ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року

м. Київ

Справа № 913/785/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Барвіцької М.Т.,

представників учасників справи:

позивача - Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України", позивач) - Мицько Р.М. (адвокат),

відповідача - Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" (далі - ПАТ "Луганськгаз", відповідач, скаржник) - Демидас Д.А. (адвокат),

розглянув касаційну скаргу ПАТ "Луганськгаз"

на рішення Господарського суду Луганської області від 10.01.2018 (суддя Іванов А.В.)

постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.08.2020 (головуючий - суддя Слободін М.М., судді: Россолов В.В., Сіверін В.І.)

у справі № 913/785/17

за позовом ПАТ "НАК "Нафтогаз України"

до ПАТ "Луганськгаз"

про стягнення 247 801 675,24 грн.

1. Історія справи

1.1. У жовтні 2017 року ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до ПАТ "Луганськгаз" про стягнення заборгованості за договором від 04.01.2013 № 13-202-ВТВ на купівлю-продаж природного газу в розмірі 247 801 675,24 грн, з яких: 170 642 343,03 грн сума основної заборгованості; пеня в розмірі 33 927 987,48 грн; сума інфляційних втрат - 34 899 491,84 грн; 3% річних - 8 331 852,89 грн.

1.2. Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору від 04.01.2013 № 13-202-ВТВ на купівлю-продаж природного газу.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Рішенням Господарського суду Луганської області від 10.01.2018: позов ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до ПАТ "Луганськгаз" задоволено частково; стягнуто з ПАТ "Луганськгаз" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" борг за договором від 04.01.2013 №13-202-ВТВ у сумі 247 799 351,54 грн, з яких: 170 642 343,89 грн сума основної заборгованості за договором, пеня в розмірі 33 927 987,15 грн, 3% річних - 8 331 852,86 грн та інфляційні втрати в розмірі 34 897 167,64 грн; стягнуто судовий збір у сумі 240 000,00 грн; у решті вимог за позовом відмовлено.

2.2. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем, як продавцем, на виконання умов договору від 04.01.2013 №13-202-ВТВ передано природний газ за період з січня 2013 року по грудень 2015 року на загальну суму 654 258 774, 60 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи підписаними та скріпленими печатками сторін актами приймання-передачі природного газу. Відповідач зобов`язання з оплати заборгованості виконав частково на суму 483 616 431,57 грн. Станом на день розгляду справи судом першої інстанції сторонами не надано доказів погашення заявлених до стягнення сум боргу. А тому, вимога позивача про стягнення з відповідача суми основної заборгованості за договором є законною, обґрунтованою, доведеною належним та допустимими доказами, та такою, що підлягає задоволенню в сумі 170 642 343.89 грн.

Прострочення платежу за умовами договору настає 21.01.2016. Суд здійснив власний розрахунок розміру суми пені за період з 21.01.2016 по 20.07.2016 і дійшов висновку про обґрунтованість стягнення 33 927 987,15 грн. також, суд здійснив власний розрахунок 3% річних, відповідно до якого належна до стягнення сума 3% річних складає 8 331 852,86 грн. Крім того, суд встановив, що належна до стягнення сума інфляційних втрат становить 34 897 167,64 грн.

Суд першої інстанції врахував те, що протягом дії договору від 04.01.2013 №13-202-ВТВ відповідач отримував природний газ та погоджувався на його ціну, в тому числі й шляхом укладення додаткових угод щодо ціни на природний газ, та був обізнаний щодо встановлених тарифів. Тому суд першої інстанції дійшов висновку про те, що обставини, зазначені у Сертифікаті № 6224 Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 09.04.2016 не є непереборною силою (форс-мажорними обставинами) в розумінні статті 617 Цивільного кодексу України щодо виконання обов`язку зі сплати заборгованості, та, відповідно не є підставою для звільнення відповідача як від виконання основного зобов`язання щодо оплати природного газу так і від відповідальності за його невиконання.

