ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2020 р. Справа№ 927/175/13-г

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Гаврилюка О.М.

Майданевича А.Г.

За участі секретаря судового засідання Яценко І.В.

представників учасників справи: не прибули

розглянувши матеріали апеляційної скарги Аграрного фонду

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 25.08.2020

у справі № 927/175/13-г (суддя Романенко А.В.)

за заявою Аграрного фонду про поновлення процесуального строку для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 21.06.2013 у справі №927/175/13-г; про видачу дублікату наказу Господарського суду Чернігівської області від 21.06.2013 у справі №927/175/13-г

за позовом Ніжинського міжрайонного прокурора в інтересах держави, в особі позивача: Аграрного фонду,

до Приватного підприємства "Ніжин Агродар",

про стягнення 1 064 648,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заяви

Аграрний фонд (далі - стягувач) звернувся до суду із заявою про поновлення процесуального строку для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 21.06.2013 у справі №927/175/13-г та про видачу дублікату наказу Господарського суду Чернігівської області від 21.06.2013 у справі №927/175/13-г.

В обґрунтування заяви стягувач зазначив, що 26.03.2013 Господарським судом Чернігівської області ухвалено рішення в справі №927/175/13-г, присуджено до стягнення з Приватного підприємства "Ніжин-Агродар" на користь Аграрного фонду 630 000,00 грн авансового платежу, 90 720,00 грн пені, 88 200,00 грн штрафу за прострочення понад 30 днів.

21.06.2013 на виконання рішення від 26.03.2013 у справі №927/175/13-г Господарським судом Чернігівської області.

У зв`язку із пропуском стягувачем строку на пред`явлення вказаного наказу до примусового виконання та його втрати, стягував звернувся до суду із вказаною заявою.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 25.08.2020 у справі №927/175/13-г у задоволенні заяви Аграрного фонду в частині поновлення процесуального строку для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 21.06.2013 у справі №927/175/13-г, відмовлено.

У задоволенні заяви Аграрного фонду в частині видачі дублікату наказу Господарського суду Чернігівської області від 21.06.2013 у справі №927/175/13-г, відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення процесуального строку для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 21.06.2013 у справі №927/175/13-г та, відповідно, задоволення заяви стягувача про видачу дублікату судового наказу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаною ухвалою, Аграрний фонд звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 25.08.2020 у справі №927/175/13-г та задовольнити заяву Аграрного фонду про видачу дублікату наказу Господарського суду Чернігівської області від 21.06.2013 у справі №927/175/13-г та поновлення процесуального строку для його пред`явлення до виконання.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Аграрного фонду на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 25.08.2020 у справі №927/175/13-г, призначено справу до розгляду на 03.11.2020.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді Ткаченка Б.О. з 03.11.2020 по 11.11.2020 на лікарняному, розгляд справи 03.11.2020 не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2020 розгляд справи №927/175/13-г призначено на 25.11.2020.

Позиції учасників справи

Учасники справи не висловили свої позиції (заперечення) щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиви на апеляційну скаргу від учасників справи на адресу Північного апеляційного господарського суду у встановлений судом строк не надходили.

Представники учасників справи у судове засідання не прибули, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що участь у судовому засіданні учасників справи судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалася, зважаючи на обмежений статтею 273 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

26.03.2013 Господарським судом Чернігівської області ухвалено рішення в справі №927/175/13-г, присуджено до стягнення з Приватного підприємства "Ніжин-Агродар" на користь Аграрного фонду 630 000,00 грн авансового платежу, 90 720,00 грн пені, 88 200,00 грн штрафу за прострочення понад 30 днів.

Рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.03.2013 у справі №927/175/13-г набрало законної сили 29.05.2013.

21.06.2013 на виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.03.2013 у справі №927/175/13-г Господарським судом Чернігівської області видано судові накази із зазначенням, що накази дійсні для пред`явлення протягом одного року.

16.07.2013 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції на підставі письмової заяви стягувача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №38806470 з виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 21.06.2013 № 927/175/13-г про стягнення 630 000,00 грн авансового платежу, 90 720,00 грн пені, 88 200,00 грн штрафу за прострочення понад 30 днів. Боржник - Приватне підприємство «Ніжин Агродар», стягувач - Аграрний фонд.

