ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2020 р. Справа№ 910/2577/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Коротун О.М.

Майданевича А.Г.

секретар судового засідання Нікітенко А.В.

за участю представників сторін: від позивача: адвокат Гуменюк В.В.;

від відповідача: адвокат Оніщук О.В., адвокат Кулініч А.П.;

від третьої особи: не з`явились;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бі Еф Джі Промоушен" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 (повний текст складено 12.08.2020) у справі № 910/2577/20 (суддя Карабань Я.А.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бі Еф Джі Промоушен" до Акціонерного товариства "Українська залізниця", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "А-Два" про визнання недійсним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бі Еф Джі Промоушен" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі - відповідач) про визнання недійсним та скасування рішення відповідача про проведення конкурсу та затвердження умов конкурсу про надання послуг з розміщення рекламних засобів на територіях та об`єктах АТ "Українська залізниця" в місті Києві, оформлене протоколом АТ "Українська залізниця" від 21.08.2019 №Ц-47/79 Ком.т.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/2577/20, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі № 910/2577/20 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бі Еф Джі Промоушен" звернулось до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі № 910/2577/20 скасувати та прийняти нове рішення, задовольнити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бі Еф Джі Промоушен" в повному обсязі.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

На думку скаржника, оскаржуване рішення є необґрунтованим, винесеним без урахування обставин, що мають значення для справи, винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, враховуючи наступне:

- відповідно до п. 4 "Умов проведення конкурсу про надання послуг з розміщення рекламних засобів на територіях АТ "Укрзалізниця" учасники конкурсу - юридичні особи та фізичні особи - підприємці, які письмово підтвердили намір взяти участь у конкурсі та подали свої пропозиції за встановленою формою, що спростовує правильність висновку суду першої інстанції про те, що оскільки позивач не приймав участь у конкурсі, то він не є учасником конкурсу і не може оскаржувати рішень відповідача про проведення конкурсу та затвердження умов конкурсу після його проведення;

- у зв`язку із наявністю у конкурсній документації, а саме в додатках 1-2 до Умов проведення конкурсу неповних адресних даних та інших характеристик про місце майбутнього розміщення РЗ (в тому числі прив`язки до GPS координат місця), які необхідні учаснику конкурсу для розуміння наскільки видимим та окупаємим буде той чи інший об`єкт (щит, скрол, сітілайт), як одного з критеріїв оцінки на етапі подачі конкурсної пропозиції, було порушень право позивача на можливість зробити свідомий вибір. Позивач дійсно вів перемовини з організатором конкурсу, запросив та отримав від організатора конкурсу всю документацію, а 23.09.2019 за вих. № 70 надіслав на адресу Департаменту майнової політики АТ "Укрзалізниця" лист, у якому повідомив, що після отримання ним 19.09.2019 на електронну адресу конкурсної документації було встановлено, що місця (точки) розміщення рекламних засобів за адресами: вул. Миколи Грінченка від мост. Дружби Народів, просп. Повітрофлотський, 2 (Київ-Волинський), Залізничне шосе/вулиця Тимірязевська (щит), Столичне шосе (04-0113-01), співпадають з місцями (точками) розміщення рекламних засобів позивача згідно із договором № П8/ПЧ-2-195542/НЮ від 28.03.2019 та просив організатора - терміново виключити зазначені місця (точки) розміщення із відповідних лотів конкурсу із одночасним повідомленням про такі дії потенційних учасників шляхом розміщення відповідного оголошення та внесення змін до конкурсної документації, що передбачено п. 1 п.п. 1.2 Розділу ІІ (Порядок внесення змін та надання роз`яснень) Умов проведення конкурсу про надання послуг з розміщення рекламних засобів на території АТ "Українська залізниця" в місті Києві. Також у листі зверталась увага на те, що 80% місць (точок) розміщення рекламних засобів згідно із лотами конкурсної документації розташовані на недопустимій відстані (менше 100 метрів) від місць розміщення рекламних засобів позивача, розміщених згідно із чинним на момент оголошення конкурсу договору до 31.12.2019, що в свою чергу порушує вимоги Правил розміщення рекламних засобів у місті Києві, затверджених рішенням Київської міської ради № 223/2445 від 20.04.2017. Зазначені обставини призведуть до зменшення клієнтів та нерентабельність розміщення рекламних засобів розміщених на території АТ "Укрзалізниця";