2.3. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.08.2020: апеляційну скаргу ПАТ "Луганськгаз" задоволено частково; рішення Господарського суду Луганської області від 10.01.2018 у справі № 913/785/17 скасовано у частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості в розмірі 34 519 115,81 грн, пені у розмірі 435 605, 27 грн, 3% річних у розмірі 106 973,66 грн, інфляційних втрат у розмірі 448 049,02 та прийнято нове рішення, яким в цій частині позовних вимог відмовлено; у іншій частині рішення Господарського суду Луганської області від 10.01.2018 у справі № 913/785/17 залишено без змін; стягнуто з ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на користь ПАТ "Луганськгаз" судовий збір за подання апеляційної скарги 51 588 грн.

2.4. Приймаючи постанову суд апеляційної інстанції, погодився з висновками суду першої інстанції про те, що продавцем, на виконання умов договору від 04.01.2013 №13-202-ВТВ передано природний газ на загальну суму 654 258 774, 60 грн. Судом встановлено, що відповідачем не сплачено борг у сумі 136 123 228,08 грн. Крім того, суд апеляційної інстанції зробив перерахунок сум пені, 3% та інфляційних втрат, вказавши про те, що підписуючи спільні протокольні рішення, сторони змінили строки розрахунку, а тому на ці суми не нараховується неустойка та нарахування за статтею 625 ЦК України. За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що сума пені, 3% річних, інфляційних повинна бути зменшена на 435 605,27 грн, 106 973,68 грн, 448 049,02 грн відповідно.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідно до положень статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що вказана стаття встановлює перелік подій, настання яких не буде вважатися випадком, а отже не звільняє особу, що порушила зобов`язання, від відповідальності. До таких подій відносяться, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів, що не звільняє його від відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошового зобов`язання.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що оскільки зобов`язання боржника має грошовий, а не натуральний характер, сертифікати (висновки) Торгово-промислової палати України № 583, 6224 про настання обставин непереборної сили не свідчить про наявність форс-мажорних обставин щодо грошового зобов`язання боржника.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. У касаційній скарзі до Верховного Суду, у редакції наданій для усунення недоліків касаційної скарги, ПАТ "Луганськгаз" просить скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 10.01.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.08.2020 (повний текст постанови виготовлений 31.08.2020) у справі № 913/785/17, ухвалити нове рішення суду, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. У частині задоволення позовних вимог про стягнення пені касаційна скарга подається на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України та відзначає, що суди попередніх інстанцій застосували статті 218, 219 Господарського кодексу України (далі - ГК України), статтю 617 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 14, 141 Закону України "Про торгово-промислові палати", статті 10, 11 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 21.05.2018 у справі №913/688/17, від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 27.04.2018 у справі №915/458/17.

4.2. У частині задоволення суми основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат касаційна скарга подається на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, при цьому суди попередніх інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права, а саме - частини першої статті 212, частини першої статті 612, частини першої статті 692 ЦК України, статей 14, 141 Закону України "Про торгово-промислові палати", статей 10, 11 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції". При цьому скаржник зазначає, що на даний час відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме щодо застосування відкладальної обставини у договорі при наявності доведеності існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Скаржник звертає увагу на те, що відповідно до пункту 8.2 договору під форс-мажорними обставинами розуміють обставини, які виникли внаслідок непередбачених сторонами подій надзвичайного і невідворотного характеру, включаючи вибухи на газопроводі, пожежі, землетруси, повені, оповзні, інші стихійні лиха, війну або військові дії. Строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

Так скаржник зазначає, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для АТ "Луганськгаз" настали 07.04.2014 та тривають по теперішній час, вважає, що у даному випадку строк виконання зобов`язання щодо оплати поставленого газу за договором у відповідача не настав, відповідно у позивача відсутнє право для стягнення з відповідача основного боргу, на нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

5. Позиція позивача, викладена у відзиві на касаційну скаргу

5.1. Від ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду через «СКРИНЮ» 14.12.2020 надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому останній посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника, просив залишити скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції без змін.

5.2. ПАТ "НАК "Нафтогаз України" зазначає, що висновки Верховного Суду, викладені у постановах Верховного Суду від 21.05.2018 у справі №913/688/17, від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 27.04.2018 у справі №915/458/17 не підлягають врахуванню, оскільки вони зроблені не у подібних справах (правовідносинах).

