Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2020Справа № 910/4842/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Волковій Д. Р., розглянувши у загальному позовному провадженні господарську справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Фонду державного майна України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державна казначейська служба України

про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсними результатів аукціону № UA-PS-2018-12-20-000010-2 та одностороннього правочину, стягнення коштів

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Федорчук О.В.

від третьої особи: не з`явився

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Новий Львів Розвиток" (далі - ТОВ "Новий Львів Розвиток", позивач) до Фонду державного майна України (далі - ФДМУ, Фонд держмайна, відповідач) про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним результатів аукціону № UA-PS-2018-12-20-000010-2 визнання недійсним одностороннього правочину, стягнення коштів.

У обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що протоколом про результати електронного аукціону від 22.02.2019 р. ТОВ "Новий Львів Розвиток" було визнано переможцем аукціону № UA-PS-2018-12-20-000010-2 від 22.01.2019 р. з продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу ДП "Львівський науково-дослідний і проектний інститут "ЛьвівбудмНДІпроект", розташованого за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 10. На виконання умов вказаного аукціону позивач сплатив на рахунок оператора електронного майданчика - Товарної біржі "Українська енергетична біржа" гарантійний внесок у сумі 1 103 000,00 грн. Зазначений аукціон відбувся на підставі наказу Фонду державного майна України № 1571 від 12.12.2018 р., яким були затверджені умови продажу об`єкту приватизації та інформаційне повідомлення про цей об`єкт. Однак, рішенням Господарського суду міста Києва від 19.06.2019 р. по справі № 910/2022/19, що набрало законної сили, були встановлені порушення Фондом держмайна під час проведення аукціону Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" та Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації в частині надання достовірної інформації про вищевказаний об`єкт продажу, в результаті чого ТОВ "Новий Львів Розвиток", як переможець аукціону, не отримав того, на що розраховував, а саме - придбання у власність усього майнового комплексу без будь-якого обмеження чи його обтяження.

У позові ТОВ "Новий Львів Розвиток" просив суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Фонду державного майна України "Про затвердження протоколу засідання аукціонної комісії з продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу ДП "Львівський науково-дослідний і проектний інститут "ЛьвівбудмНДІпроект" № 1571 від 12.12.2018 року;

- визнати недійсними результати електронного аукціону № UA-PS-2018-12-20-000010-2 з продажу єдиного майнового комплексу ДП "Львівський науково-дослідний і проектний інститут "ЛьвівбудмНДІпроект", що відбувся 22.01.2019 року і оформлений протоколом від 22.02.2019 р.;

- визнати недійсним односторонній правочин щодо сплати ТОВ "Новий Львів Розвиток" гарантійного платежу на підставі платіжного доручення № 2 від 16.01.2019 року у сумі 1 103 000, 00 грн. за участь в електронному аукціону № UA-PS-2018-12-20-000010-2;

- стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ТОВ "Новий Львів Розвиток" грошові кошти в розмірі 1 103 000,00 грн.;

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2020 р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки. Цією ж ухвалою до розгляду справи була залучена третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна казначейська служба України (далі - ДКСУ, третя особа).

У строк, встановлений законом, відповідач надав суду відзив по суті позову, у якому проти вимог позивача заперечив, зазначив, що ФДМУ є лише розпорядником інформації про об`єкт приватизації, яка була розміщена ним на підставі відомостей і документів, наданих ДП "Львівський науково-дослідний і проектний інститут "ЛьвівбудмНДІпроект" та Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства. Позивач до того, як прийняти участь у процедурі закупівлі, мав можливість ознайомитись з указаною інформацією про об`єкт приватизації та дізнатись про усі його технічні характеристики, проте, вказану інформацію позивач не перевірив та взяв участь у електронному аукціоні, сплативши гарантійний платіж. При цьому вказаний платіж поверненню не підлягає, оскільки у затвердженні протоколу, яким позивача було визнано переможцем, було відмовлено з підстав невідповідності поданих ним документів. Крім того, відповідач заявив про сплив 3-місячного строку позовної давності на звернення з даним позовом до суду, передбачений ч. 2 ст. 30 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна". Просив відмовити у задоволенні позову.

Третя особа - Державна казначейська служба України у визначений законом строк письмових пояснень по суті позову не подала, її позиція з приводу заявлених вимог суду невідома.

