ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року

м. Київ

Справа № 922/1668/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранець О.М. - головуючий, Мамалуй О.О., Студенець В.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу

Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Господарського суду Харківської області

у складі судді Ольшанченко В.І.

від 02.10.2019

та постанову Східного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Пелипенко Н.М., Барбашова С.В., Істоміна О.А.

від 27.01.2020

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Стандарт ЛТД»

2. ОСОБА_1

про стягнення 186 576,10 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Стандарт ЛТД» () та до ОСОБА_1 , в якій просило стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.10.2018 в розмірі 186 576,10 грн (174 000,00 грн - заборгованість за кредитом; 928,00 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 10 800,00 грн заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії; 848,10 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем-1 взятих на се6е зобов?язань за кредитним договором № б/н від 17.10.2018, укладеним через систему інтернет-клієнт-банкінгу з використанням електронного цифрового підпису, шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ», згідно з якою відповідач-1 як позичальник приєднався до розділу 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному веб-сайті Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк».

Вимоги до відповідача-2 заявлено на підставі укладеного з останнім договору поруки.

2. Короткий виклад обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 17.10.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Новація Грін» () через систему інтернет-клієнт-банкінгу підписало із використанням електронного цифрового підпису заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ». Відповідно до цієї заяви позичальник Товариство з обмеженою відповідальністю «Новація Грін» в особі ОСОБА_1 (, м. Київ, вул. Межигірська, буд. 22), який діє на підставі Статуту (Положення), підписавши цю заяву приєднався до розділу 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг «КУБ» (Умов), що розміщені на офіційному web-сайті ПриватБанку. Ця заява та Умови разом складають кредитний договір між Банком та Клієнтом.

Також в заяві про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ» від 17.10.2018 викладено істотні умови кредитного договору, згідно з якими: розмір кредиту складає 300 000,00 грн; строк кредиту - 12 місяців з дати видачі коштів Клієнту; проценти (комісія) за користування кредитом - 1.8% в місяць від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту); порядок погашення кредиту згідно графіку, викладеного в Додатку № 1 до цієї заяви тощо (пункти 1.1. - 1.10 пункту 1 Заяви).

На підтвердження того, що вказану Заяву підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису заявника в особі керівника ТОВ «Новація Грін» - ОСОБА_1 та засвідчено електронною печаткою ТОВ «Новація Грін» позивачем до позовної заяви надано роздруківку довідки банку про перевірку вказаної заяви із зазначенням реєстраційних номерів сертифікатів електронних підписів заявника.

Також між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №POR297, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Новація Грін» зобов?язань за угодами - приєднання до розділу 3.2.8 «Кредит «КУБ» умов та правил надання банківських послуг.

На підставі цього договору позивачем 17.10.2018 були надані кредитні кошти, шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Новація Грін» () № НОМЕР_1 , на підтвердження надано меморіальний ордер на переказ коштів та виписка по рахунку.

У травні 2019 року банк звернувся до місцевого господарського суду з позовними вимогами про стягнення солідарно з 1-го відповідача - ТОВ «Агро Стандарт ЛТД» та 2-го відповідача - ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 17.10.2018 в сумі 186 576,10 грн, з яких: 174 000 грн заборгованості за кредитом; 928,00 грн процентів, нарахованих на прострочену заборгованість; 10 800,00 грн процентів у вигляді щомісячної комісії та 848,10 грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

3. Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття.

Господарський суд Харківської області рішенням від 02.10.2019, яке залишене без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2020, у справі № 922/1668/19 у позові відмовив повністю.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що позивач не надав кредитного договору №б/н від 17.10.2018 укладеного між позивачем та ТОВ «Агро Стандарт ЛТД» у письмовій формі з усіма істотними умовами.

Надана суду копія заяви ТОВ «Новація Грін» () про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» та роздруківки її перевірки з зазначенням реєстраційних номерів сертифікатів електронних підписів, на якій міститься електронна печатка ТОВ «Новація Грін», а також витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» не доводять факту укладення кредитного договору, а також факту ознайомлення відповідача-1 - ТОВ «Агро Стандарт ЛТД» з Умовами та правилами надання послуги «КУБ», у тому числі, шляхом використання електронного цифрового підпису.

