ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
24 грудня 2020 рокуСправа № 921/800/20
Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденка О.В. розглянувши заяву Приватного підприємства "Онікс" №б/н (вх. №939) від 22.12.2020 про забезпечення позову до пред`явлення позову
особи, щодо яких вживаються заходи забезпечення позову:
без виклику представників сторін
22.12.2020 ПП "Онікс" звернулось до Господарського суду Тернопільської області із заявою, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:
- накладення арешту на цілі споруди силосних ям, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ;
- заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії, спрямовані на зміну стану чи руйнування цілих споруд силосних ям, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .
В обґрунтування підстав для забезпечення позову заявник зазначає, що, отримавши інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (довідка №236740628), йому стало відомо що:
Разом з тим, як стверджує заявник, у судових рішеннях (копії судових рішень долучено до зави про забезпечення позову) вже встановлено, що проведеною реорганізацією ТВ "Поділля" правонаступником усіх майнових та немайнових його прав є ПП "Онікс".
При реорганізації Товариство власників "Поділля" передало, а ПП "Онікс" прийняло згідно передавального акту від 31.10.2007 та Акту передачі від 21.01.2008 основні засоби, вартість яких становить 2815591 грн, в тому числі цілі споруди силосних ям, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , а саме силосна яма №1 с. Петриків та силосна яма №2 від с. Петриків.
Крім цього, 17.09.1995 Тернопільська районна рада відповідно до свого рішення від 31.08.1995 передала Агрофірмі "Поділля" у колективну власність 1750,6 га землі для сільськогосподарського використання, про що видала відповідний Державний акт на право колективної власності на землю серії ТР №0095. Також, підприємство зазначає, що в Експлікації земельних угідь до Проекту роздержавлення і приватизації земель вказана земельна ділянка під громадськими будівлями площею 0,4 га, яка відноситься до земель колективної власності та належить Агрофірмі "Поділля" (ТВ "Поділля"), правонаступником якої є ПП "Онікс".
Розглянувши заяву Приватного підприємства "Онікс" про забезпечення позову, дослідивши надані заявником до заяви про забезпечення позову документи, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин першої та другої статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
За приписами частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з частиною четвертою статті 137 Господарського процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Як вбачається із заяви, предметом майбутнього позову заявник визначив наступні матеріально-правові вимоги:
- скасувати право власності, зареєстроване за ОСОБА_1 на цілі споруди силосних ям, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ;
- витребувати на користь ПП "Онікс" цілі споруди силосних ям, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .
Із наданих суду матеріалів слідує, що на підставі договору №1 від 11.02.2020 року та акту прийому - передачі від цього ж числа, спірна земельна ділянка органом місцевого самоврядування передана в оренду приватному підприємцю Лядецькому Едуарду Петровичу. На даній земельній ділянці розміщене нерухоме майно - будівля силосних ям (п.2 договору). Право власності на цей об`єкт нерухомості зареєстроване за ОСОБА_1 05.07.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Суд звертає увагу на те, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість майбутнього позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.
Враховуючи те, що у даному випадку позивач має намір звернутися до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (наведена правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).
Отже, враховуючи намір позивача звернутися до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, а достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідачів на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю на момент виконання рішення є умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру, а тому відсутні правові підстави для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку та розташовані на ній об`єкти нерухомості. Наведена правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.07.2020 у справі №918/194/19.
На переконання суду, вжиття саме цих заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору та в разі задоволення позову-забезпечить можливість відновлення його порушеного права. Тоді, як, невжиття зазначених заходів може утруднити та зробити неможливим виконання рішення господарського суду у майбутньому.
Згідно із статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У відповідності до приписів статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.
Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заява ПП "Онікс" про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, і виключно для запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача на час вирішення спору.
При цьому суд зазначає, що в силу ч.3 статті 138 ГПК України, заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 74, 136-140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
1. Заяву Приватного підприємства "Онікс" №б/н (вх. №939) від 22.12.2020 про забезпечення позову задовольнити частково.
3. Заборонити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент
Інформація заборонена для оприлюднення згідно з пунктом чотири частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень"
номер НОМЕР_1 ) вчиняти будь-які дії, спрямовані на зміну стану чи руйнування споруд силосних ям, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .
4. У решті вимог відмовити.
5. Ця ухвала є виконавчим документом та набирає законної сили з моменту її підписання суддею, тобто з 24.12.2020.
6. Строк пред`явлення даної ухвали Господарського суду Тернопільської області до виконання становить три роки, тобто до 25.12.2023.
Боржник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ).
7. Копію ухвали надіслати рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення:
- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .
Ухвала відповідно до ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий господарський суд.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя О.В. Руденко