Як вбачається із матеріалів справи, вказана постанова державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції отримана стягувачем 22.07.2013, що підтверджується відміткою на супровідному листі.

20.07.2015 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції на підставі п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент вчинення відповідних дій) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №38806470, з огляду на те, що стягувач не виявив бажання залишити за собою майно боржника, яке не було реалізовано в ході примусового виконання рішення. У постанові вказано, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 20.07.2016.

Згідно з матеріалами справи, вказана постанова та наказ отримані стягувачем 17.09.2015, що підтверджується відміткою на супровідному листі.

01.10.2015 стягувач, у межах визначеного у постанові ВП №38806470 строку звернувся до відділу державної виконавчої служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції з заявою № 40-07/938 від 01.10.2015 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 21.06.2013 у справі № 927/175/13-г.

30.06.2016 державним виконавцем Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби повторно на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент вчинення відповідних дій) винесено постанову про повернення виконавчого документа ВП №48992943 стягувачу, з огляду на відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. Зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 30.06.2017.

Матеріали справи свідчать, що вказана постанова державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 30.06.2016 та наказ отримані стягувачем 26.08.2016, що підтверджується відміткою на супровідному листі.

31.08.2016 стягувач втретє звернувся до відділу державної виконавчої служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції з заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 21.06.2013 у справі №927/175/13-г.

20.09.2018, з метою з`ясування стану виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 21.06.2013 у справі №927/175/13-г, листом №40-07/409 стягувач направив до Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби запит про хід вказаного виконавчого провадження.

12.10.2018 Ніжинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби листом за №15-43/21227 на запит стягувача повідомив, що 08.09.2016 було відкрито виконавче провадження ВП №52169128 з примусового виконання наказу від 21.06.2013 у справі №927/175/13-г, яке завершено 23.12.2016 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час вчинення відповідних дій), в зв`язку з відсутністю в боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, про що винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Даний виконавчий документ з постановою про повернення виконавчого документа стягувачу надіслано Аграрному фонду. Повторно до відділу ДВС наказ не пред`являвся та станом на 11.10.2018 на виконанні відсутній.

31.10.2018 стягувач повторно звернувся до Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби листом №40-07/502, в якому повідомив що станом на 29.10.2018 виконавчий документ з постановою про повернення виконавчого документа до Аграрного фонду не надходили, в зв`язку з чим просив надіслати вказані документи для повторного подання до Державної виконавчої служби.

23.06.2020 стягувач в черговий раз звернувся до Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби листом №40-07/310 з проханням надіслати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві та оригінал наказу Господарського суду Чернігівської області від 21.06.2013 у справі № 927/175/13-г.

14.07.2020 Ніжинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби на запит стягувача листом за №37856 повторно повідомив, що 23.12.2016 виконавче провадження завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час вчинення відповідних дій), наказ Господарського суду Чернігівської області від 21.06.2013 №927/175/13-г з постановою про повернення виконавчого документу надіслано Аграрному фонду, при цьому, надати більш детальну інформацію щодо способу відправки виконавчого документа не має можливості, оскільки 25.02.2020 виконавче провадження ВП №52169128 знищено відповідно до інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, про що надано витяг з акту знищення від 25.02.2020.

Наведені вище обставини стали підставою для звернення стягувача - Аграрного фонду, до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу його дублікату.

Колегія суддів зазначає, що умови та порядок виконання рішень судів регламентовані Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент існування спірних правовідносин) (далі - Закон) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусового виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та в спосіб, що визначені цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 22 Закону (в редакції чинній на час видачі судового наказу) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону (в редакції чинній на час існування спірних правовідносин) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону (в редакції чинній на час існування спірних правовідносин) після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 23 Закону (в редакції чинній на час існування спірних правовідносин) у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 р. № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147-VІІІ, передбачено, що справи в судах першої та апеляційної інстанцій, провадження в яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п.п. 19.4 п.19 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з положеннями ст. 329 ГПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Отже, пропущений строк для пред`явлення наказу до виконання може бути поновлений судом лише та у зв`язку з наявністю обставин, які об`єктивно заважали позивачу (стягувачу) пред`явити наказ до виконання в межах встановленого строку.