Наявні в матеріалах справи Умови не містять підпису відповідача-1 - ТОВ «Агро Стандарт ЛТД».

Також зазначили, що до вказаних правовідносин неможливо застосувати правила частини першої статті 634 Цивільного кодексу України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» в період з 17.10.2018 до моменту звернення до суду із вказаним позовом (28.05.2019), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Без надання підтверджень про конкретні запропоновані Клієнту Умови та правила банківських послуг, за відсутності в заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий Банком витяг з Умов та правил банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з Клієнтом кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Зазначили, що аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 та Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.12.2019 у справі № 876/42/19.

Крім того, позивач не надав доказів видачі саме відповідачу-1 - ТОВ «Агро Стандарт ЛТД» кредиту (платіжні доручення на видачу готівки, тощо), оскільки додані до позову копії роздруківок виписок з рахунку ТОВ «Новація Грін» та згідно з копією меморіального ордеру від 17.10.2018 на суму 300 000,00 грн свідчать, що ці кошти одержані ТОВ «Новація Грін», а не відповідачем-1.

Також зазначили, що з наданого позивачем суду договору поруки №POR297 від 09.10.2018, укладеного між Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (кредитором) та ОСОБА_1 (поручителем), убачається, що предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання підприємством - Товариство з обмеженою відповідальністю «Новація Грін», а не за виконання відповідачем-1 - ТОВ «Агро Стандарт ЛТД».

Доказів обсягів та правонаступництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Новація Грін» позивач не надав.

У витягу від 31.10.2019 № не міститься будь-яких даних щодо правонаступництва юридичної особи - ТОВ «Агро Стандарт ЛТД» (). Зокрема у витягу зазначено по відсутність відомостей про:

- дату державної реєстрації, дату та номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації в результаті перетворення вказаної юридичної особи;

- дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа, а також дані про юридичних осіб-правонаступників: повне найменування та місцезнаходження юридичних осіб-правонаступників, їх ідентифікаційні коди.

Будь-яких інших доказів того, що 1-й відповідач - ТОВ «Агро Стандарт ЛТД» є правонаступником ТОВ «Новація Грін» (або навпаки), зокрема статутів ТОВ «Агро Стандарт ЛТД» та ТОВ «Новація Грін» позивач не надав.

У зв?язку з чим суди дійшли висновку, що позивач необґрунтовано посилається на зміну найменування 1-го відповідача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новація Грін» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Стандарт ЛТД», а також про правонаступництво Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Стандарт ЛТД».

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги.

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» у касаційній скарзі просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 02.10.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі

.

5. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

В обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень скаржник послався на пункт 1 абзацу 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України та зазначив про те, що судами попередніх інстанцій не враховані висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16 та від 24.04.2019 у справі № 914/3587/14, які зводяться до того, що зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, оскільки не має наслідком появу нового учасника цивільних відносин.

6. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Інші учасники справи не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу. Відсутність відзиву на касаційну скаргу, відповідно до частини 3 статті 295 Господарського процесуального кодексу України, не перешкоджає перегляду судових рішень (рішення).

7. Позиція Верховного Суду.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1, 2 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Надавши оцінку матеріалам справи, суди встановили відсутність доказів повернення на користь позивача заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.10.2018, однак, пославшись на правову позицію викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 та постанові Верховного Суду від 03.12.2019 у справі № 876/42/19, вважали, що оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, ці умови повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим АТ КБ «ПриватБанк» має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статті 633, 634 Цивільного кодексу України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Разом з тим, Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача - АТ КБ «ПриватБанк» (www.privatbank.ua), не можуть бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

За таких обставин та без надання підтверджень про конкретні запропоновані Клієнту Умови та правила банківських послуг, за відсутності в заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий Банком Витяг з Умов та правил банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з Клієнтом кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Крім того, суди попередніх інстанцій зазначили, що банком до позовної заяви надано копію заяви ТОВ «Новація Грін» в особі ОСОБА_1 від 17.10.2018 про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ», яка була подана клієнтом через систему інтернет-клієнт-банкінгу АТ КБ «Приватбанк».