Позивач звертає увагу на те, що на відміну від обставин справ № 915/458/17 та № 915/531/17, у яких дійсно виконання договору у частині поставки товару унеможливилось форс-мажорними обставинами, у цій справі № 913/785/15: форс-мажорними обставинами обґрунтовується не поставка товару, а неоплата вже поставленого товару - природного газу; відповідач отримував природний газ вже після настання обставин які називає форс-мажорними та погоджувався його оплатити.

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" зазначає, що на відміну від справи №913/785/17, де предметом позову є заборгованість за газ спожитий, відповідачем для забезпечення власних потреб пов`язаних з виробничою діяльністю, предметом позову у справі № 913/688/17 є заборгованість за транспортування газу, який призначений для задоволення потреб населення та юридичних осіб, яким природний газ відпускається за роздрібними цінами, диференційованими залежно від річних обсягів споживання, газоспоживаюче обладнання яких підключено до газорозподільних мереж, що знаходяться у власності чи в користуванні замовника (відповідача) (п.1.2.).

5.3. ПАТ "НАК "Нафтогаз України" зазначає, що відповідач знав про існування обставин, зазначених у сертифікаті ТПП України від 19.09.2014 №583, при цьому отримував природний газ, та відповідно, приймав на себе зобов`язання з його оплати.

З травня 2014 року відповідачу було вже відомо про втрату контролю над значною частиною газорозподільчої системи у Луганській області.

5.4. ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звертає увагу на те, що:

- сторонами були підписані додаткові угоди №12, 13,14,15,16,17,18,19,19/1 до договору купівлі-природного газу від 04.01.2013 №13-202-ВТВ;

- підписуючи додаткові угоди, відповідач погоджувався не тільки на ціну природного газу, але й на обсяги його поставок (додаткові угоди №12,17);

- обставини, зазначені в сертифікаті ТПП України №583 не були для відповідача в 2015 році надзвичайною обставиною, яку відповідач не міг передбачити, оскільки, відповідно до зазначеного сертифікату, всі вказані обставини відбулися вже в 2014 році. Не може бути такого, щоб особа в 2015 році не могла передбачити обставини, що відбулися в 2014 році.

5.5. Крім того, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" зазначає, що форс-мажорні обставини істотно відрізняються від відкладальної обставини як за можливістю настання; так і тим, що форс-мажорні обставини, на відміну від відкладальної обставини, можуть змінювати обов`язки тільки однієї сторони, якщо це передбачено договором, та звільняти сторону від сплати неустойки.

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6.1. 04.01.2013 між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (далі продавець) та ПАТ "Луганськгаз" (далі покупець) укладено договір №13-202-ВТВ на купівлю-продаж природного газу (далі - договір), згідно з яким продавець зобов`язаний передати у власність покупцю у 2013 році природний газ (далі - газ), а покупець зобов`язаний прийняти та оплатити товар на умовах цього договору (пункт 1.1 договору).

6.2. Відповідно до пункту 10.3 договору, усі зміни і доповнення до цього договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими представниками сторін, крім випадку, зазначеного у пункті 10.4 цього договору.

6.3. Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.01.2013 і діє в частині реалізації газу до 31.12.2013, а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення (пункт 11.1 договору).

6.4. До договору було укладено низку додаткових угод.

Зокрема, відповідно до додаткової угоди від 31.12.2013 №4 сторони виклали статтю 11 договору в наступній редакції «Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін, поширює свою дію на відносини, що фактично склались між Сторонами з 01 січня 2013 року, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків за газ до їх повного погашення».

Додатковою угодою від 22.12.2014 № 11 сторони продовжили строк дії договору в частині реалізації газу до 31.12.2015.

6.5. Відповідно до пунктів 6.1, 11 договору (із змінами внесеними Додатковою угодою №11 від 22.12.2014 р.) остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем не пізніше 20 числа місяця наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу, тобто 20.01.2016 , оскільки договір діє в частині реалізації газу до 31.12.2015.