Під час розгляду справи по суті ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 р. позивача у справі - ТОВ "Новий Львів Розвиток" було замінено на його правонаступника - ОСОБА_1 (далі - Хмеловський Т. О.) з підстав, викладених у вказаній ухвалі.

Представник позивача у судове засідання, призначене на 10.12.2020 р., не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав. У минулому судовому засіданні під час розгляду справи по суті позовні вимоги обґрунтував, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві, заявив про застосування наслідків пропуску строку спеціальної позовної давності, просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи - Державної казначейської служби України у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі до суду не подав.

Суд, розглянувши заяви учасників справи по суті позову, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 18.05.2018 р. наказом Фонду державного майна України № 670 про внесення змін до наказу Фонду державного майна України № 447 від 27.03.2018 року "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році", до переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, що підлягають приватизації в 2018 році, включено єдиний майновий комплекс ДП "Львівський науково-дослідний і проектний інститут "ЛьвівбудмНДІпроект".

12.12.2018 р. наказом Фонду державного майна України № 1571 "Про затвердження протоколу засідання комісії з продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу ДП "Львівський науково-дослідний і проектний інститут "ЛьвівбудмНДІпроект" був затверджений протокол засідання аукціонної комісії № 1 від 12 грудня 2018 р. (далі - оскаржуваний наказ). Цим же наказом були затверджені умови продажу єдиного майнового комплексу ДП "ЛьвівбудмНДІпроект", зокрема, дата та час проведення аукціону - 22.01.2019 р., стартова ціна об`єкта - 11 030 000,00 грн., розмір гарантійного внеску учасника - 1 103 000,00 грн. та інформаційне повідомлення ФДМУ про продаж вказаного об`єкта малої приватизації, яке містило інформацію про об`єкт та його технічні характеристики.

Так, у розділі "відомості про об`єкт" вказаного повідомлення були зазначені наступні характеристики єдиного майнового комплексу ДП "ЛьвівбудмНДІпроект": будівля адміністративно-лабораторного корпусу - загальна площа 3052,0 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 10; будівля гаражів - загальна площа 257,7 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 24А; будівля водонапірної башти - загальна площа 268,8 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 24А; обладнання, устаткування та інвентар.

Вказане повідомлення було опубліковане Фондом держмайна на електронній платформі про продаж об`єкта малої приватизації за посиланням: https://prozorro.sale/auction/UA-PS-2018-12-20-000010-2.

Також судом встановлено, що позивач (ТОВ "Новий Львів Розвиток") вирішив прийняти участь у вказаному аукціоні та подав заявку на участь у ньому, сплативши 18.01.2019 р. оператору електронного майданчика - Товарній біржі "Українська енергетична біржа" реєстраційний внесок у сумі 834,00 грн. та гарантійний внесок у сумі 1 103 000,00 грн., що підтверджується наявними у справі копіями платіжних доручень № 3 від 16.01.2019 р. та № 2 від 16.01.2019 р.

Як свідчать матеріали справи, 22.01.2019 р. відбувся електронний аукціон № UА-РS-2018-12-20-000010-2 з продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу ДП "ЛьвівбудмНДІпроект", за результатами якого інший учасник аукціону - ТОВ "Марія" став переможцем зазначених торгів, про що був складений протокол № UА-РS-2018-12-20-000010-2 від 22.01.2019 р.

31.01.2019 р. указаний протокол був затверджений організатором аукціону згідно з наказом ФДМУ № 82, однак, 22.02.2019 р. Фондом держмайна був складений акт про непідписання договору за результатами аукціону з боку ТОВ "Марія".

Того ж дня (22.02.2019 р.) електронною системою з проведення аукціону автоматично був сформований інший протокол про визначення переможця електронного аукціону № UA-PS-2018-12-20-000010-2, за яким переможцем стало ТОВ "Новий Львів Розвиток", як учасник з другою ціновою пропозицією після попереднього переможця (ТОВ "Марія"). Цей протокол був підписаний директором ТОВ "Новий Львів Розвиток" та генеральним директором ТБ "Українська енергетична біржа" і в подальшому був переданий на затвердження ФДМУ.