Згідно з приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 "Пономарьов проти України" суд зазначив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти чи є підстави для поновлення строків.

Відповідно до статті 119 ГПК України, суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Пропуск процесуального строку в процесуальному праві - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причин, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Господарський суд поновлює процесуальний строк, якщо визнає причини пропуску строку поважними. Поновлення процесуального строку означає лише, що суд дає дозвіл особі вчинити процесуальну дію, незважаючи на те, що строк для її вчинення пропущений. Тобто поновлення строку не означає, що перебіг строку продовжується.

Поновлення процесуального строку являє собою визнання судовим органом (суддею) дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними.

Можливість поновлення судом пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання безпосередньо пов`язана з наявністю поважних причин його пропуску, і такою підставою не може бути лише подання заяви стягувачем із зазначенням, що ним пропущено строк з поважних причин.

У такому випадку, обов`язковому встановленню підлягають обставини, які заважали стягувачу пред`явити виконавчий документ до виконання у встановлений законом строк.

Стягувач, який подав до відповідного органу державної виконавчої служби заяву про відкриття виконавчого провадження мав як заінтересована особа у виконанні судового рішення ухваленого на її користь цікавитись виконавчим провадженням та отримувати від державного виконавця інформацію про проведення виконавчих дій у відкритому за її заявою виконавчому провадженні.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 04 квітня 2018 року у справі № 60/258-10.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За частиною 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, що входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

В обгрунтування поважності причини для поновлення процесуального строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання стягувач вказує втрату даного документа під час його пересилання органом державної виконавчої служби. Тобто, відсутність у стягувача наказу Господарського суду Чернігівської області від 21.06.2013 у справі №927/175/13-г унеможливила його виконання в належний строк.

Проте, вказані стягувачем обставини не можуть бути визнані судом поважними причинами пропуску строку для пред`явлення наказу Господарського суду Чернігівської області від 21.06.2013 до виконання, оскільки, як свідчать матеріали справи, стягувач ще в жовтні 2018 року дізнався про завершення у грудні 2016 року виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 21.06.2013 у справі №927/175/13-г на підставі постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.12.2016 ВП №52169128, та про те, що оригінал виконавчого документу, разом з указаною постановою, направлено держаним виконавцем на його адресу після закінчення виконавчого провадження, про що свідчить його листування з Ніжинським міськрайонним відділом ДВС у Чернігівській області (листи від 20.09.2018 №40-07/409, від 12.10.2018 №15-43/21227, від 31.10.2018 №40-07/502, копії яких наявні в матеріалах справи).

Разом із тим, як вірно вказав суд першої інстанції, у період з жовтня 2018 року по червень 2020 року жодних дій щодо належного виконання судового рішення в справі №927/175/13-г стягувач не вчиняв (з матеріалами виконавчого провадження не ознайомлювався; до суду із заявою про видачу дублікату судового наказу одразу після встановлення факту втрати оригіналу виконавчого документа не звертався).

Матеріали справи не містять відомостей, а стягувачем не доведено при розгляді даної заяви причини тривалого зволікання (більше трьох років по закінченню виконавчого провадження) з виконання судового рішення в даній справі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи стягувача про те, що строк пред`явлення виконавчого документу для повторного виконання був пропущений не з його вини, оскільки він вжив всіх можливих відповідно до чинного законодавства заходів для належного виконання судового рішення не підтверджуються належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами в справі в розумінні статей 74-77 ГПК України.

З урахуванням наведених обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення процесуального строку для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 21.06.2013 у справі №927/175/13-г та, відповідно, для задоволення заяви стягувача про видачу дублікату судового наказу.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала суду першої інстанції прийнята з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також із додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстави для її скасування відсутні.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Аграрного фонду залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 25.08.2020 у справі №927/175/13-г залишити без змін.

2. Матеріали справи № 927/175/13-г повернути до Господарського суду Чернігівської області.

3. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та, з урахуванням положень пункту 2 частини першої статті 287 ГПК України, не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 28.12.2020 у зв`язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. на лікарняному.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.М. Гаврилюк

А.Г. Майданевич