- організатором конкурсу - Департамент майнової політики АТ "Укрзалізниця", не лише проігноровано застереження та прохання щодо необхідності внести зміни до лотів конкурсу, а й ввів позивача в оману листом від 23.09.2019 № ЦКМ-13/2413, яким завірив, що місця, на яких встановлені рекламні носії останнього згідно із договором від 28.03.2019 № ПЗ/ПЧ-2-195542/НЮ не підпадають під дію оголошеного конкурсу і що про термін вищезазначеного договору ТОВ буде проінформовано додатково;

- позивач не міг перевірити достовірність наданої на його запит організатором конкурсу інформації по місцях, оскільки в додатках 1-2 до Умов проведення конкурсу вказана лише адреса (найменування вулиць) без конкретної прив`язки GPS координат чи вказівки на об`єкт, що знаходиться поряд, таким чином, має місце "відрізання конкурентів" (зменшення кола учасників на етапі подання конкурсних пропозицій) шляхом надання недостовірної інформації про рекламні місця, на яких протягом останніх 3-х років позивач експонував рекламу, що являється прямою ознакою неконкурентної боротьби, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач був обізнаний про проведення конкурсу, про його умови і перелік місць для надання послуг з розміщення рекламних засобів на території АТ "Укрзалізниця", та не був позбавлений можливості прийняти в ньому участь на загальних підставах.

Справа розглядалась різним складом колегії суддів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 відкрито провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "БІ ЕФ ДЖІ ПРОМОУШЕН" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі № 910/2577/20 та призначено розгляд справи на 22.10.2020.

15.10.2020 від відповідача через відділ канцелярії суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважає її безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав:

- позивач не був позбавлений можливості прийняти участь у конкурсі на загальних підставах, був обізнаний про умови і перелік місць для надання послуг з розміщення рекламних засобів на території АТ "Укрзалізниця", що підтверджується матеріалами справи, зокрема, листом від 19.09.2019 за номером вих. № 68, проте докази про направлення пропозицій щодо прийняття участі у конкурсі зі сторони позивача, матеріали справи не містять. Отже з боку відповідача відсутнє порушення прав позивача шляхом прийняття рішення правління АТ "Укрзалізниця" № Ц-47/79 Ком.т від 21.08.2019, яким, зокрема, затверджено проведення конкурсу "Про надання послуг з розміщення рекламних засобів на територіях АТ "Укрзалізниця" у місті Києві", яке є за своєю суттю є різновидом локального нормативного акту відповідача і ґрунтується на абсолютному праві вільного ведення відповідачем своєю господарської діяльності;

- оскарження лише факту прийняття спірного рішення, яке не встановлює для позивача будь-яких обов`язків і є різновидом локального нормативного акту відповідача, не передбачено чинним законодавством, як спосіб захисту прав, адже визнання недійсним та скасування рішення відповідача про проведення конкурсу та затвердження умов конкурсу про надання послуг з розміщення рекламних засобів на територіях та об`єктах АТ "Українська залізниця" в місті Києві, оформлене протоколом АТ "Українська залізниця" від 21.08.2019 № Ц-47/79 Ком.т, на переконання відповідача, не можна розглядати як спосіб захисту від втручання відповідача у права позивача, як акціонера відповідача, оскільки ці правовідносини ґрунтуються виключно на договірних засадах і не стосуються внутрішньої господарської діяльності відповідача;

- жодного аргументу щодо того, в чому саме полягало порушення прав та законних інтересів позивача в результаті прийнятого рішення не наведено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2020 відкладено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "БІ ЕФ ДЖІ ПРОМОУШЕН" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі № 910/2577/20 на 09.11.2020.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду, у зв`язку із перебуванням судді Ткаченко Б.О., з 03.11.2020, на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/2577/20.

Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/2577/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Коротун О.М., Майданевич А.Г.

Представник позивача у судовому засіданні 09.11.2020, підтримав вимоги апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі № 910/2577/20 скасувати, вимоги апеляційної скарги задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні 09.11.2020 просили рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі № 910/2577/20 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення, з підстав, викладених, зокрема, у відзиві на апеляційну скаргу.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, доводи відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач здійснює підприємницьку діяльність в сфері розміщення реклами, в тому числі як замовник послуг відповідача на підтвердження чого надано копії наступних договорів № ПЗ/ДН-6-1906 від 25.03.2019, № ПЗ/ПЧ-2-195542/НЮ від 28.03.2019, № ПЗ/ПЧ-3-195529/НЮ від 27.03.2019, № ПЗ/ПЧ-3-195547/НЮ від 28.03.2019, № П3/РПЦ-195623/НЮ від 09.04.2019 та додаткові угоди до них, згідно яких позивач розміщує рекламні конструкції на території та об`єктах залізничного транспорту в місті Києві.

Строк дії вказаних вище договорів, укладених між позивачем та відповідачем, з урахуванням додаткових угод, закінчився 30.06.2019.

13.06.2019 позивачем на адресу відповідача надіслано лист № 45 щодо продовження терміну дії договорів до 30.06.2024 шляхом укладення відповідних додаткових угод, однак, як зазначає позивач відповідач не надав відповіді на таку пропозицію.

Доказів того, що строк дії вказаних договорів було продовжено матеріали справи не містять.

Так, 21.08.2019 правлінням відповідача прийнято рішення, оформлене протоколом №4-47/79 Ком.т, яким, зокрема:

15.1. Затверджено перелік місць для надання послуг з розміщення рекламних засобів на територіях AT "Укрзалізниця" в місті Києві згідно з додатком 10 до протоколу.

15.2. Погоджено проведення конкурсу про надання послуг з розміщення рекламних засобів на територіях AT "Укрзалізниця" в місті Києві на 43 місця (двома лотами).

15.3. Затверджено умови проведення конкурсу про надання послуг з розміщення рекламних засобів на територіях AT "Укрзалізниця" в місті Києві згідно з додатком 11 до протоколу.

15.4. Погоджено пропозицію Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) щодо вилучення із конкурсу 37 рекламних місць та вирішено запропонувати рекламним агентствам подальшу співпрацю з AT "Укрзалізниця" на підставі ціноутворення, яке буде сформовано за результатами проведених конкурсів на 43 місця (двома лотами), з застосуванням (урахуванням) коефіцієнта 0,3.

Також, в матеріалах справи наявний перелік місць для надання послуг з розміщення рекламних засобів на території АТ "Укрзалізниця", в якому наявна наступна інформація: №п/п, місце розташування (адреса розташування) РЗ, тип РЗ, кількість площин РЗ (од.), розмір рекламного поля РЗ (м), площа рекламного поля РМ (м), вартість УЗ 1 кв.м грн з ПДВ, зональність міста, вартість УЗ за РЗ грн з ПДВ, лот.

04.10.2019 за результатами проведення 27.09.2019 вищевказаного конкурсу визначено переможця - ТОВ "А-Два", як учасника який запропонував найбільшу ціну (гарантовану винагороду).

Як вбачається із протоколу засідання комісії з проведення конкурсу про надання послуг з розміщення рекламних засобів на територіях AT "Укрзалізниця" в місті Києві від 04.10.2019 участь в ньому приймали 10 компаній, а саме: ТОВ "Прайм-Груп", ТОВ "Еко ХХІ Століття", ТОВ "Юніпол Оутдор", ТОВ "Алего", ТОВ "А-Два", ТОВ "Телерадіокомпанія "ТіВіз Україна", ТОВ "КІВ І К", ПП "Рекламна агенція ХК", ТОВ "БігБорд", ТОВ "Ліфт Альянс".