Проте, 11.03.2019 р. наказом ФДМУ № 237 у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону з продажу єдиного майнового комплексу ДП "ЛьвівбудмНДІпроект" № UA-PS-2018-12-20-000010-2 від 22.02.2019 р., сформованого оператором електронного аукціону ТБ "Українська енергетична біржа", було відмовлено з підстав неподання ТОВ "Новий Львів Розвиток" останньої річної або квартальної фінансової звітності до заяви на участь.

Разом з тим, судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 19.06.2019 р. у справі № 910/2022/19 за позовом ТОВ "Марія" до ФДМУ, за участю третіх осіб - ТОВ "Новий Львів Розвиток", ТБ "Товарно-сировинна біржа "Галконтракт", ДПАТ "БК "Укрбуд", що набрало законної сили відповідно до постанови Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2019 р. та постанови Верховного Суду від 03.03.2020 р., визнано недійсними результати електронного аукціону № UA-PS-2018-12-20-000010-2 з продажу єдиного майнового комплексу ДП "ЛьвівбудмНДІпроект", що відбувся 22.01.2019 року і оформлений протоколом про результати електронного аукціону, затверджений наказом ФДМУ № 82 від 31.01.2018 р. (щодо переможця ТОВ "Марія").

Так, у вказаній справі на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи ТОВ "Судово-експертного бюро України" № 10 від 12.04.2019 р., суд встановив, що під час проведення електронного аукціону з приватизації єдиного майнового комплексу ДП "ЛьвівбудмНДІпроект" Фонд держмайна України порушив вимоги Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 432 від 10.05.2018 р., а саме - вніс недостовірні відомості в інформаційне повідомлення стосовно об`єкта нерухомості, що був виставлений на продаж, зокрема, щодо будівлі гаражів, які входять до складу майнового комплексу, розташованого у м. Львові по вул. Тернопільській, 24А в літ. А-2, що суттєво вплинуло на результати електронного аукціону.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, зазначає, що такими неправомірними діями Фонд держмайна порушив законні права та інтереси також і ТОВ "Новий Львів Розвиток", як учасника та переможця за другою ціновою пропозицією аукціону, оскільки позивач розраховував на отримання у власність всього об`єкту приватизації (опис та технічні характеристики якого мали відповідати інформації, зазначеній відповідачем у інформаційному повідомленні про продаж об`єкта малої приватизації) без будь-якого обмеження чи обтяження третіми особами. Таким чином, оскільки опис об`єкта приватизації, викладений у інформаційному повідомленні, містив неправдиву інформацію, позивач вважає, що наказ ФДМУ № 1571 від 12.12.2018 року, яким були затверджені умови продажу та інформаційне повідомлення про об`єкт приватизації, є незаконним та підлягає скасуванню.

Вирішуючи спір по суті та перевіряючи доводи учасників справи, господарський суд виходив з наступного.

Правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна та майна, що належить Автономній Республіці Крим регулює Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна".

Відповідно до пункту 22 частини 1 статті 1 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" (тут і далі - в редакції, чинній на час спірних правовідносин) приватизація державного або комунального майна (приватизація) - це платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути покупцями.

Згідно зі статтею 2 вказаного Закону приватизація здійснюється на основі таких принципів: законності; відкритості та прозорості; рівності та змагальності; державного регулювання та контролю; продажу об`єктів приватизації з урахуванням особливостей таких об`єктів; захисту економічної конкуренції; створення сприятливих умов для залучення інвестицій; повного, своєчасного та достовірного інформування про об`єкти приватизації та порядок їх приватизації; забезпечення конкурентних умов приватизації.

Відповідно до ч. 1 статті 15 Закону об`єкти малої приватизації продаються виключно на електронних аукціонах. Порядок проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та Порядок відбору операторів електронних майданчиків для організації проведення електронних аукціонів з продажу об`єктів малої приватизації, авторизації електронних майданчиків, розмір та порядок здійснення плати за участь, визначення переможця за результатами електронного аукціону, а також порядок визначення додаткових умов продажу затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, механізм проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації з використанням електронної торгової системи, визначення переможця за результатами електронного аукціону, розміру та порядку внесення плати за участь в електронному аукціоні, а також визначення додаткових умов продажу відповідно до положень Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" визначає Порядок проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 432 від 10.05.2018 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 21 названого Порядку інформація, яка підлягає внесенню до електронної торгової системи під час опублікування переліку об`єктів приватизації, включає, зокрема: назву, дату і номер рішення Фонду державного майна про затвердження переліку об`єктів малої приватизації державної власності, що підлягають приватизації, або про включення нового об`єкта (об`єктів) до переліку, прийнятого відповідно до частини третьої статті 11 Закону; щодо об`єктів нерухомого майна - адресу, площу об`єкта і повне найменування балансоутримувача об`єкта нерухомого майна, інформацію про балансову вартість або її відсутність, а також інформацію про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна та дата реєстрації) або стан здійснення такої реєстрації.

