ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2020 Справа № 917/1581/20

Суддя Киричук О.А. при секретарі судового засідання Тертичній О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Лубенський м`ясокомбінат

до Акціонерного товариства Полтаваобленерго

про стягнення 107517,20 грн.

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Лубенський м`ясокомбінат звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Акціонерного товариства Полтаваобленерго про стягнення 107517,20 грн. заборгованості за Договором про спільне використання технологічних електричних мереж №90.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач в порушення умов Договору не виконав належним чином взяті на себе договірні зобов`язання, оскільки у визначені договором строки не здійснив оплату за використання у 2019 р. технологічних електричних мереж позивача (Власника мереж), внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в сумі 107 517,20 грн., яка станом на час звернення до суду із даним позовом не погашена.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2020р. даний позов був переданий на розгляд судді Киричуку О.А.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін (без проведення судового засідання), запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

Сторони були належним чином та завчасно повідомлені про покладені на них обов`язки, про що свідчать матеріали справи.

11.11.2020 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 12514).

12.11.2020 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він проти позову заперечив (вх. № 12560).

Крім того, відповідач у відзиві просив розглядати справу у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, вирішив відмовити в його задоволенні, виходячи з наступного.

Положеннями частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Пунктами 1, 2 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами, зокрема, є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 6 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи те, що предметом даного спору є стягнення з відповідача суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, яке викладене у відзиві.

23.11.2020 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 12966).

23.11.20 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 12990).

Інші заяви по суті не надходили.

24.11.20 від відповідача надійшла заява, а якій відповідач повідомив суд, що станом на 21.11.20 заборгованість, яку позивач просить стягнути за даним позовом, відповідачем не сплачена.

Судом враховано, що за ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В зв`язку з установленням карантину на усій території України, для забезпечення процесуальних прав сторін, прийняття рішення судом відкладалося.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

01 липня 2009 року між ТОВ Лубенський м`ясокомбінат (Власник мереж) (Позивач) та ВАТ Полтаваобленерго (Користувач) (Відповідач) укладено Договір про спільне використання технологічних електричних мереж №90 (далі за текстом - Договір).

Згідно з пунктом 1.1. Договору Власник мереж зобов`язується забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок Користувача або інших суб`єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує Користувач, а Користувач своєчасно сплачувати вартість послуг Власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього договору.

Відповідно до пункту 3.1. Договору Власник мереж має право на отримання від користувача плати за спільне використання технологічних електричних мереж, визначеної відповідно до Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою НКРЕ від 12.06.2008 р. №691 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.08.2008 р. за №732/15423.

У відповідності до пункту 4.1. Договору Користувач зобов`язується здійснювати оплату за використання електричних мереж Власника мереж за розрахунковий період. Розрахунок плати за використання електричних мереж власника мереж здійснюється згідно з додатком Порядок розрахунку оплати обгрунтованих витрат споживача на передачу електричної енергії.

Плата за використання електричних мереж Власника мереж вноситься Користувачем на підставі рахунка, одержаного від власника мереж. Тривалість періоду для оплати отриманого рахунка становить 10 днів.

Згідно з пунктом 7.3. Договору Вартість послуг Власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання визначається за кошторисом згідно з додатком Порядок розрахунку оплати обгрунтованих витрат споживача на передачу електричної енергії.

У пункті 7.4. Договору зазначено, що оплата Користувачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється окремим платіжним дорученням на підставі виставленого Власником мереж рахунка в 10-денний термін з дати отримання рахунка та умовами, викладеними в додатку Порядок розрахунку оплати обґрунтованих витрат споживача на передачу електричної енергії.

Позивач зазначає, що у 2019 році відповідно до умов Договору ТОВ Лубенський м`ясокомбінат було надано АТ Полтаваобленерго послуги зі спільного використання технологічних електричних мереж.

За Кошторисом витрат на утримання технологічних електричних мереж основного споживача за 2019 рік, затвердженого НКРЕКП у Полтавській області 09.04.2020 року та згідно з додатком «Порядок розрахунку оплати обгрунтованих витрат споживача на передачу електричної енергії», ТОВ «Лубенський м`ясокомбінат» проведено Розрахунок відшкодування частини обґрунтованих річних витрат на утримання технологічних електричних мереж ТОВ «Лубенський м`ясокомбінат» за 2019 рік.

Згідно з вказаним розрахунком частина річних витрат на утримання технологічних електричних мереж споживача, які відповідно до однолінійної схеми використовуються для передачі електричної енергії становить 107 517,20 грн. в тому числі ПДВ 17 919,53 грн.

Позивач зазначає, що 17.06.2020 року на виконання умов Договору листом 16/06-1 від 16.06.2020р. на адресу Відповідача було направлено вказаний розрахунок, а також Рахунок-фактуру на оплату послуг зі спільного використання технологічних електричних мереж за вказаним Договором у 2019 році.

За твердженням позивача, відповідач в порушення умов Договору не виконав належним чином взяті на себе договірні зобов`язання, оскільки у визначені договором строки не здійснив оплату за використання у 2019 р. технологічних електричних мереж позивача (Власника мереж), внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в сумі 107 517,20 грн., яка станом на час звернення до суду із даним позовом не погашена.

Оскільки відповідачем не було здійснено оплату за використання у 2019 р. технологічних електричних мереж позивача (Власника мереж), позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 107517,20 грн. заборгованості за Договором про спільне використання технологічних електричних мереж №90.