Згідно з заявою про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ», клієнт - ТОВ «Новація Грін» в особі ОСОБА_1 (, м. Київ, вул. Межигірська, буд. 22), який діє на підставі Статуту (Положення), підписавши цю заяву приєднався до розділу 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг «КУБ» (Умов), що розміщені на офіційному web-сайті ПриватБанку. Ця Заява та Умови разом складають кредитний договір між Банком та Клієнтом.

Також в заяві про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ» від 17.10.2018 викладено Істотні умови кредитного договору, згідно з якими: розмір кредиту складає 300 000,00 грн; строк кредиту - 12 місяців з дати видачі коштів Клієнту; проценти (комісія) за користування кредитом - 1,8% в місяць від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту); порядок погашення кредиту згідно графіку, викладеного в Додатку № 1 до цієї заяви тощо (пункти 1.1. - 1.10 пункту 1 заяви).

На підтвердження того, що вказану заяву підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису заявника в особі керівника ТОВ «Новація Грін» - ОСОБА_1 та засвідчено електронною печаткою ТОВ «Новація Грін» позивачем до позовної заяви надано роздруківку довідки банку про перевірку вказаної заяви із зазначенням реєстраційних номерів сертифікатів електронних підписів заявника.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що надана позивачем копія заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ» від 17.10.2018 не є доказом укладення кредитного договору між позивачем - АТ КБ «Приватбанк» та 1-м відповідачем - ТОВ «Агро Стандарт ЛТД», оскільки підписувачем зазначеної заяви є ТОВ «Новація Грін» в особі керівника - ОСОБА_1, а не 1-й відповідач - ТОВ «Агро Стандарт ЛТД».

Доказів того, що 1-й відповідач - ТОВ «Агро Стандарт ЛТД» є правонаступником ТОВ «Новація Грін» не надано, що стало підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Верховний Суд вважає такі висновки господарських судів попередніх інстанцій передчасними, оскільки їх зроблено з неповним з?ясуванням обставин, які мають значення для правильного вирішення спору у цій справі.

Відповідно до положень статті 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (частина четверта статті 91 Цивільного кодексу України).

Відповідно до Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 № 118, у редакції постанови від 22.06.2005 № 499 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) - це автоматизована система збирання, накопичення та опрацювання даних про юридичних осіб всіх форм власності та організаційно-правових форм господарювання, відокремлені підрозділи юридичних осіб, що знаходяться на території України, а також відокремлені підрозділи юридичних осіб України, що знаходяться за її межами.

Інформаційний фонд Реєстру містить такі дані: ідентифікаційні - ідентифікаційний код та найменування суб`єкта; класифікаційні - види економічної діяльності, територіальна належність, форма власності, організаційно-правова форма господарювання, інституційний сектор економіки, найменування органу, до сфери управління якого належить суб`єкт, тощо; довідкові - місцезнаходження, телефон, телефакс, прізвище керівника, засновників тощо; реєстраційні - відомості про створення, припинення суб`єктів та вчинення інших реєстраційних дій щодо них; економічні - виробничі та фінансово-економічні показники діяльності суб`єкта (пункт 4 цього Положення).

Згідно з пунктом 6 цього Положення ідентифікаційний код зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним. У разі перетворення юридичної особи, крім центральних органів виконавчої влади, за правонаступником зберігається її ідентифікаційний код.

У разі припинення юридичної особи шляхом приєднання до іншої юридичної особи та створення на базі юридичної особи, що припинилася, відокремленого підрозділу ідентифікаційний код такої юридичної особи залишається за відокремленим підрозділом.

В інших випадках припинення юридичної особи присвоєння її ідентифікаційного коду новоствореним суб`єктам забороняється.