6.6. На виконання умов договору позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 654 258 774,60 грн, що підтверджено актами приймання-передачі природного газу, а саме:

1.Акт приймання-передачі природного газу від 13.01.2013 у обсязі 9 845,413 тис.куб.м. за січень 2013 року на суму 42 715 072,55 грн;

2.Акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2013 у обсязі 12 232,873 тис.куб.м. за лютий 2013 року на суму 53 073 249,21 грн;

3.Акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2013 у обсязі 10 963,525 тис.куб.м. за березень 2013 року на суму 47 566 086,44 грн;

4.Акт приймання-передачі природного газу від 30.04.2013 у обсязі 1 301,854 тис.куб.м. за квітень 2013 року на суму 5 618 978,92 грн;

5.Акт приймання-передачі природного газу від 31.05.2013 у обсязі 1 028,209 тис.куб.м. за травень 2013 року на суму 4 437 889,89 грн;

6.Акт приймання-передачі природного газу від 30.06.2013 у обсязі 101,928 тис.куб.м. за червень 2013 року на суму 439 935,11 грн;

7.Акт приймання-передачі природного газу від 31.07.2013 у обсязі 52,128 тис.куб.м. за липень 2013 року на суму 220 806,70 грн;

8.Акт приймання-передачі природного газу від 31.08.2013 у обсязі 52,128 тис.куб.м. за серпень 2013 року на суму 220 981,86 грн;

9.Акт приймання-передачі природного газу від 30.09.2013 у обсязі 70,846 тис.куб.м. за вересень 2013 року на суму 300 331,50 грн;

10.Акт приймання-передачі природного газу від 31.10.2013 у обсязі 5 009,652 тис.куб.м. за жовтень 2013 року на суму 21 236 996,91 грн;

11.Акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2013 у обсязі 4 501,094 тис.куб.м. за листопад 2013 року на суму 19 081 109,70 грн;

12.Акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2013 у обсязі 5 938,987 тис.куб.м. за грудень 2013 року на суму 25 176 648,71 грн;

13.Акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2014 у обсязі 9 482,833 тис.куб.м. за січень 2014 року на суму 36 299 829,55 грн;

14.Акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2014 у обсязі 10 536,799 тис.куб.м. за лютий 2014 року на суму 40 334 360,81 грн;

15.Акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2014 у обсязі 4 700,329 тис.куб.м. за березень 2014 року на суму 17 992 633,80 грн;

16.Акт приймання-передачі природного газу від 30.04.2014 у обсязі 1 341,390 тис.куб.м. за квітень 2014 року на суму 6 623 944,79 грн;

17.Акт приймання-передачі природного газу від 31.05.2014 у обсязі 1 215,453 тис.куб.м. за травень 2014 року на суму 7 042 840,30 грн;

18.Акт приймання-передачі природного газу від 30.06.2014 у обсязі 909,278 тис.куб.м. за червень 2014 року на суму 5 281 501,26 грн;

19.Акт приймання-передачі природного газу від 31.07.2014 у обсязі 52,251 тис.куб.м. за липень 2014 року на суму 303 497,64 грн;

20.Акт приймання-передачі природного газу від 31.08.2014 у обсязі 43,299 тис.куб.м. за серпень 2014 року на суму 251 500,34 грн;

21.Акт приймання-передачі природного газу від 30.09.2014 у обсязі 2 073,909 тис.куб.м. за вересень 2014 року на суму 12 426 978,87 грн;

22.Акт приймання-передачі природного газу від 31.10.2014 у обсязі 2 879,183 тис.куб.м. за жовтень 2014 року на суму 17 252 225,77 грн;

23.Акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2014 у обсязі 3 976,372 тис.куб.м. за листопад 2014 року на суму 24 926 603,63 грн;

24.Акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2014 у обсязі 4 782,913 тис.куб.м. за грудень 2014 року на суму 34 665 979,47 грн;

25.Акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2015 у обсязі 5 523,024 тис.куб.м. за січень 2015 року на суму 40 030 215,20 грн;

26.Акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2015 у обсязі 4 618,331 тис.куб.м. за лютий 2015 року на суму 32 342 541,46 грн;

