землеустрою були затверджені, а земля передана у власність вказаних фізичних осіб. Вищевказане свідчить про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули такі земельні ділянки у встановленому законом порядку, добросовісно, і ними не було допущено жодних порушень законодавства при отриманні земельних ділянок у приватну власність;

- надалі вказані земельні ділянки були внесені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у статутний капітал ТзОВ «Фабула Інвест Груп». Після цього цільове призначення цих земельних ділянок було змінено та шляхом поділу утворено три спірні земельні ділянки. 20.03.2017 право власності на ці земельні ділянки було зареєстровано за ТзОВ «Фабула Інвест Груп». Таким чином, ТзОВ Фабула Інвест Груп відкрито та добросовісно користується земельними ділянками з березня 2017 року, право власності на які зареєстровано належним чином та які можна ідентифікувати на місцевості, оскільки координати таких земельних ділянок визначені та відображені на Публічній кадастровій карті України;

- Фермерське господарства «Константа-Агро» не є користувачем згідно договору оренди від 27.03.2016, оскільки акт приймання-передачі земельної ділянки від 30.03.2006 був підписаний зі сторони орендаря Зюбриком І.О. як представником Дочірнього підприємства Константа Агро (ідентифікаційний код 33805602), а позивачем у даній справі є Фермерське господарства «Константа-Агро» (ідентифікаційний код 36874684). Крім того, матеріали даної справи не містять доказів внесення відповідної земельної ділянки до статутного капіталу фермерського господарства, яке є позивачем у даній справі;

- з огляду на те, що стосовно земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0064 не вносилась інформації до Публічної кадастрової карти України та щодо неї так і не було виготовлено проектно-технічну документацію, координати такої земельної ділянки не встановлені на місцевості і встановити, де саме знаходиться така земельна ділянка, неможливо. З огляду на це, необґрунтованими є твердження позивача про накладення на одній площині земельної ділянки площею 9,1845 га, що була передана у користування ОСОБА_1 на земельні ділянки із кадастровими номерами :04:000:2948, :04:000:2949 та :04:000:2950, що належать на праві приватної власності ТзОВ «Фабула Інвест Груп»;

2) стосовно відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову:

- з огляду на характер та складність спірних правовідносин, розгляд заяви позивача про забезпечення позову слід було проводити за обов`язкового виклику сторін з метою дотримання принципу змагальності та надання відповідачу-3 можливості надати пояснення щодо недоцільності застосування забезпечення позову. Вказаного, однак, судом не було здійснено, а розгляд заяви позивача відбувся без виклику сторін;

- ТзОВ «Фабула Інвест Груп» володіє на праві приватної власності спірними земельними ділянками понад три роки і активно здійснює господарську діяльність на них, не вчиняючи впродовж зазначеного проміжку часу жодних дій з метою відчуження цих земельних ділянок

- посилання на постанову Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 є недоречним, оскільки висновок у цій справі стосується нетотожних правовідносин (накладення арешту на майно, що не внесено у статутний капітал юридичної особи). Водночас, спірні земельні ділянки внесені до статутного капіталу відповідача-3, відтак, можуть бути відчужені лише за умови виведення їх зі статутного капіталу юридичної особи, про що має бути прийнято відповідне рішення загальних зборів учасників (засновників), скликаних у встановленому законом та статутом порядку. Вартість таких земельних ділянок як внесок до статутного капіталу сумарно оцінена у розмірі одного мільйона гривень, відтак, виведення їх зі статутного капіталу можливе лише за одночасного наповнення статутного капіталу грошовими коштами у зазначеному розмірі, або внесенням рівнозначного по вартості іншого майна. Крім того, відчуження земельних є складним процесом, який вимагає дотримання встановленого законом та статутом порядку та відповідних фінансових затрат у розмірі оціненої вартості земельних ділянок як внесків до статутного капіталу юридичної особи. Зважаючи на це, суд в оскаржуваній ухвалі дійшов хибного висновку про наявність ризику відчуження таких ділянок, а відтак, і можливого невиконання рішення суду;