Згідно з пунктом 24 Порядку інформаційне повідомлення, що публікується органом приватизації, містить, зокрема, інформацію про об`єкт приватизації: щодо об`єктів нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва - дані про будівлі (споруди, нежитлові приміщення) та земельну ділянку, на якій розташовано об`єкт приватизації (місцезнаходження, кадастровий номер (за наявності), площу, цільове призначення земельної ділянки, інформацію про особу, якій земельна ділянка належить на праві власності або користування, про наявність обтяжень на земельну ділянку, функціональне використання будівель (споруд, нежитлових приміщень) та умови користування ними; інформацію про договори оренди об`єкта або його частини із зазначенням за кожним договором найменування орендаря, орендованої площі, розміру місячної орендної плати, строку дії договору оренди; інформацію про балансоутримувача (найменування, місцезнаходження і контактні дані); рівень будівельної готовності (щодо об`єктів незавершеного будівництва); план будівлі (за наявності); фотографічне зображення об`єкта (у разі прийняття рішення органом приватизації).

Як вбачається з інформаційного повідомлення, затвердженого наказом ФДМУ № 1571 від 12.12.2018 р. щодо приватизації єдиного майнового комплексу ДП "ЛьвівбудмНДІпроект", що знаходиться за адресою: 79034, м. Львів, вул. Тернопільська, 10, у розділі "відомості про об`єкт" зазначено інформацію про: будівлю гаражів загальною площею 257,7 кв. м. за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 24А.

Однак, у справі № 910/2022/19, про яку зазначалось вище, судом було встановлено, що вказані Фондом держмайна в інформаційному повідомленні відомості щодо будівлі гаражів не відповідають дійсності, оскільки за адресою знаходження об`єкта малої приватизації, а саме - гаражів (які є частиною єдиного майнового комплексу ДП "ЛьвівбудмНДІпроект") по вул. Тернопільській, 24А в літ. А-2 зареєстровано інше нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею 542,8 кв. м., які перебувають у власності іншої особи - ДП "БК "Укрбуд". При цьому було встановлено, що уповноважений орган, який реалізує від імені держави права власника (Кабінет Міністрів України) рішення про продаж указаних нежитлових приміщень (в літ. А-2 загальною площею 542,8 кв.м.) у визначеному законом порядку не приймав.

Також зазначеним рішенням суду було встановлено, що об`єкт нерухомого майна загальною площею 257,7 кв.м. під літ. А-2 за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 24А, являє собою реконструйовані приміщення гаражів № 1, № 2 під нежитлове приміщення, а також приміщення гаражу № 3, та не є будівлею, а лише частиною такої будівлі, що також підтверджується відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Окрім цього, стосовно доводів ФДМУ про те, що він є лише розпорядником інформації про об`єкт приватизації, наданої третіми особами, суд у справі № 910/2022/19 зробив висновок про те, що надання ДП "ЛьвівбудмНДІпроект" та Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України документації на об`єкти нерухомості, що входять до складу єдиного майнового комплексу, не виключає обов`язку Фонду держмайна, як органу приватизації та організатора аукціону відповідно до Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" та Положення про інвентаризацію майна державних підприємств, що приватизуються (корпоратизуються), а також майна державних підприємств та організацій, яке передається в оренду (повертається після закінчення строку дії договору оренди або його розірвання), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №158 від 02.03.1993 р., перевіряти надану інформацію, проводити інвентаризацію майна та публікувати достовірні відомості щодо такого майна, що узгоджується з принципом приватизації щодо повного, своєчасного та достовірного інформування про об`єкти приватизації та порядок їх приватизації, закріпленим у ч. 2 ст. 2 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна".

Тобто, судом був зроблений висновок щодо фактичного приховування ФДМУ інформації про те, що на продаж було виставлено лише частину нежитлових приміщень під літ. 2-А за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 24а, а також неповідомлення інформації про наявне зареєстроване право власності третіх осіб (ДП "БК "Укрбуд") на частину приміщення, що входить до складу єдиного майнового комплексу ДП "ЛьвівбудмНДІпроект".