Заперечуючи проти позову відповідач вказав на наступні обставини:

1. Між АТПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО з одного боку та ТОВ Лубенський м`ясокомбінат (Споживач) з іншого боку 26.01.2017 було укладено Договір про постачання електричної енергії № 1194 (надалі - Договір про постачання №1194).

Для укладення вказаного Договору про постачання споживач ТОВ Лубенський м`ясокомбінат надав Договір оренди електричних мереж та електропідстанції ТП-1 від 11.11.2016, укладеного між ТОВ Лубенський м`ясокомбінат (Орендодавець) та Комунальним підприємством "Лубни-водоканал" Лубенської міської ради Полтавської області (Орендар).

За цим Договором оренди були врегульовані правові відносини, пов`язані з передачею власником у строкове платне користування КП „Лубни-водоканал" технологічних електричних мереж. Відповідно п.1.1 вказаного Договору оренди за правом користування КП „Лубни-водоканал" стати належати електроустановки, призначені для передачі електричної енергії.

До Договору про постачання був належно оформлений та підписаний з боку ТОВ (Лубенський м`ясокомбінат Додаток №6 А.1 Однолінійна схема, де визначено: Основний споживач (власник електричних мереж): КП "Лубни-водоканал".

До Договору про постачання були належно оформлені та підписані з боку ТОВ Лубним`ясо Додатки №7 А.1 Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, де визначено: Основний споживач (Власник мереж): КП "Лубни-водоканал" та споживач (субспоживач) ТОВ Лубним`ясо. За цим Додатком відповідальность за стан та обслуговування вказаних електроустановок була покладена на КП „Лубни-водоканал.

Також, за вказаною адресою: м.Лубни. вул.Індустріальній.9 (територія м`ясокомбінату. ТП-1) між AT ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО з одного боку та Комунальним підприємством.Лубни-водоканал" Лубенської міської ради Полтавської області (Споживач) з іншого боку 26 січня 2017 року було укладено Договір про постачання електричної енергії №1270 (надалі - Договір про постачання №1270). До Договору про постачання були належно оформлені та підписані з боку ТОВ Лубним`ясо Додаток №6.42 Однолінійна схема, де визначено: Основний споживач (Власник електричних мереж): КП „Лубни-водоканал".

До Договору про постачання були належно оформлені та підписані з боку ТОВ "Лубним`ясо" Додатки №7. А.1. Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, де визначено: Основний споживач (Власник мереж): КП "Лубни-водоканал" та споживач (субспоживач) ТОВ Лубним`ясо (копію - надаємо до матеріалів справи).

За цим додатком відповідальність за стан та обслуговування вказаних електроустановок була покладена на КП "Лубни-водоканал", оскільки межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності з КП Лубни-водоканал встановлені у місці приєднання КЛ-10кВ в ком.17 ПС Лубни-місто 110/10кВ та в ком.14 ПС Лубни-район 110/35/10кВ. підтверджені додатками №6. №7 чинного Договору, укладеного з КП Лубни-водоканал Лубенської міської ради Полтавської області.

За вказаного, відповідач вказує, що наведені докази підтверджують факт, що саме КП "Лубни-водоканал" є власником електричних мереж у розумінні, визначеному абз 8 п.п. 1.1.2. p. І. ПРРЕЕ. та у розумінні визначеному абз.1. пп. 1.2. Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж.

Таким чином, робить висновок відповідач, кількість кабельних електричних мереж спільного використання, вказана у Розрахунку відшкодування частини обгрунтованих річних витрат на утримання технологічних електричних мереж, згідно фактичного розташування електричних мереж та згідно вказаних договорів з додатками, знаходяться до межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності ТОВ "Лубенський м`ясокомбінат.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відсутні мережі спільного використання та витрати по їх утриманню AT ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО не вбачає будь-яких підстав для відшкодування на утримання технологічних електричних мереж власнику ТОВ Лубенський м ясокомбінат.

2. 27 грудня 2018 року ТОВ Лубенський м`ясокомбінат (Споживач) було підписано заяву-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. Таким чином ТОВ Лубенський м`ясокомбінат з 01.01.2019 приєдналося до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (далі - Договору з розподілу) в цілому, розміщеного на офіційному веб-сайті АТПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО шляхом підписання заяви-приєднання.

Межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності за вказаним Договором з розподілу встановлені на вхідних клемах перших комутаційних апаратів захисту у ком.10. ком.12. ком.3, ком.13 РП-10кВ, що підтверджено додатками №6, №7 чинного Договору з розподілу № 21701194.

Межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності з КП Лубни-водоканал встановлені у місці приєднання КЛ-ЮкВ у ком.17 ПС Лубни-місто 110/ЮкВ та в ком.14 ПС Лубни-район 110/35/10кВ, що підтверджено Додатками №6. №7 чинного Договору з розподілу №21701194. Для укладення цього Договору з розподілу, споживач ТОВ Лубенський м`ясокомбінат надав Договір оренди електричних мереж та електропідстанції ТП-1 від 11.11.2016, який укладений між ТОВЛубенський м`ясокомбінат (Орендодавець) та Комунальним підприємством ".Лубни-водоканал" Лубенської міської ради Полтавської області.

