ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 рокуСправа № 912/3426/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Комунального підприємства "Теплоенергетик"

до відповідача: Новенської селищної ради

про стягнення 291 094,08 грн

Представники:

від позивача - Гусєв О.М., адвокат, довіреність № 25 від 07.10.2019;

від відповідача - участі не брали.

Встановив: до Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Комунального підприємства "Теплоенергетик" до Новенської селищної ради про стягнення боргу у сумі 291 094,08 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що з відповідачем у лютому-квітні 2020 року склались фактичні договірні відносини щодо надання послуг з постачання теплової енергії на загальну суму 291 094,08 грн, яку останній не сплатив на користь Комунального підприємства "Теплоенергетик".

Ухвалою від 28.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначено на 02.12.2020.

Судове засідання, призначене на 02.12.2020, не відбулось у зв`язку з тим, що суддя Вавренюк Л.С., в провадженні якої перебуває дана справа з 23.11.2020 по 08.12.2020 включно була тимчасово непрацездатна.

Ухвалою суду від 10.12.2020 судове засідання призначено на 21.12.2020.

У судовому засіданні 21.12.2020 протокольною ухвалою, на підставі ч.5 ст.161 ГПК, надано дозвіл позивачу подати письмові пояснення щодо наявності та змісту рішень, та, на підставі, ч.2 ст.216 ГПК України, оголошено перерву в судовому засіданні до 23.12.2020.

У судовому засіданні 23.12.2020 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач участі у судовому засіданні 23.12.2020 не брав.

Господарський суд вжив всіх заходів для повідомлення відповідача про дату, час і місце проведення судового засідання, направляючи ухвали господарського суду про порушення провадження у справі за місцем реєстрації відповідача та на офіційну електронну пошту (а.с. 47, 50).

Господарський суд приймає до уваги, що Новенська селищна рада, мала можливість отримати інформацію по справі, що розглядається, на сторінці Господарського суду Кіровоградської області на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://kr.arbitr.gov.ua, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомленим про призначене судове засідання належним чином.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

31.01.2019 між Новенською селищною радою (Замовник) та КП "Теплоенергетик" (Учасник) укладено договір №27 про закупівлю послуг за державні кошти (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 позивач зобов`язується у 2019 році надати відповідачу послуги: код ДК 021:2015 -0932 Пара, гаряча вода та пов`язана продукція (централізоване постачання теплової енергії (а.с. 6-9).

Ціна цього Договору становить 2 507 450,00 грн, у тому числі ПДВ 417 908,00 грн. Ціна Договору може змінюватись у разі зміни тарифу на послуги теплопостачання п.п. 3.1., 3.3 Договору).

Розрахунки за використану Замовником теплову енергію здійснюються щомісяця згідно виставлених рахунків та актів виконаних послуг (п. 4.1 Договору).

Замовник сплачує вартість теплової енергії згідно діючих тарифів протягом поточного місяця, але не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 4.2. Договору).

За наявності заборгованості у Споживача за цим договором Теплопостачальна організація має право зараховувати кошти, що надійшли від Споживача, як погашення заборгованості за спожиту теплову енергію, що постачалась в минулі періоди за цим договором, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості, незалежно від зазначеного в платіжному дорученні призначення платежу (п. 4.3 Договору).

Відповідно до п. 6.1.1 Договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за спожиту теплову енергію в установлений договором термін.

Пунктом 7.3.1 Договору Замовник несе відповідальність за своєчасне внесення платежів за надані послуги.

Договір підписано та скріплено повноважними представниками сторін.

20.02.2020 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № 4, згідно якої сторони дійшли згоди збільшити обсяги закупівлі на 292 890,79 грн, що не перевищує 20% суми, визначеної у договорі, укладеному у 2019 році та внести зміни до п. 3.4 Договору виклавши його в наступній редакції: "Платіжні зобов`язання Замовника по договору виникають в межах відповідного бюджетного призначення на 2020 рік, а саме на суму 292 890,79 грн. Загальна сума Договору складає 1 757 344,76 грн (а.с. 10).

Додаткова угода підписано та скріплено повноважними представниками сторін.

Рішенням виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького "Про встановлення КП "Теплоенергетик" тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання від 09.10.2019 № 580, встановлено КП "Теплоенергетик" тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання для бюджетних установ у розмірі 2233,85 грн/Гкал (з ПДВ) (а.с. 11).

Відповідно до акту готовності до опалювального періоду, складеного представником КП "Теплоенергетик" 30.09.2019, житловий будинок за адресою: вул. Металургів 3, в якому знаходиться приміщення відповідача, готовий до опалювального сезону 2019-2020 (а.с. 12).

Позивачем надано послуги по постачанню теплової енергії у січні 2020 року на суму 250 757,94 грн згідно рахунку - фактури № СФ- 0000015 від 31.01.2020; у лютому 2020 на суму 221 374,56 грн згідно рахунку - фактури № СФ- 0000085 від 26.02.2020; у березні 2020 на суму 80 865,40 грн згідно рахунку - фактури № СФ- 0000169 від 31.03.2020; у квітні 2020 на суму 16 999,62 грн згідно рахунку - фактури № СФ- 0000233 від 15.04.2020 (а.с. 16, 21, 27, 33).

З метою врегулювання спору в досудовому порядку позивачем направлялись на адресу відповідача лист "Про надання рахунку за теплопостачання" від 27.02.2020 № 6/4.03 КП "Теплоенергетик" та надало відповідачу рахунок-фактуру № СФ-0000085 від 26.02.2020 та акти здачі-прийняття робіт (пооб`єктно) за лютий 2020 року (далі - лист від 27.02.2020, а.с. 13, 21-26).