Ідентифікаційний код є обов`язковим для використання в усіх видах звітних та облікових документів суб`єкта і зазначається на його печатках та штампах (пункт 7 Положення).

Підставою для внесення до Реєстру або виключення з нього даних щодо суб`єктів, а також внесення змін до Реєстру є надходження від державного реєстратора до органу державної статистики інформації про вчинення реєстраційних дій, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (пункт 12 цього Положення).

Проте суди попередніх інстанцій, встановивши, що ТОВ «Агро Стандарт ЛТД» та ТОВ «Новація Грін» мають один ідентифікаційний номер 41012206, наведеного вище не врахували та дійшли передчасних висновків про не підтвердження правонаступництва ТОВ «Агро Стандарт ЛТД» прав та обов?язків ТОВ «Новація Грін».

Суди попередніх інстанцій оцінюючи наявний в матеріалах справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № станом на 31.10.2019, встановили, що за ідентифікаційним кодом юридичної особи (код ЄДРПОУ) 41012206 значиться юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Стандарт ЛТД», місцезнаходженням якої є: 61000, Харківська область, м. Харків, Шевченківський район, вул. Новгородська, буд. 3Б, офіс 311, керівник юридичної особи - ОСОБА_2 .

Державна реєстрація зазначеної юридичної особи (ТОВ «Агро Стандарт ЛТД», ) була проведена 08.12.2016 за номером запису: 1 036952 внаслідок новоутворення шляхом заснування юридичної особи. В подальшому після проведення державної реєстрації зазначеної юридичної особи (08.12.2016) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено кілька змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, зокрема:

- 19.05.2017 за № 1036952 - зміна місцезнаходження, зміна статутного або складеного капіталу, зміна видів діяльності, зміна додаткової інформації, зміна керівника юридичної особи, зміна складу або інформації про засновників;

- 20.06.2018 за № 2036952 - зміна видів діяльності;

- 25.02.2019 за № 3036952 - зміна складу або інформації про засновників;

- 19.05.2017 за № 1036952 - зміна місцезнаходження, зміна статутного або складеного капіталу, зміна видів діяльності, зміна додаткової інформації, зміна керівника юридичної особи, зміна складу або інформації про засновників;

- 26.02.2019 за № 4036952 - зміна повного найменування, зміна місцезнаходження, зміна додаткової інформації, зміна керівника юридичної особи.

Однак, суди попередніх інстанцій оцінку обставинам наявності у ТОВ «Агро Стандарт ЛТД» та у ТОВ «Новація Грін» одного ідентифікаційного номеру 41012206 не надали, а також не вжили заходів для з?ясування змісту запису від 26.02.2019 за № 4036952 (зміна повного найменування, зміна місцезнаходження, зміна додаткової інформації, зміна керівника юридичної особи).

Встановлення зазначених обставин має значення для правильного вирішення справи, так як зміна найменування товариства не свідчить про припинення суб?єкта господарювання як юридичної особи та не тягне за собою правонаступництва, оскільки не має наслідком появу нового учасника цивільних відносин.

Аналогічні висновки викладені в у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16 та від 24.04.2019 у справі № 914/3587/14, у зв?язку з чим, наведені позивачем у касаційній скарзі доводи є обґрунтованими.

Щодо висновків судів попередніх інстанцій про наявність підстав для відмови в задоволенні позову так як, умови договорів приєднання розробляються банком, ці умови повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим АТ КБ «ПриватБанк» має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші, тому, з огляду на зміст статті 633, 634 Цивільного кодексу України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений, то Верховний Суд зауважує, що посилання судів попередніх інстанцій на правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 та постанові Верховного Суду від 03.12.2019 у справі № 876/42/19, є необґрунтованим, так як фактичні обставини у справі № 342/180/17 та у справі № 876/42/19 є відмінними від обставин цієї справи, тому висновки, здійснені судом касаційної інстанції у справі у справі №342/180/17 та у справі № 876/42/19, не є релевантними для цієї справи.