За цим Договором оренди були врегульовані правові відносини, пов`язані з передачею власником у строкове платне користування КП ..Лубни-водоканал' технологічних електричних мереж. Відповідно п.1.1 вказаного Договору оренди за правом користування КП,.Лубни-водоканал" стали належати електроустановки, призначені для передачі електричної енергії.

За твердженням відповідача, вказані у Розрахунку відшкодування частини обґрунтованих річних витрат на утримання технологічних електричних мереж технологічні кабельні електричні мережі спільного використання, які також є предметом Договору про спільне використання технологічних електромереж від 01.07.2009 № 90, згідно фактичного розташування та відповідно до Додатків вказаних договорів знаходяться до межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності ТОВ Лубенський м`ясокомбінат.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відсутні мережі спільного використання та витрати по їх утриманню АТ ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО не вбачає будь-яких підстав для відшкодування на утримання технологічних електричних мереж власнику ТОВ Лубенський м ясокомбінат.

3. 16.06.2020 ТОВ Лубенський м`ясокомбінат направив до АТ ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО лист № 16/06-1 з додатками щодо витрат на утримання технологічних електричних мереж (вх. №6005 від 16.06.2020).

За твердженням відповідача, вказані у цьому листі додатки містили недоліки, грубі помилки, та посилання на нормативні акти, які на момент оформлення цих додатків втратили чинність, а саме:

а) Кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж Продовження додатку №4 до Договору про спільне використання технологічних електричних мереж №90 від 01.07.2009 (надалі - Кошторис), який не відповідає чинним вимогам Правил ПРРЕЕ та Методиці обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 12 червня 2008 року N 691 (надалі - Методиці обрахування плати), виходячи з наступного:

Кошторис не містить належних підтверджень бухгалтерськими документами про фактичні витрати на здійснення цієї діяльності впродовж базового періоду, що передбачено п.2.5.4. Правил ПРРЕЕ.

Кошторис оформлений та підписаний тільки однією особою - Козловою Н.І. (підпис поставлено за керівника, за головного бухгалтера, за особу, яка склала вказаний кошторис). Неналежне оформлення фінансового документа підтверджує відсутність ведення окремого бухгалтерського обліку витрат, як передбачено п.1.7. Методики обрахування плати: Власник мереж має вести окремий бухгалтерський облік витрат, пов`язаних з утриманням та експлуатацією технологічних електричних мереж спільного використання.

Кошти, отримані власником електричних мереж як плату за спільне використання технологічних електричних мереж, обліковуються окремо та використовуються виключно на утримання цих мереж у належному технічному стані та їх експлуатацію.

Кошторис не містить доданих розшифровок усіх статей витрат, бухгалтерських документів про фактичні витрати, що безпосередньо стосуються цього виду діяльності за попередній базовий період, як передбачено п.1.8. Методики обрахування плати: Для підтвердження величини обгрунтованих витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання за розрахунковий період (базовий період) власник мереж складає кошторис витрат (без податку на додану вартість) на підставі бухгалтерських документів про фактичні витрати, що безпосередньо стосуються цього виду діяльності за попередній базовий період

Кошторис містить посилання на п. 6.32. п. 6.29 ПКЕЕ, які на момент складання кошторису втратили чинність.

Відповідно до вимог абз.7 п.2.5.4. Правил ПРРЕЕ цей Кошторис погоджений структурним підрозділом Регулятора на відповідній території не належним чином.

Також, відсутні документи, які підтверджують дату подання оформленого Кошторису до структурного підрозділу Регулятора на відповідній території та термін розгляду структурним підрозділом НКРЕКП у Полтавській області, як передбачено ч.3. п.2.5 Методики обрахування плати, що Кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання та/або зміни до нього розглядаються відповідним структурним підрозділом НКРЕКП на території не більше 30 календарних днів.

Крім того, відсутні документи, які підтверджують вчасне, протягом 30 календарних днів від дати погодження, подання Кошторису АТПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО та/або до структурного підрозділу. ОСР - Лубенської філії АТПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО, як невід`ємний додатком до Договору про спільне використання технологічних електричних мереж №90 від 01.07.2009 р., як передбачено ч,4. п.2.5. Методики обрахування плати: Узгоджений зі структурним підрозділом НКРЕКП на території кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання (та/або зміни до нього), який є невід`ємним додатком до договору про спільне використання технологічних електричних мереж, укладеного згідно з ПКЕЕ. подається електропередавальній організації власником мереж (його уповноваженою особою) протягом 30 календарних днів від дати погодження безпосередньо або поштовим зв`язком (рекомендованим листом з повідомленням про вручення).

б) Рахунок-фактура №4 від 16.06.2020 р. на суму 107517.20 грн. оформлено в строк, що перевищує 30 календарних днів від дати погодження кошторису.

в) Розрахунок відшкодування частини обгрунтованих річних витрат на утримання технологічних електричних мереж Продовження додатку №4 до Договору про спільне використання технологічних електричних мереж №90 від 01.07.2009 (надалі - Розрахунок) не містить узгодження з ОСР на відповідній території, підпис начальника Лубенської філії АТ ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО - відсутній. Позивач не надав підтвердження щодо подання цього розрахунку на узгодження з ОСР - Лубенською філією АТ ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО.