Однак, позивач вважає, що правлінням відповідача 21.08.2019 прийнято оспорюване рішення, оформлене протоколом №Ц-47/79 Ком.т про затвердження проведення конкурсу "Про надання послуг з розміщення рекламних засобів на територіях АТ "Укрзалізниця" в місті Києві, є необґрунтованим та прийнятим з перевищенням повноважень, оскільки ним порушено встановлений законом порядок розміщення зовнішньої реклами та передбачено умови, які створять умови монополізацію на ринку зовнішньої реклами.

Так, як вбачається із матеріалів справи, між позивачем та відповідачем велось листування, а саме:

- 12.09.2019 за вих.№65 позивач звертався до Департаменту майнової політики АТ "Укрзалізниця" в якому просив надати інформацію по місцях згідно адресної програми проведення рекламних кампаній якими до цього часу користується та проводить оплату, не зважаючи на відсутність інформації щодо продовження терміну дії договору №П8/ПЧ-2-195542/НЮ від 28.03.2019, а саме чи попадають вони під дію оголошеного конкурсу та надіслати конкурсу документацію в рамках проведення конкурсу "про надання послуг з розміщення рекламних засобів на територіях АТ "Укрзалізниця" в місті Києві;

- 13.09.2019 позивач знову звернувся до відповідача з листом за вих.№ 68, в якому зазначив, що має намір розглянути конкурсну документацію для подальшого прийняття рішення щодо участі в оголошеному конкурсі, в зв`язку з чим просить надіслати її на свою електронну адресу;

- 23.09.2019 листом за № ЦКМ-13/2413 відповідач повідомив позивача про те, що місця, на яких встановлені рекламні носії ТОВ "БІ ЕФ ДЖІ ПРОМОУШЕН" згідно договору №П8/ПЧ-2-195542/НЮ від 28.03.2019 не підпадають під дію оголошення конкурсу "Про надання послуг з розміщення рекламних засобів на територіях АТ "Укрзалізниця" в місті Києві, а також зазначив що 19.09.2019 на електронну адресу позивача направлено конкурсну документацію, а також останню додано до листа;

- 23.09.2019 листом за вих. № 70 позивач повідомив відповідача про те, що після отримання 19.09.2019 на електронну адресу конкурсної документації ним було встановлено, що місця (точки) розміщення рекламних засобів за адресами: вул. Миколи Грінченка від мост. Дружби Народів, просп. Повітрофлотський, 2 (Київ-Волинський), Залізничне шосе/вулиця Тимірязєвська (Щит), Столичне шосе (04-0113-01), співпадають з місцями (точками) розміщення рекламних засобів позивача згідно договору №П8/ПЧ-2-195542/НЮ від 28.03.2019.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Основною особливістю цивільних правовідносин є те, що вони засновані на рівності, автономії волі, майновій і організаційній відокремленості її суб`єктів.

Водночас, цивільні правовідносини виникають, змінюються або припиняються тільки з настанням певних життєвих обставин, що визначаються законодавством, тобто з настанням певних юридичних фактів. Юридичними фактами, як фактами реальної дійсності, є лише ті, з якими норми законодавства пов`язують виникнення, зміну або припинення цивільних правовідносин. Саме юридичні факти є умовою виникнення і динаміки (зміни та припинення) цивільних правовідносин.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин є видом юридичних актів у цивільно-правовій сфері. За вольовою ознакою правочин, як юридичний факт, відноситься до юридичних правомірних дій, що спрямовані на досягнення правового результату (ст. 202 Цивільного кодексу України).

Для виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин може бути передбачена необхідність не одного, а кількох юридичних фактів, тобто їх сукупність. У такому випадку підставою для виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин необхідна наявність юридичного складу.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 ЦК України.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України), встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 зі справи № 912/1856/16, від 14.05.2019 зі справи № 910/11511/18.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Предметом позову у цій справі по суті є визнання недійсним та скасування рішення відповідача про проведення конкурсу та затвердження умов конкурсу про надання послуг з розміщення рекламних засобів на територіях та об`єктах АТ "Українська залізниця" в місті Києві, оформлене протоколом АТ "Українська залізниця" від 21.08.2019 №Ц-47/79 Ком.т.