- заходи забезпечення позову обмежують ТзОВ «Фабула Інвест Груп» як законного власника спірних земельних ділянок, оскільки опосередковано перешкоджають його господарській діяльності. Так, на території земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:2949 наявне незавершене будівництво будівлі складських приміщень із готовністю 97%. У свою чергу, після фактичного завершення будівництва, наявність арешту земельної ділянки перешкоджатиме реєстрації права власності відповідача-3 на відповідне нерухоме майно;

- накладення арешту на земельні ділянки, що належать ТзОВ «Фабула Інвест Груп», завдає шкоду його діловій репутації. Зокрема, вказаний факт негативного відображається на відносинах із контрагентами та потенційними бізнес-партнерами, яким відповідач-3 надає в оренду нежитлові (складські) приміщення; наявність накладених арештів на земельні ділянки, на яких розміщено відповідні складські приміщення, не сприяє можливості здачі таких приміщень в оренду, оскільки потенційні контрагенти сприймають накладення арешту на земельні ділянку як ризики для ведення власної підприємницької діяльності;

- в оскаржуваній ухвалі про забезпечення позову судом не було вирішено питання зустрічного забезпечення, що є грубим процесуальним порушенням. Зважаючи на характер спірних правовідносин, суду слід було визначити розмір зустрічного забезпечення, який був би достатнім для усунення ризиків зловживанням позивачем своїми процесуальними правами та співмірним із негативними наслідками для ділової репутації ТзОВ «Фабула Інвест Груп».

Позивач подав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Стосовно доводів скаржника зазначив наступне:

1) щодо доводів апелянта про правомірність його володіння земельними ділянками, на які накладено арешт, та щодо відсутності будь-яких прав позивача на спірні земельні ділянки, то дані питання є предметом дослідження під час розгляду спору у даній справі по суті та не можуть оцінюватися під час вирішення питання про забезпечення позову;

2) щодо твердження апелянта про безпідставність застосування забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки, то суд першої інстанції належно проаналізував дане питання із застосуванням практики Верховного Суду. При цьому, безпосередньою фактичною підставою для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі є факт державної реєстрації відповідачем-3 права власності на об`єкт незавершеного будівництва, що розташований на одній зі спірних земельних ділянок, що свідчить про те, що ним вчиняються дії задля обтяження оспорюваної земельної ділянки речовими правами з тим розрахунком, щоб в подальшому унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача;

3) доводи відповідача-3 про необхідність встановлення зустрічного забезпечення спростовуються тим, що в силу положень ст. 140, 141 ГПК України передбачено право (а не обов`язок) суду вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Окрім того, підстави для застосування зустрічного забезпечення, відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.139 та ст.141 ГПК України, відсутні, оскільки позов у даній справі є немайновим, що унеможливлює завдання збитків відповідачу-3.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 провадження за апеляційною скаргою ТзОВ «Фабула Інвест Груп» було відкрито. Після надходження матеріалів оскарження ухвали на адресу суду, ухвалою від 01.12.2020 справу було призначено до розгляду в судовому засіданні на 17.12.2020.

У судове засідання не з`явилися представники відповідачів-1 та -2. Також вказані особи не подали письмових пояснень чи відзивів на апеляційну скаргу у даній справі. Водночас, судова колегія встановила, що сторони були належним чином повідомлені про дане апеляційне провадження, а також про дату, час та місце судового засідання у даній справі.

Зважаючи на наведене та те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, враховуючи те, що явка учасників судового процесу не визнавалася обов`язковою, колегія суддів вважає, що розгляд апеляційної скарги можливо здійснити без участі представників відповідачів-1 та -2.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-3, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову (або ефективний захист чи поновлення прав або інтересів позивача); ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду (або утруднення чи унеможливлення ефективного захисту чи поновлення прав або інтересів позивача) в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення утруднень чи неможливості ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача в майбутньому, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає дослідження співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з відповідними доводами ФГ «Константа-Агро», що при вирішенні питання про забезпечення позову не підлягають оцінці доводи скаржника:

- про те, що ФГ «Константа-Агро» не може вважатися користувачем земельної ділянки площею 9,1845 га із кадастровим номером :04:000:0064 відповідно до договору оренди від 27.03.2016;

- про те, що вищенаведена земельна ділянка не накладається на спірні земельні ділянки із кадастровими номерами :04:000:2948, :04:000:2949 та :04:000:2950, що належать на праві приватної власності ТзОВ «Фабула Інвест Груп».