Враховуючи наведене, посилання на Правила ПКЕЕ, які на момент складання цього кошторису втратили чинність, АТ ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО вважає, що ТОВ Лубенський м`ясокомбінат під час складання кошторису не виконав вимоги п.2.7. Методики, яким чітко передбачено: Під час складення кошторису витрат та/або змін до нього власник мереж має дотримуватись відсоткового співвідношення операційних витрат, які включаються до кошторису витрат, наведеного у додатку 1 до Методики.

АТ ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО вважає, що затверджений НКРЕКП цей Кошторис витрат не відповідає вказаній Методиці.

З огляду на наведені обставини, відповідач вказав, що позовні вимоги ТОВ Лубенський м"ясокомбінат є незаконними та необгрунтованими, а тому ТОВ Лубенський м`ясокомбінат у позові про стягнення 107517,20 грн. повинно бути відмовлено.

У відповіді на відзив позивач вказав на наступні обставини:

- Щодо твердження про те, ТОВ Лубенський м`ясокомбінат не має права на відшкодування витрат на передачу електричної енергії за Договором №90 від 01.07.2009р. про спільне використання технологічних електричних мереж (далі - Договір №90), оскільки Власником електричних мереж є КП Лубни-водоканал.

З таким твердженням не погоджується з огляду на те, що Договір оренди електричних мереж та електропідстанції ТП-1, на який посилається Відповідач, укладений між ТОВ Лубенський м`ясокомбінат та КГІ Лубни-водоканал ще 11.11.2016 року і його умовами визначено, що Орендодавець (ТОВ Лубенський м`ясокомбінат) має право на відшкодування від ВАТ Полтаваобленерго та своїх субспоживачів всіх витрат по спільному використанню електромереж, як власник цих мереж, а Орендар (КП Лубни-водоканал) зобов`язаний усувати пошкодження та несправності комунікацій об`єкта оренди в розмірі 50% загальної суми витрат на ремонт.

Наявність договору про постачання електричної енергії № 1194 разом з додатками, на який також посилається Відповідач, що укладено між ТОВ Лубенський м`ясокомбінат та АТ Полтаваобленерго, не змінює обов"язок здійснювати на користь ТОВ Лубенського м`ясокомбінату відшкодування витрат по спільному використанню електромереж згідно Договору №90 в повному обсязі. При цьому, до травня 2020 року Відповідач не висловлював жодних зауважень щодо зміни Власника технологічних електричних мереж спільного використання та/або зміни меж балансової належності вказаних мереж. Будь які зміни щодо меж балансової належності та експлуатаційної відповідальності ТОВ Лубенський м`ясокомбінат до Договору №90 Сторонами цього договору не вносилися.

Тобто, АТ Полтаваобленерго, з метою отримання прибутку, використовує у своїй господарській діяльності технологічні електричні мережі, які належать іншій юридичній особі. При цьому, діючи недобросовісно, намагається уникнути відшкодування Власнику мереж витрат з утримання цих технологічних електричних мереж.

2. Відповідач вважає, що Позивач, приєднавшись 01.01.2019 року до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії шляхом підписання заяви-приєднання, тим самим змінив межі балансової належності та експлуатаціної відповідальності ТОВ Лубенський м`ясокомбінат і за Договором №90, проте умови публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії не можуть змінювати або замінювати умови договору про спільне використання технологічних електричних мереж, оскільки це окремі договори не пов`язані між собою.

3. Відповідач зазначає, що Кошторис не відповідає вимогам законодавства, однак, таке твердження на думку позивача не відповідає дійсності, оскільки бланк Кошторису є продовженням додатку №4 до Договору №90. Після втрати чинності Правилами користування електричною енергією затверджених Постановою НКРЕКП №28 від 31.07.1996 року, зміни до вказаного бланку сторонами Договору не вносились. Разом з тим, сам Кошторис складений та затверджений у повній відповідності до вимог Розділу II Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженою Постановою НКРЕ 12.06.2008 за №691 та Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених Постановою НКРЕКП 14.03.2018 за №312. До того ж, п.6.32. та п. 6.29. Правил користування електричною енергією затверджених Постановою НКРЕКП №28 від 31.07.1996 року за своїм змістом практично не відрізняються від п. 2.5.6. та п. 2.5.3. Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених Постановою НКРЕКП 14.03.2018 за №312. В обох випадках встановлено, що плата за спільне використання технологічних електричних мереж визначається відповідно до методики, затвердженої Регулятором. Методика обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженою Постановою НКРЕ 12.06.2008 за №691 досі чинна.

При цьому, позивач звернув увагу суду, що в будь-якому випадку, незначні недоліки чи описки в Кошторисі, які не впливають на визначення розміру витрат на утримання технологічних електричних мереж, не можуть бути підставою для відмови в відшкодуванні таких витрат.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За своєю правовою природою Договір про спільне використання технологічних електричних мереж є договором про надання послуг.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що 01 липня 2009 року між ТОВ Лубенський м`ясокомбінат (Власник мереж) (Позивач) та ВАТ Полтаваобленерго (Користувач) (Відповідач) укладено Договір про спільне використання технологічних електричних мереж №90 (далі за текстом - Договір).

Згідно з пунктом 1.1. Договору Власник мереж зобов`язується забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок Користувача або інших суб`єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує Користувач, а Користувач своєчасно сплачувати вартість послуг Власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього договору.

Відповідно до пункту 3.1. Договору Власник мереж має право на отримання від користувача плати за спільне використання технологічних електричних мереж, визначеної відповідно до Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою НКРЕ від 12.06.2008 р. №691 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.08.2008 р. за №732/15423.