Так, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що оскарження рішення відповідача про проведення конкурсу та затвердження умов конкурсу про надання послуг з розміщення рекламних засобів на територіях та об`єктах АТ "Українська залізниця" в місті Києві, оформлене протоколом АТ "Українська залізниця" від 21.08.2019 №Ц-47/79 Ком.т є законним та ефективним способом захисту порушених прав у судовому порядку. Так, для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка, на її думку, порушує її права і охоронювані законом інтереси.

В силу приписів частини першої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вже зазначалось, строк дії договорів укладених між позивачем та відповідачем закінчився 30.06.2019, також позивач мав намір продовжити договірні відносини з відповідачем щодо розміщення рекламних засобів, враховуючи до уваги наявне у матеріалах справи листування між позивачем та відповідачем, колегія суддів апеляційного господарського суду, дослідивши матеріали справи, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що позивач був обізнаний про проведення конкурсу, про його умови і перелік місць для надання послуг з розміщення рекламних засобів на території АТ "Укрзалізниця", та, відповідно, не був позбавлений можливості прийняти в ньому участь на загальних підставах.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази направлення позивачем відповідачу пропозицій щодо прийняття участі у конкурсі, натомість чинним законодавством України не передбачено можливості оскарження рішень про проведення конкурсу та затвердження умов конкурсу особами, які не є учасниками такого конкурсу та після його проведення.

Твердження скаржника про те, що він є учасником конкурсу спростовується тим, що у матеріалах справи відсутні докази письмового підтвердження намірів взяти участь у конкурсі та подання своїх пропозицій за встановленою формою.

Також позивачем не надано доказів на підтвердження того, що оскаржуваним рішенням його було обмежено в участі в конкурсі, а також будь-яким іншим чином порушено його права, натомість зі змісту позову вбачається незгода позивача з рішеннями (діями) відповідача щодо непродовження строку дії раніше укладених договорів № ПЗ/ДН-6-1906 від 25.03.2019, № ПЗ/ПЧ-2-195542/НЮ від 28.03.2019, № ПЗ/ПЧ-3-195529/НЮ від 27.03.2019, № ПЗ/ПЧ-3-195547/НЮ від 28.03.2019, № П3/РПЦ-195623/НЮ від 09.04.2019, які не є предметом судового розгляду в даній справі.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Встановивши наявність у особи, яка звернулась з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Відповідно до положень ГПК України обов`язок доведення факту порушення або оспорювання прав і охоронюваних законом інтересів покладено саме на позивача.

Таким чином, відсутність права та охоронюваного законом інтересу у позивача чи недоведеність факту його порушення, є підставою для відмови у позові.

Натомість, встановивши наведені обставини, враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів письмового підтвердження намірів взяти участь у конкурсі та подання своїх пропозицій за встановленою формою, як не містять і доказів обмеження позивача в участі в конкурсі чи будь-яким іншим чином порушено права позивача, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що позивачем не доведено наявності порушеного права чи законного інтересу, за захистом яких він звернувся до суду, у зв`язку із чим, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене вище.

Звертаючись з апеляційною скаргою, ТОВ "Бі Еф Джі Промоушен" не спростувало наведених висновків суду апеляційної інстанції по суті спору.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі № 910/2577/20.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги - Товариство з обмеженою відповідальністю "Бі Еф Джі Промоушен", згідно із ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бі Еф Джі Промоушен" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі № 910/2577/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі № 910/2577/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Бі Еф Джі Промоушен".

4. Справу № 910/2577/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова підписана 28.12.2020 у зв`язку із перебуванням суддів Коротун О.М. (з 23.11.2020 по 30.11.2020) та Гаврилюка О.М. (з 01.12.2020 по 24.12.2020) на лікарняному.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді О.М. Коротун

А.Г. Майданевич