Вказані обставини підлягають оцінці безпосередньо під час вирішення спору у даній справі по суті.

Водночас, судова колегія наголошує на тому, що безпосередніми фактичними підставами, з якими позивач пов`язує необхідність вжиття забезпечення позову у даній справі є лише дві обставини:

1) факт реєстрації за відповідачем-3 права власності на об`єкт незавершеного будівництва будівлі складських приміщень літ. А2 з готовністю 97%, що розташований на одній із спірних земельних ділянок з кадастровим номером :04:000:2949, яку було проведено 10.09.2020, тобто, після того, як позивач звернувся із позовом у даній справі;

2) факт зміни відповідачем-3 цільового призначення двох спірних земельних ділянок з «земель для ведення особистого селянського господарства» на «землі для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій».

Вказані обставини позивач обґрунтовує відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка від 27.10.2020 за №229898262, а.с. 100-105).

Аналіз положень статей 136, 137 ГПК України вказує на те, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 79 ГПК України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На переконання колегії суддів, доводи позивача про те, що відповдіачем-3 вчиняються дії задля обтяження оспорюваної земельної ділянки речовими правами з метою подальшого унеможливлення виконання рішення суду та поновлення прав/інтересів позивача та докази, які подані на обґрунтування цих доводів, не свідчать про їх вірогідність. У своїй сукупності докази, надані позивачем, є недостатніми для відповідного висновку суду.

В розрізі спірних правовідносин, судова колегія констатує, що відповідач-3 є власником земельних ділянок із кадастровими номерами :04:000:2948, :04:000:2949 та :04:000:2950 і, як власник відповідних земельних ділянок, здійснює господарську діяльність на них відповідно до цільового призначення вказаних земельних ділянок, відомості про яке зафіксовані в Реєстрі станом на 13.03.2017. Доказів того, що відповідач-3 ініціював зміну цільового призначення спірних земельних ділянок після того, як позивач звернувся із позовом у даній справі, у справі немає.

Статтями 316 та 317 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.4 ст.41 Конституції України та ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, факт реєстрації відповідачем-3 права власності на об`єкт незавершеного будівництва свідчить лише про реалізацію особою свого законного права як власника відповідного об`єкта нерухомого майна та власника земельної ділянки та не може трактуватися в розрізі спірних правовідносин як діяльність, спрямована на унеможливлення чи ускладнення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на наведене в сукупності, колегія суддів вважає, що позивач не обґрунтував підстав для забезпечення позову у даній справі та не довів наявності фактичних обставин, з якими він пов`язує застосування заходів забезпечення позову. Через це у заяві позивача про забезпечення позову у даній справі слід відмовити повністю.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У зв`язку з вищевикладеним, оскаржувана ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та порушенням норм процесуального права.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, відповідно до положень ст. 129 ГПК України, слід покласти на позивача.

Керуючись ст. 129, 269, 271, 275, 277, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю Фабула Інвест Груп задоволити.

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 30.10.2020 у справі №914/2072/220 про забезпечення позову скасувати.

У задоволенні заяви Фермерського господарства Константа-Агро про забезпечення позову відмовити.

Стягнути з Фермерського господарства Константа-Агро (79057, м.Львів, вул.Коновальця, 99, кв.2, ідентифікаційний код 36874684) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фабула Інвест Груп (79049, м.Львів, просп.Червоної Калини, 58, кв.201, ідентифікаційний код 38501993) 2102 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Господарському суду Львівської області видати наказ на виконання даної постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 287, 288 ГПК України.

Матеріали оскарження ухвали повернути в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено 29.12.2020.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя М.Б. Желік

суддя О.Л. Мирутенко