У відповідності до пункту 4.1. Договору Користувач зобов`язується здійснювати оплату за використання електричних мереж Власника мереж за розрахунковий період. Розрахунок плати за використання електричних мереж власника мереж здійснюється згідно з додатком Порядок розрахунку оплати обгрунтованих витрат споживача на передачу електричної енергії.

Плата за використання електричних мереж Власника мереж вноситься Користувачем на підставі рахунка, одержаного від власника мереж. Тривалість періоду для оплати отриманого рахунка становить 10 днів.

Згідно з пунктом 7.3. Договору Вартість послуг Власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання визначається за кошторисом згідно з додатком Порядок розрахунку оплати обгрунтованих витрат споживача на передачу електричної енергії.

Згідно наданого в матеріали справи додатку Додатку №4 даним додатком встановлюється порядок визначення та відшкодування частини витрат Власника мереж на утримання належних йому технологічних електричних мереж.

Відповідно до пункту 2 Додатку 4 фактичні обгрунтовані витрати на утримання технологічних електричних мереж відшкодовуються Власнику мереж відповідно до його Кошторису витрат або Довідки щодо втрат на здійснення цієї діяльності, які є невід`ємною частиною даного додатку.

Згідно з пунктом 3 Додатку 4 Кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж основною споживача складається на підставі бухгалтерських документів про фактичні виграш на здійснення цієї діяльності впродовж попереднього (базового) періоду. До витрат на утримання технологічних електричних мереж належать лише ті витрати, які безпосередньо стосуються вкачаного виду діяльності.

У підпункті 3.1 пункту 3 Додатку 4 зазначено, що величина втрат Власника мереж не може перевищувати величини витрат, визначених відповідно до нормативів витрат та об"ємом умовних одиниць електроустановок, які складаються за результатами діяльності електропередавальної організації, на території здійснення ліцензованої діяльності якої приєднані електроустановки Власника мереж. Розподіл витрат з метою їх відшкодування Власнику мереж визначається як добуток значення загальної величини витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання на частку від ділення між обсягами віддачі електричної енергії технологічних мереж спільного використання до обсягу надходження в мережі спільного використання.

Кошторис витрат узгоджується територіальним представництвом ІНКРЕ.

Позивач зазначає, що у 2019 році відповідно до умов Договору ТОВ Лубенський м`ясокомбінат було надано АТ Полтаваобленерго послуги зі спільного використання технологічних електричних мереж.

Факт надання Позивачем Відповідачу відповідних послуг підтверджується затвердженим 09.04.2020 року НКРЕКП у Полтавській області Кошторисом та погодженим 10 березня 2020 року ТОВ Лубенський м`ясокомбінат та ВАТ Полтаваобленерго Додатком №1 до Договору.

За Кошторисом витрат на утримання технологічних електричних мереж основного споживача за 2019 рік, затвердженого НКРЕКП у Полтавській області 09.04.2020 року та згідно з додатком Порядок розрахунку оплати обгрунтованих витрат споживача на передачу електричної енергії, ТОВ Лубенський м`ясокомбінат проведено Розрахунок відшкодування частини обґрунтованих річних витрат на утримання технологічних електричних мереж ТОВ Лубенський м`ясокомбінат за 2019 рік.

Вказаний розрахунок здійснений за формулою, яка зазначена в пункті 3 Додатку 4, пункті 2.5.6. Правил та пункті 5.2. розділу V Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженою Постановою НКРЕ 12.06.2008 за №691, на підставі даних, які містяться в затвердженому 09.04.2020 року НКРЕКП у Полтавській області Кошторисі та погодженому 10 березня 2020 року ТОВ Лубенський м`ясокомбінат та ВАТ Полтаваобленерго Додатку №1 до Договору.

Як зазначено в описовій частині рішення відповідач заперечує правильність складання ТОВ Лубенський м`ясокомбінат Кошторису та Розрахунку відшкодування частини обґрунтованих річних витрат на утримання технологічних електричних мереж за 2019 рік.

Так, відповідач вказує, що затверджений НКРЕКП Кошторис витрат не відповідає чинним вимогам Правил ПРРЕЕ та Методиці обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 12 червня 2008 року N 691 (надалі - Методиці обрахування плати).

Зокрема, відповідач вказав на наступні порушення:

- Кошторис не містить належних підтверджень бухгалтерськими документами про фактичні витрати на здійснення цієї діяльності впродовж базового періоду, що передбачено п.2.5.4. Правил ПРРЕЕ.

Кошторис оформлений та підписаний тільки однією особою - Козловою Н.І. (підпис поставлено за керівника, за головного бухгалтера, за особу, яка склала вказаний кошторис). Неналежне оформлення фінансового документа підтверджує відсутність ведення окремого бухгалтерського обліку витрат, як передбачено п.1.7. Методики обрахування плати: «Власник мереж має вести окремий бухгалтерський облік витрат, пов`язаних з утриманням та експлуатацією технологічних електричних мереж спільного використання.

Кошти, отримані власником електричних мереж як плату за спільне використання технологічних електричних мереж, обліковуються окремо та використовуються виключно на утримання цих мереж у належному технічному стані та їх експлуатацію.