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вказаної статті суд вважає доведеним судовим рішенням (по справі № 910/2022/19), яке набрало законної сили, факт порушення Фондом держмайна під час проведення електронного аукціону з приватизації єдиного майнового комплексу ДП "ЛьвівбудмНДІпроект" вимог Порядку щодо внесення достовірних відомостей в інформаційне повідомлення стосовно об`єкта нерухомості (будівлі гаражів), який входить до складу єдиного майнового комплексу та знаходиться в м. Львові по вул. Тернопільській, 24А літ. А-2.

Отже, перевіривши доводи сторін в частині протиправності наказу Фонду державного майна України "Про затвердження протоколу засідання аукціонної комісії з продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу ДП "Львівський науково-дослідний і проектний інститут "ЛьвівбудмНДІпроект" № 1571 від 12.12.2018 року, суд дійшов висновку, що зазначений наказ не відповідає принципу достовірного інформування про об`єкти приватизації, тому цей наказ є незаконним.

При цьому суд приймає до уваги, що юридичною формою рішень ФДМУ у відповідності до Закону України "Про Фонд державного майна України" є акти, зокрема, ненормативного характеру (акти індивідуальної дії), якими є накази, протоколи, тощо, що мають встановлену форму їх викладення та породжують певні правові наслідки (спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин, мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин).

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

На підставі викладеного, враховуючи встановлену протиправність прийнятого ФДМУ рішення, оформленого наказом № 1571 від 12.12.2018 р., суд вважає, що цей наказ має бути скасований, а отже, вимога ТОВ "Новий Львів Розвиток" про визнання незаконним та скасування наказу підлягає задоволенню.

Доводи відповідача про те, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності всього правочину, суд відхиляє з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

При цьому, беручи до уваги процедуру приватизації державного майна, яка передбачає підготовку об`єкта до приватизації, прийняття відповідних рішень органом приватизації, проведення аукціону щодо продажу державного майна, формування за наслідками проведення аукціону протоколу проведення аукціону, визначення переможця, затвердження таких протоколів органом приватизації, оформлення продажу через укладення договору купівлі-продажу та інші дії, передбачені законодавством, то таку процедуру можна розглядати як правочин, а для визнання його недійним згідно вимог ЦК України слід встановити порушення законодавства про приватизацію під час підготовки об`єкта до приватизації та проведення самої процедури торгів.

Дані висновки узгоджуються із висновками Верховного Суду у подібних правовідносинах (постанова від 22.02.2017 Верховного Суду України у справі № 6-2677цс16, постанова колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі ВС ВІД 24 липня 2019 року по справі № 804/9872/15, постанова ВС від 02.05.2018 року у справі №910/10136/17, постанова Верховного суду України від 24.10.2012 року у справі №б-116цс12 та постанова Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі №490/5475/15).

Наведене в сукупності дає підстави суду для задоволення вимог про визнання недійсним наказу ФДМУ № 1571 від 12.12.2018 р. повністю, оскільки порушення щодо надання достовірних відомостей про об`єкт приватизації та «дефекти» самого об`єкта, що приватизується на аукціоні, за своєю суттю спотворюють волю учасників як щодо можливої участі в аукціоні, так і щодо формування ними своїх цінових пропозицій під час проведення аукціону, прийняття відповідних рішень органом приватизації, визначення переможця, затвердження протоколів органом приватизації, оформлення продажу та інші дії, передбачені законодавством, тобто спотворюють всю процедуру приватизації.

Щодо вимоги ТОВ "Новий Львів Розвиток" про визнання недійсними результатів електронного аукціону № UA-PS-2018-12-20-000010-2 з продажу єдиного майнового комплексу ДП "ЛьвівбудмНДІпроект" від 22.01.2019 р., оформлених протоколом від 22.02.2019 р., яким позивач був визнаний переможцем, то суд вважає, що ця вимога також підлягає задоволенню, оскільки порушення відповідачем вимог Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" в частині дотримання принципу достовірного інформування про об`єкти приватизації під час проведення електронного аукціону має своїм наслідком порушення прав та інтересів ТОВ "Новий Львів Розвиток", як переможця такого аукціону (за другою ціновою пропозицією), у вигляді неотримання позивачем того, на що він розраховував, прийнявши участь у аукціоні, а саме - об`єкту приватизації без будь-яких обмежень та обтяжень його третіми особами, із усіма належними характеристиками зазначеними у інформаційному повідомленні щодо цього об`єкта.