У справі № 342/180/17 встановлено що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ не визнаються відповідачкою та не містять її підпису у зв`язку з чим зроблено висновок про відсутність підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Тобто у вказаній постанові Верховний Суд відмовив у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення процентів та пені (справа № 342/180/17) у зв`язку з тим, що у заяві (про приєднання) відповідача у цій справі такі нарахування не передбачені/не зазначені.

Разом з тим, у справі № 342/180/17 Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності правових підстав для стягнення з боржника суми непогашеного тіла кредиту.

У справі № 922/1668/19 судами попередніх інстанцій встановлено, що у заяві про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ» від 17.10.2018 викладено Істотні умови кредитного договору, згідно з якими: розмір кредиту складає 300000,00 грн; строк кредиту - 12 місяців з дати видачі коштів Клієнту; проценти (комісія) за користування кредитом - 1,8% в місяць від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту); порядок погашення кредиту згідно графіку, викладеного в Додатку № 1 до цієї заяви тощо (пункти 1.1. - 1.10 пункту 1 заяви).

Отже, правовідносини у справі № 342/180/17 та у справі № 922/1668/19 не є подібними, адже встановлені у справах фактичні обставини та матеріально-правове регулювання відповідних їм правовідносин не є подібними.

Щодо посилань судів попередніх інстанцій на постанову Верховного Суду від 03.12.2019 у справі № 876/42/19, то у цій справі встановлено, що Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» як кредитор звернулося до третейського суду з позовом до Приватного підприємства «Захід» як боржника та фізичної особи - поручителя за договором поруки від 26.09.2017 №Р215889760, що укладений на забезпечення виконання зобов`язання за договором, сторонами якого є юридичні особи, однак пункти договору поруки від 26.09.2017 №Р215889760, на які посилається скаржник, не містять умов про те, що Умови та правила надання банківських послуг (в яких наявне третейське застереження у розділі 1.1.7 «Додаткові положення») є складовою частиною договору поруки від 26.09.2017 №Р215889760.

Подібних обставин у справі №922/1668/19 не встановлено.

За змістом частин 1, 2, 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржувані у цій справі рішення місцевого господарського суду та постанова апеляційного господарського суду наведеним вимогам не відповідає.

Відповідно до частини другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, отримала підтвердження під час касаційного провадження в частині неврахування судами попередніх інстанції висновків Верховного Суду про те, що зміна найменування товариства не свідчить про припинення суб?єкта господарювання як юридичної особи та не тягне за собою правонаступництва, оскільки не має наслідком появу нового учасника цивільних відносин, що у розумінні пункту 1 частини третьої статті 310 цього Кодексу в сукупності з відсутністю всебічного, повного та об`єктивного дослідження судами попередніх інстанцій зібраних у справі доказів є підставою для скасування оскаржуваних рішення та постанови та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно врахувати наведене, перевірити доводи учасників справи, повно дослідити наявні в матеріалах справи докази, на підставі яких встановити істотні для справи обставини, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Зокрема, але не виключно, суду першої інстанції під час нового розгляду необхідно перевірити наведений позивачем розрахунок заборгованості за договором на відповідність його вимогам законодавства та умовам договору, а також можливість застосування солідарної відповідальності відповідачів, встановити волевиявлення фізичної особи ОСОБА_1 на укладення договору поруки та обсяг відповідальності поручителя тощо.

7. Висновки Верховного Суду

Згідно з частиною 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

За змістом пункту 2 частини1 статті 308 статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Згідно з частиною 3 статті 310 цього Кодексу підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

За наведених обставин колегія суддів вважає висновки судів попередніх інстанцій передчасним, зробленими без дослідження всіх зібраних у справі доказів, тому рішення і постанову належить скасувати, а справу - передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

8. Судові витрати

Відповідно до статті 315 Господарського процесуального кодексу України у постанові суду касаційної інстанції повинен бути зазначений розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що в даному випадку справа передається на розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 02.10.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 у справі № 922/1668/16 скасувати.

3. Справу № 922/1668/19 направити на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

4. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді О. Мамалуй

В. Студенець