Кошторис не містить доданих розшифровок усіх статей витрат, бухгалтерських документів про фактичні витрати, що безпосередньо стосуються цього виду діяльності за попередній базовий період, як передбачено п.1.8. Методики обрахування плати: «Для підтвердження величини обгрунтованих витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання за розрахунковий період (базовий період) власник мереж складає кошторис витрат (без податку на додану вартість) на підставі бухгалтерських документів про фактичні витрати, що безпосередньо стосуються цього виду діяльності за попередній базовий період»;

Кошторис містить посилання на п. 6.32. та п. 6.29. Правил користування електричною енергією затверджених Постановою НКРЕКП №28 від 31.07.1996 року, яка на момент складання Кошторису втратила чинність.

Відповідно до вимог абз.7 п.2.5.4. Правил ПРРЕЕ цей Кошторис погоджений структурним підрозділом Регулятора на відповідній території не належним чином.

Також, відсутні документи, які підтверджують дату подання оформленого Кошторису до структурного підрозділу Регулятора на відповідній території та термін розгляду структурним підрозділом НКРЕКП у Полтавській області, як передбачено ч.З. п.2.5 Методики обрахування плати, що Кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання та/або зміни до нього розглядаються відповідним структурним підрозділом НКРЕКП на території не більше 30 календарних днів.

Що зазначених вище посилань відповідача суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що 16 березня 2020 року листом №16-03/5 ТОВ «Лубенський м`ясокомбінат» направило на адресу НКРЕКП у Полтавській області вказаний Кошторис разом з оригіналами та завіреними копіями наступних документів: Договір з АТ «Полтаваобленерго» (про спільне використання технологічних електричних мереж), Додаток №1 до Договору про приєднані потужності електроустановок на межі балансової належності, Однолінійна схема, Перелік об`єктів технологічних електричних мереж Розрахунок умовних одиниць по мережах спільного використання Кошторис витрат на утримання мереж Розрахунок відшкодування частини витрат, Документи, що підтверджують витрати та бухгалтерські довідки.

09 квітня 2020 року, у встановлений законом строк, НКРЕКП у Полтавській області узгоджено вказаний Кошторис.

06 травня 2020 року затверджений Кошторис на утримання технологічних електричних мереж та розрахунок відшкодування частини витрат цінним листом було надіслано на адресу АТ «Полтаваобленерго». Вказаний лист отриманий Відповідачем 12 травня 2020 року.

Вказане спростовує посилання відповідача на те, що ТОВ «Лубенський м`ясокомбінат» не подав Кошторис АТ «Полтаваобленерго» вчасно, протягом 30 днів з дати погодження.

Щодо посилань відповідача на те, що Кошторис містить посилання на п. 6.32. та п. 6.29. Правил користування електричною енергією затверджених Постановою НКРЕКП №28 від 31.07.1996 року, яка на момент складання Кошторису втратила чинність, суд приймає до уваги таке.

Бланк Кошторису є продовженням додатку №4 до Договору №90.

Відомості про те, що після втрати чинності Правилами користування електричною енергією затверджених Постановою НКРЕКП №28 від 31.07.1996 року, вносились зміни до вказаного бланку сторонами Договору у матеріалах справи відсутні.

Судом взято до уваги, що відповідач про внесення таких змін не повідомляв, в той час як позивачем у відповіді на відзив зазначено, що зміни до вказаного бланку сторонами Договору не вносились.

При розгляді справи судом встановлено, що Кошторис складений та затверджений у повній відповідності до вимог Розділу II Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженою Постановою НКРЕ 12.06.2008 за №691 та Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених Постановою НКРЕКП 14.03.2018 за №312.

При цьому, судом враховано, що п 6 32. та п. 6.29. Правил користування електричною енергією затверджених Постановою НКРЕКП №28 від 31.07.1996 року за своїм змістом практично не відрізняються від п. 2.5.6. та п. 2.5.3. Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених Постановою НКРЕКП 14.03.2018 за №312. В обох випадках встановлено, що плата за спільне використання технологічних електричних мереж визначається відповідно до методики, затвердженої Регулятором. Методика обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженою Постановою НКРЕ 12.06.2008 за №691 станом на дату складення Кошторису та прийняття рішення чинна.

Крім того, при дослідженні Кошторису судом враховується, що незначні недоліки чи описки в Кошторисі, які не впливають на визначення розміру витрат на утримання технологічних електричних мереж, не можуть бути підставою для відмови в відшкодуванні таких витрат.

Також Відповідач зазначає, що оскільки Кошторис оформлений та підписаний тільки однією особою - Козловою Н.І., це підтверджує, що ведення окремого бухгалтерського обліку витрат, як передбачено п. 1.7. Методики не ведеться.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Наказом ТОВ «Лубенський м`ясокомбінат» від 24.04.2009 року було затверджено Положення «Про облікову політику ТОВ «Лубенський м`ясокомбінат»».

Наказом ТОВ «Лубенський м`ясокомбінат» від 02.01.2009 року було прийнято рішення вести облік витрат на спільне використання технологічних електричних мереж окремо від основної господарської діяльності підприємства. Витрати обліковувати по кожному об`єкту окремо в розрізі статей витрат на підставі затвердженого кошторису на рахунку 23 «Виробництво». Матеріали, придбані для спільного використання технологічних електричних мереж утримувати та обліковувати на окремому складі. Кошти, отримані як плата за спільне використання технологічних електричних мереж, обліковуються окремо та використовуються виключно на утримання цих мереж у належному технічному стані та їх експлуатацію.