Отже, результати електронного аукціону № UА-РS-2018-12-20-000010-2, проведеного з порушенням чинного законодавства про приватизацію, що відбувся 22.01.2019 р., оформлені протоколом від 22.02.2019 р., також є незаконними, а тому суд задовольняє позовні вимоги про визнання недійсними таких результатів аукціону.

З приводу вимоги ТОВ "Новий Львів Розвиток" про визнання недійсним правочину щодо сплати позивачем гарантійного платежу у сумі 1 103 000 грн. за участь в електронному аукціону № UA-PS-2018-12-20-000010-2, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось, приватизація державного або комунального майна - це платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб (ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна").

Відповідно до п. 28 Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 432, особа, яка має намір взяти участь в електронному аукціоні, сплачує реєстраційний та гарантійний внески для набуття статусу учасника.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" гарантійний внесок - це сума коштів, що становить визначену у відсотках частину стартової ціни об`єкта приватизації, яка вноситься потенційним покупцем об`єкта приватизації для забезпечення виконання його зобов`язання щодо участі в аукціоні у вигляді грошових коштів або банківської гарантії.

Відповідно до ч. 11 ст. 14 вказаного Закону для участі в аукціоні з продажу об`єкта малої приватизації гарантійний внесок сплачується на рахунок оператора електронного майданчика, через який подається заява на участь у приватизації.

Тобто, сплативши гарантійний внесок на рахунок Товарної біржі "Українська енергетична біржа" в сумі 1 103 000,00 грн. з метою участі у аукціоні, ТОВ "Новий Львів Розвиток" вчинило дію на виконання вимог чинного законодавства.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договір) дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Таким чином, правочин - це правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб`єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.

Недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

У той же час, для правової кваліфікації дій учасників цивільного обороту, спрямованих на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків в якості правочинів, суттєве значення має встановлення підстав вчинення таких дій, тобто сукупності юридично значимих причин-обставин, безпосереднім об`єктивним наслідком яких стали такі дії. Саме правова підстава тієї чи іншої дії надає останній якостей цивільно-правового правочину і дозволяє належним чином кваліфікувати правочин за видом і дозволяє вірно визначити норму матеріального права, яка регулює цей правочин.

Як випливає з аналізу глави 16 ЦК України, законодавець визначає договір і дії, що вчиняються на виконання зобов`язання за цим договором, у нерозривній єдності, а правила про форму правочину і про його недійсність - стосуються підстав виникнення зобов`язання. Вказана позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22.05.2018 у справі № 910/8087/17.

Виходячи з викладеного, сплата гарантійного внеску позивачем не є підставою виникнення зобов`язань, а є виконанням встановленої законом процедури участі в електронному аукціоні та порядку проведення приватизації. Тому сам факт перерахування грошових коштів для сплати гарантійного внеску не є правочином в розумінні ст. 202 ЦК України, оскільки є лише дією, що засвідчує факт виконання потенційним покупцем об`єкта приватизації свого зобов`язання.

За таких обставин вимога про визнання недійсною дії з перерахування коштів ТОВ "Новий Львів Розвиток" за участь у аукціоні не відповідає способам захисту, встановленим в ст. 16 ЦК України. При цьому суд виходить з того, що неможливо визнати недійсною дію, яка не містить елементів правочину, а тому суд відмовляє у цій частині позовних вимог.

Окрім розглянутих позовних вимог ТОВ "Новий Львів Розвиток", посилаючись на ст. 1212 ЦК України, заявило вимогу про стягнення з Державного бюджету гарантійного платежу у сумі 1 103 000,00 грн. через Державну казначейську службу, з приводу якої суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, листом від 27.03.2019 р. Товарна біржа "Українська енергетична біржа" повідомила ТОВ "Новий Львів Розвиток", що згідно платіжного доручення № 325750 від 18 березня 2019 року, кошти гарантійного внеску у вказаній сумі були перераховані на рахунок ФДМУ.