Станом на день подання позову, відповідач оплату за рахунком-фактурою №СФ-0000085 від 26.02.2020 не здійснив, акти здачі-прийняття робіт не підписано, відповідь на лист від 27.02.2020 не надано.

Листом від 30.09.2020 №16-2011/07 "Про надання актів звіряння" позивач КП "Теплоенергетик" надало відповідачу акт звірки взаємних розрахунків за період: 9 місяців 2020 року між КП "Теплоенергетик" та Новенською селищною радою за договором від 31.01.2019 № 27 (далі - лист від 30.09.2020, а.с. 37, 38).

У відповідь на лист позивача від 30.09.2020 відповідач надав лист "Про підписання актів звіряння" від 19.10.2020 № 911/01-09, у якому зазначив, що Новенська селищна рада не має можливості підписати акти звіряння розрахунків по теплопостачанню, у зв`язку з тим, що між сторонами не було укладено договір про надання послуги з теплопостачання та уточнив, що послуга з теплопостачання надавалась, отримана у повному обсязі, але не була оплачена, у зв`язку із відсутністю договірних відносин (а.с. 14).

Рахунки № СФ-0000169 від 31.03.2020 (за березень 2020), № СФ-0000233 від 15.04.2020 (за квітень 2020) та відповідні акти наданих послуг (пооб`єктно) також надавались відповідачу, але не оплачені та не підписані зі сторони відповідача (а.с. 27, 33).

Позивач стверджує, що протягом січня-квітня 2020 року позивач надав відповідачу послуги з теплопостачання на загальну суму 569 997,51 грн, зокрема: у січні 2020 - 250 757,94 грн, у лютому 2020 - 221 374,56 грн, у березні 2020 - 80 865,39 грн, у квітні 2020 - 16 999,62 грн.

Отже, за Договором, з урахуванням додаткової угоди №4, відповідачем 28.02.2020 сплачено 278 903,43 грн за послуги з теплопостачання за січень 2020 року повністю та частково за лютий 2020.

Таким чином, між позивачем та відповідачем у лютому-квітні 2020 року склались фактичні договірні відносини по наданню послуг з постачання теплової енергії на загальну суму 291 094,08 грн (569 997,51 - 278 903,43), яку відповідач не сплатив позивачу, чим, на думку позивача, порушив вимоги ст. 526 Цивільного Кодексу України.

У зв`язку з невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

При вирішення даного спору господарський суд враховує наступне.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст.ст. 4, 173-175, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України. Також відносини у сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про теплопостачання", Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (далі - правила № 1198), Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (далі - правила № 830) та іншими нормативно-правовими актами України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ст. 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За приписами ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Закон України "Про житлово-комунальні послуги" визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

За змістом ст.ст. 1, 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуга з постачання теплової енергії є одним із видів комунальних послуг.

Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Статтями 7, 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, і з урахуванням вказаних положень Закону позивач є виконавцем житлово-комунальних послуг, а відповідач є їх споживачем.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Цей обов`язок відповідає зустрічному обов`язку виконавця, визначеному п. 2 ч. 2 ст. 8 цього Закону - готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг, з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до ст.ст. 1, 19 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Вироблена теплова енергія постачається споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Укладання договору на постачання теплової енергії передбачено і ст.ст. 24 і 25 Закону України "Про теплопостачання" та є обов`язковим для сторін на підставі закону.

Приписами ст. 25 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що теплогенеруюча, теплотранспортна та теплопостачальна організації мають право укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами,

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" основними обов`язками споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії, додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Отже, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основним обов`язком споживача теплової енергії. З огляду на зазначене, судом не приймаються доводи відповідача, щодо неможливості своєчасної оплати за прийнятті послуги у зв`язку з відсутністю договірних відносин.

За приписами ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Аналогічне визначення міститься у ст. 1 Закону України "Про теплопостачання".

Згідно з п.п. 4 та 14 Правил № 1198, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Крім цього, у ч. 5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зазначено, що відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Згідно із вищенаведених норм чинного законодавства слідує, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з виконавцем послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній, зокрема у постановах від 25.11.2014 у справі № 3-184-гс14 та від 20.04.2016 у справі № 6-2951 цс 15, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до п. 37 Правил № 830 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

Як встановлено господарським судом, договір постачання теплової енергії між позивачем та відповідачем укладено не було, а отже під час розрахунків застосовується термін оплати вказаний у п. 37 Правил № 830.

Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати за послуги теплопостачання не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в розмірі 291 094,08 грн.

Таким чином, відповідачем підлягає відшкодуванню позивачу заборгованість у розмірі 291 094,08 грн за наданні послуги з постачання теплової енергії.

Відповідачем докази погашення заборгованості за отримані послуги господарському суду не надані, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Господарський суд, звертає увагу про те, що в поданому листі від 19.10.2020 відповідачем не заперечується отримання послуг з теплопостачання в повному обсязі, а отже і існування заборгованості перед позивачем в сумі 291 094,08 грн за спожиту теплову енергію за Договором (а.с. 14).

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг з урахуванням того факту, що прийняття та користування наданими послугами в повному обсязі визнано самим відповідачем у листі від 19.10.2020 №911/01-09 (а.с.14), а тому позовні вимоги КП "Теплоенергетик" про стягнення з Новенської селищної ради боргу в розмірі 291 094,08 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Новенської селищної ради (25491, м. Кропивницький, смт. Нове, вул. Металургів, 3, ) на користь Комунального підприємства "Теплоенергетик" (25491, м. Кропивницький, вул. Ливарна, 1, ) борг у сумі 291 094,08 грн, а також судовий збір у розмірі 4 366,41 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати:

Комунальному підприємству "Теплоенергетик" на електронну пошту: ;

Новенській селищній раді на електронну пошту: .

Дата складення повного рішення 24.12.2020.

Суддя Л.С. Вавренюк