ОСОБА_1 є директором ТОВ «Лубенський м`ясокомбінат». У штатному розписі ТОВ «Лубенський м`ясокомбінат» посада головного бухгалтера відсутня.

Відповідно ст. 8 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації.

Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

Для забезпечення веления бухгалтерського обліку підприємство самостійно з дотриманням вимог цього Закот обирає форми його організації:

введення до штату підприємства посади бухгалтера або створення бухгалтерської служби на чолі з головним бухгалтером;

користування послу гами спеціаліста з бухгалтерського обліку, зареєстрованого як підприємець, який здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи;

ведення на договірних засадах бухгалтерського обліку централізованою бухгалтерією або підприємством, суб`єктом підприємницької діяльності, самозайнятою особою, що провадять діяльність у сфері бухгалтерського обліку та/або аудиторської діяльності;

самостійне ведення бухгалтерського обліку та складання звітності безпосередньо власником або керівником підприємства. Ця форма організації бухгалтерського обліку не може застосовуватися на підприємствах, звітність яких повинна оприлюднюватися, та в бюджетних установах.

В даному випадку, ТОВ «Лубенський м`ясокомбінат» повідомив суд, що його підприємство обрало таку форму організації ведення бухгалтерського обліку як самостійне ведення бухгалтерського обліку та складання звітності безпосередньо власником або керівником підприємства.

Таким чином, бухгалтерський облік ТОВ «Лубенський м`ясокомбінат» здійснюється його керівником - Козловою Н.І. Нею ж, у відповідності до вимог законодавства, підписуються всі бухгалтерські документи, в тому числі і кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж основного споживача.

Таким чином, посилання відповідача на те, що ведення окремого бухгалтерського обліку витрат, як передбачено п. 1.7. Методики не ведеться, ґрунтуються най припущеннях відповідача, які не були ним підтверджені при розгляді справи.

Наведене вище свідчить про те, що вказівки відповідача про неправильність складання ТОВ Лубенський м`ясокомбінат Кошторису спростовуються матеріалами справи та відхиляються судом за необґрунтованістю.

Щодо здійсненого позивачем Розрахунку відшкодування частини обґрунтованих річних витрат на утримання технологічних електричних мереж за 2019 рік судом враховано, що Вказаний розрахунок здійснений за формулою, яка зазначена в пункті 3 Додатку 4, пункті 2.5.6. Правил та пункті 5.2. розділу V Методики, на підставі даних, які містяться в затвердженому 09.04.2020 року НКРЕКП у Полтавській області Кошторисі та погодженому 10 березня 2020 року ТОВ «Лубенський м`ясокомбінат» та ВАТ «Полтаваобленерго» Додатку №1 до Договору.

У запереченнях відповідач не наводить даних, які б вказували на врахування позивачем недостовірних даних при здійсненні розрахунку.

За даних обставин, з огляду на наведені вище положення Правил, Методики, узгодженого сторонами при укладенні договору порядку складення кошторису та здійснення розрахунку, суд відшов висновку, що наведені відповідачем обставини не вказують на неправильність складання ТОВ Лубенський м`ясокомбінат Кошторису та Розрахунку відшкодування частини обґрунтованих річних витрат на утримання технологічних електричних мереж за 2019 рік.

Таким чином, вказані заперечення відповідача судом відхиляються за необґрунтованістю. При вирішенні спору суд приймає факт правильності складення Кошторису та Розрахунку відшкодування частини обґрунтованих річних витрат на утримання технологічних електричних мереж за 2019 рік як юридичний факт із подальшими відповідними наслідками.

Згідно з вказаним розрахунком частина річних витрат на утримання технологічних електричних мереж споживача, які відповідно до однолінійної схеми використовуються для передачі електричної енергії становить 107 517,20 грн. в тому числі ПДВ 17 919,53 грн.

17.06.2020 року на виконання умов Договору листом 16/06-1 від 16.06.2020р. на адресу Відповідача було направлено вказаний розрахунок та Рахунок-фактуру №4 від 16.06.2020 р. на суму 107517.20 грн. на оплату послуг зі спільного використання технологічних електричних мереж за вказаним Договором у 2019 році.

Згідно з інформацією розміщеною та офіційному сайті АТ «Укрпошта» вказані документи отримані Відповідачем 22.06.2020 року.

У пункті 7.4. Договору зазначено, що оплата Користувачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється окремим платіжним дорученням на підставі виставленого Власником мереж рахунка в 10-денний термін з дати отримання рахунка та умовами, викладеними в додатку Порядок розрахунку оплати обґрунтованих витрат споживача на передачу електричної енергії.

Таким чином, в силу пункту 7.4. Договору, кінцевий строк оплати наданих послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання за 2019 р. настав 02.07.2020.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обов`язок доведення факту належного виконання зобов`язань по оплаті витрат на утримання технологічних електричних мереж споживача закон покладає на відповідача.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором щодо оплати витрат на утримання технологічних електричних мереж споживача не надав, твердження позивача про те, що відповідач в порушення умов Договору не виконав належним чином взяті на себе договірні зобов`язання, оскільки у визначені договором строки не здійснив оплату за використання у 2019 р. технологічних електричних мереж позивача (Власника мереж), внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в сумі 107 517,20 грн., яка станом на час звернення до суду із даним позовом не погашена, при розгляді справи не спростував.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно із вимогами норм ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Частиною 1 статті 78 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

В свою чергу відповідач не наводить обґрунтованих заперечень проти позову, та доказів, які б спростували вимоги позивача.