У свою чергу, Фонд держмайна листом від 03.05.2019 р. також повідомив позивача, що сплачена ТОВ "Новий Львів Розвиток" сума гарантійного внеску була зарахована на рахунок ФДМУ (згідно виписки від 19.03.2019 р.), а згодом перерахована до Державного бюджету України (згідно виписки від 22.03.2019 р. та платіжного доручення № 16 від 22.03.2019 р.).

При цьому судом встановлено, що зазначені кошті були перераховані позивачем за наявності правових підстав, зокрема, на виконання Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна".

Так, згідно з п. 10 ст. 1 Закону України «Про приватизацію держаного і комунального майна» гарантійний внесок це сума коштів, що становить визначену у відсотках частину стартової ціни об`єкта приватизації, яка вноситься потенційним покупцем об`єкта приватизації для забезпечення виконання його зобов`язання щодо участі в аукціоні у вигляді грошових коштів або банківської гарантії.

Отже, сплачений ТОВ "Новий Львів Розвиток" гарантійний внесок для участі в електронному аукціону №UA-PS-2018-12-20-000010-2 є видом забезпечення виконання зобов`язання позивача для участі в такому аукціоні, що виник на підставі закону.

Частиною 2 ст. 548 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсне зобов`язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Таким чином, визнання недійсними результатів електронного аукціону № UA-PS-2018-12-20-000010-2, а також визнанея незаконним та скасування наказ ФДМУ № 1571 від 12.12.2018 року щодо продажу об`єкта приватизації, яким була створена аукціонна комісія та затверджені умови продажу, свідчить про недійсність і додаткового зобов`язання щодо його забезпечення.

Вказані висновки суду мають своїм правовим наслідком визнання аукціону таким, що не відбувся. Про те, що аукціон не відбувся, вказував і сам відповідач у своєму відзиві, зазначивши, що наказом Фонду від 12.03.2019 № 246 електронний аукціон із зниженням стартової ціни з продажу єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Львівський науково-дослідний і проектний інститут «ЛьвівбудмНДІпроект» було відмінено.

У той же час, за змістом пункту 111 Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу, затвердженого постановою КМУ № 432 від 10.05.2018 р., учасникам аукціону здійснюється повернення сплачених гарантійних внесків оператором електронного майданчика протягом трьох робочих днів з дня, наступного за днем присвоєння електронному аукціону статусу "Аукціон не відбувся" або "Аукціон відмінено".

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 15 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" після закінчення аукціону сплачений потенційними покупцями гарантійний внесок повертається потенційним покупцям, які не стали переможцями аукціону, у строк, що не перевищує 10 робочих днів із дня затвердження протоколу аукціону органом приватизації.

Як вже зазначалось, згідно з наказом ФДМУ № 237 від 11.03.2019 р. у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону з продажу єдиного майнового комплексу ДП "ЛьвівбудмНДІпроект" № UA-PS-2018-12-20-000010-2 від 22.02.2019 р., сформованого оператором електронного аукціону ТБ "Українська енергетична біржа", було відмовлено, а отже, ТОВ "Новий Львів Розвиток" не став переможцем аукціону.

Таким чином, кошти, що були перераховані ТОВ "Новий Львів Розвиток" у вигляді гарантійного внеску за його участь у вказаному аукціоні, підлягають поверненню позивачу - ОСОБА_1 , який є правонаступником учасника торгів - ТОВ "Новий Львів Розвиток".

Щодо доводів відповідача про те, що у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону з продажу об`єкта приватизації було відмовлено з підстав неподання ТОВ "Новий Львів Розвиток" останньої річної або квартальної фінансової звітності до заяви на участь, яке є підставою для відмови у поверненні гарантійного внеску (згідно з п. 67, 112 Порядку), слід зазначити, що вказане така відмова Фонду держмайна не має юридичної сили, оскільки судом скасовані результати аукціону від 22.02.2019 р. про визнання ТОВ "Новий Львів Розвиток" переможцем аукціону.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що вимога позивача про повернення йому гарантійного платежу в сумі 1 103 000,00 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання встановлені Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Відповідно до статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган, державне підприємство, установа, організація, юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 3 зазначеного закону виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 215 від 15.04.2015, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Згідно зі статтею 25 Бюджетного кодексу України казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відповідно до частини 1 статті 43 Бюджетного кодексу України Державна казначейська служба України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Аналіз зазначених вище норм чинного законодавства свідчить про те, що управління наявними коштами Державного бюджету України, зокрема, безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду, входить до компетенції Державного казначейства України.

Отже, позовні вимоги позивача про стягнення коштів гарантійного платежу задовольняються шляхом їх стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу.

Поряд з цим, суд не погоджується з доводами позивача про необхідність застосування до спірних правовідносин положень ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зокрема, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України). Тобто зобов`язання з безпідставного набуття та збереження майна можуть бути наслідком таких юридичних фактів: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Отже, за змістом статті 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту.

Як було встановлено судом, сплата гарантійного внеску відбулась на відповідній правовій підставі та у спосіб, визначений законом, і цим же законом передбачені випадки та механізм повернення таких коштів, тому стаття 1212 ЦК України у спірних правовідносинах застосуванню не підлягає.

При цьому суд враховує, що визначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору. Господарський суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17). Повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів проти держави, є законодавчо визначеними, а тому суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін (постанови Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

На підставі викладеного, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсними результатів аукціону № UA-PS-2018-12-20-000010-2 та стягнення коштів у сумі 1 103 000,00 грн., щодо визнання одностороннього правочину зі сплати гарантійного платежу недійсним - суд відмовляє.

Разом з тим, оскільки суд дійшов висновку про порушення прав та інтересів позивача у даному спорі, суд має розглянути заяву ФДМУ про застосування наслідків спливу строків позовної давності, заявлену під час розгляду справи.

Так, у своїй заяві відповідач посилався на ч. 2 ст. 30 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", згідно з положеннями якої строк позовної давності для звернення з позовом про визнання недійсними результатів приватизації об`єкта малої приватизації становить три місяці.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" строк позовної давності для звернення з позовом про відмову в затвердженні протоколу аукціону, визнання недійсними результатів приватизації об`єкта малої приватизації або договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації становить три місяці.

Однак, жодна з позовних вимог позивача (задоволених судом) не стосується визнання недійсними результатів приватизації об`єкта малої приватизації (ДП "Львівський науково-дослідний і проектний інститут "ЛьвівбудмНДІпроект"). У позові позивач просив визнати незаконним та скасувати наказ про , визнати недійсними результати аукціону про визнання переможцем торгів та стягнути кошти у сумі 1 103 000,00 грн.

При цьому слід зазначити, що норми Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" та Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 2018 р. № 432, дають підстави стверджувати, що законодавець розрізняє поняття "результат аукціону" та "результати приватизації". При цьому поняття "результати приватизації" є ширшим та включає в себе завершення процедури приватизації шляхом укладення договору купівлі-продажу з переможцем, сплати ним коштів, оформлення права власності за покупцем та видання наказу органом приватизації про завершення процедури приватизації,

Натомість, поняття "результат аукціону" є вужчим та стосується лише самого етапу визначення цінових пропозицій та формування протоколів про результати аукціону за встановленими правилами. При цьому, як вказував сам відповідач, жодним із учасників аукціону договору купівлі-продажу об`єкту приватизації укладено не було, а отже, процедура приватизації не завершена, що свідчить про відсутність результатів приватизації.

За таких обставин суд вважає, що позовна давність, визначена ч. 2 ст. 30 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", до заявлених позовних вимог застосуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державна казначейська служба України про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсними результатів аукціону № UA-PS-2018-12-20-000010-2 та одностороннього правочину, стягнення коштів.

Визнати незаконним та скасувати наказ Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9; ідентифікаційний код 00032945) "Про затвердження протоколу засідання аукціонної комісії з продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Львівський науково-дослідний і проектний інститут "ЛьвівбудмНДІпроект" № 1571 від 12.12.2018 року.

Визнати недійсними результати електронного аукціону № UA-PS-2018-12-20-000010-2 з продажу єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Львівський науково-дослідний і проектний інститут "ЛьвівбудмНДІпроект", що відбувся 22.01.2019 року і оформлений протоколом від 22.02.2019 р.

Стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, будинок 6, ідентифікаційний код 37567646) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) грошові кошти у сумі 1 103 000 (один мільйон сто три тисячі) 00 грн.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9; ідентифікаційний код 00032945) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 20 749 (двадцять тисяч сімсот сорок дев`ять) грн. 00 коп.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті та проголошені його вступна та резолютивна частини в судовому засіданні 10 грудня 2020 року.

Повний текст рішення складений 22 грудня 2020 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.