У відзиві, заперечуючи проти позову, відповідач, окрім наведених вище підстав для відмови у задоволенні позову, вказав на те, ТОВ «Лубенський м`ясокомбінат» не має права на відшкодування витрат на передачу електричної енергії за Договором №90 від 01.07.2009р. про спільне використання технологічних електричних мереж, оскільки Власником електричних мереж є КП «Лубни-водоканал», а також з огляду на укладення між АТ«ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» з одного боку та ТОВ «Лубенський м`ясокомбінат» (Споживач) з іншого боку 26.01.2017 Договору про постачання електричної енергії № 1194 (надалі - Договір про постачання №1194) і підписання ТОВ «Лубенський м`ясокомбінат» заяви-приєднання, якою він як споживач приєднався до публічного Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вказані заперечення відповідача та надані з цього приводу пояснення позивача, дійшов висновку, що наведені відповідачем обставини не спростовують правомірність вимог позивача з огляду на наступне.

Договір оренди електричних мереж та електропідстанції ТП-1, на який посилається Відповідач, укладений між ТОВ «Лубенський м`ясокомбінат» та КГІ «Лубни-водоканал» ще 11.11.2016 року.

Пунктом 7 зазначеного договору встановлено, що Орендар (КП «Лубни-водоканал») зобов`язаний усувати пошкодження та несправності комунікацій об`єкта оренди в розмірі 50% загальної суми витрат на ремонт.

Пунктом 6 вказаного Договору визначено, що Орендодавець (ТОВ «Лубенський м`ясокомбінат») має право на відшкодування від ВАТ «Полтаваобленерго» та своїх субспоживачів всіх витрат по спільному використанню електромереж, як власник цих мереж.

Договір про постачання електричної енергії № 1 194 разом з додатками, на який також посилається Відповідач, укладено між ТОВ «Лубенський м`ясокомбінат» та АТ «Полтаваобленерго» 26.01.2017 року.

При цьому, відомості про те, що за 2016, 2017 та 2018 роки АТ «Полтаваобленерго» не здійснювало на користь «ТОВ «Лубенського м`ясокомбінату» відшкодування витрат по спільному використанню електромереж згідно Договору №90 в матеріалах справи відсутні.

Судом враховані пояснення позивача, на які відповідач не надав заперечень, щодо того, що до травня 2020 року Відповідач не висловлював жодних зауважень щодо зміни Власника технологічних електричних мереж спільного використання та/або зміни меж балансової належності вказаних мереж.

10 березня 2020 року АТ «Полтаваобленерго» склало та підписало Додаток №1 «Приєднана потужність електроустановок у точці приєднання на межі балансової належності» до Договору №90, до якого включені точки надходження електроенергії, які, як стверджує Відповідач, знаходяться за межами балансової належності ТОВ «Лубенський м`ясокомбінат». Також, у вказаному додатку зазначено, що ТОВ «Лубенський м`ясокомбінат» є основним власником мереж, а КП «Лубни-водоканал» є субспоживачем.

Крім того, 02.03.2020 року КП «Лубни-водоканал» направило на адресу Лубенської філії АТ «Полтаваобленерго» лист №01-21/255 у якому повідомило, що не заперечує проти відшкодування коштів ТОВ «Лубенський м`ясокомбінат», як власнику мереж.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 654 ЦКУ зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

При дослідженні матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не надані докази того, що умови договору про постачання електричної енергії можуть змінювати або замінювати умови договору про спільне використання технологічних електричних мереж, оскільки це окремі договори не пов`язані між собою.

Також відповідач у відзиві вказує, що Позивач, приєднавшись 01.01.2019 року до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії шляхом підписання заяви-приєднання, тим самим змінив межі балансової належності та експлуатаціної відповідальності ТОВ «Лубенський м`ясокомбінат» і за Договором №90.

Суд не може не погодитись і з вказаними запереченнями відповідача, оскільки як уже зазначалося в попередній частині спростувань заперечень відповідача, умови публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії не можуть змінювати або замінювати умови договору про спільне використання технологічних електричних мереж, оскільки це окремі договори не пов`язані між собою.

Будь-які зміни щодо меж балансової належності та експлуатаційної відповідальності ТОВ «Лубенський м`ясокомбінат» до Договору №90 Сторонами цього договору не вносилися.

Також, судом враховано, що Відповідач у своєму відзиві стверджує, що вважає Власником технологічних електричних мереж КП «Лубни- водоканал». При цьому, відсутня будь-яка інформація про те, що між АТ «Полтаваобленерго», як користувачем та КП «Лубни-водоканал», як власником мереж, укладено відповідний договір про спільне використання технологічних електричних мереж або хоча б висловлювалася пропозиція щодо укладення такого договору.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 107517,20 грн. заборгованості за Договором про спільне використання технологічних електричних мереж №90 визнаються судом обґрунтованими.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії), від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Водночас вимога пункту 1 статті 6 названої Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника.

Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Судовий збір у розмірі 2102,00 грн, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022 Ідентифікаційний код 00131819) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський м`ясокомбінат» (пров. Подільський узвіз (1 Радянський), 9, м.Полтава, 36000, Ідентифікаційний код 35440133) 107517,20 грн. заборгованості, судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 23.12.2020 р.

Суддя Киричук О.А.