27.Акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2015 у обсязі 4 252,014 тис.куб.м. за березень 2015 року на суму 46 431 482,64 грн;

28.Акт приймання-передачі природного газу від 30.04.2015 у обсязі 2 248,047 тис.куб.м. за квітень 2015 року на суму 20 651 638,81 грн;

29.Акт приймання-передачі природного газу від 31.05.2015 у обсязі 804,909 тис.куб.м. за травень 2015 року на суму 7 010 049,07 грн;

30.Акт приймання-передачі природного газу від 30.06.2015 у обсязі 971,572 тис.куб.м. за червень 2014 року на суму 8 211 804,26 грн;

31.Акт приймання-передачі природного газу від 31.07.2015 у обсязі 752,331 тис.куб.м. за липень 2015 року на суму 6 365 352,22 грн;

32.Акт приймання-передачі природного газу від 31.08.2015 у обсязі 807,993 тис.куб.м. за серпень 2015 року на суму 6 836 299,50 грн;

33.Акт приймання-передачі природного газу від 30.09.2015 у обсязі 1 049,157 тис.куб.м. за вересень 2015 року на суму 8 876 749,51 грн;

34.Акт приймання-передачі природного газу від 31.11.2015 у обсязі 2 499,837 тис.куб.м. за листопад 2015 року на суму 20 828 601,89 грн;

35.Акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2015 у обсязі 3 980,175 тис.куб.м. за грудень 2015 року на суму 33 184 056,31 грн.

6.7. Газ, що продається за договором, використовується покупцем виключно для виробничо- технологічних витрат та нормативних втрат покупця (пункт 1.2 договору).

6.8. Згідно з пунктом 5.1 договору, ціна (граничний рівень цін) на газ установлюються Національною комісією регулювання енергетики України (НКРЕ).

6.9. Відповідно до пункту 6.1 договору, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 31.12.2013 №4, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі газу.

6.10. Згідно з пунктом 7.1 договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим договором і чинним законодавством.

6.11. Пунктом 7.2 договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 цього Договору він зобов`язується сплатити продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу.

6.12. Відповідно до пункту 8.1 договору, сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків щодо договору, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин).

6.13. Під форс-мажорними обставинами розуміють обставини, які виникли внаслідок непередбачених сторонами подій надзвичайного і невідворотного характеру, включаючи вибухи на газопроводі, пожежі, землетруси, повені, оповзні, інші стихійні лиха, війну або військові дії. Строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин (пункт 8.2 договору).

6.14. Сторони зобов`язані негайно повідомити про обставини форс-мажору та протягом чотирнадцяти днів з дати їх виникнення надати підтверджуючі документи відповідно до законодавства (пункт 8.3 договору).

6.15. Позивач зазначає, що оплату за переданий газ відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобов`язання у строк, визначений договором, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема вимоги пункту 6.1 договору.

6.16. Відповідач на виконання умов договору частково здійснив оплату за природний газ у розмірі 483 616 431,57 грн, що підтверджено банківськими виписками ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та бухгалтерською випискою ПАТ "НАК "Нафтогаз України".

6.17. Як вбачається із банківських виписок та бухгалтерської виписки, оплати проводились на підставі спільних протокольних рішень та з особистого рахунку ПАТ "Луганськгаз".

6.18. Крім того, позивачем надіслані на адресу відповідача заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 15 403 717,46 грн та на суму 12 300 817,51 грн.

6.19. З тексту вказаних заяв вбачається наступне.

Станом на 16.12.2015 ПАТ "Луганськгаз" має заборгованість перед НАК "Нафтогаз України" за Договором купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 №13-202-ВТВ у сумі 239 343 609,69 грн. У свою чергу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" має заборгованість перед ПАТ "Луганськгаз" в розмірі 15 403 717,46 грн. У зв`язку з чим, відповідно до статті 601 ЦК України зобов`язання ПАТ "Луганськгаз" перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за договором від 04.01.2013 №13-202-ВТВ припинено на суму 15 403 717,46 грн.

Станом на 18.01.2016 ПАТ "Луганськгаз" має заборгованість перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за договором купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 №13-202-ВТВ у сумі 223 717 648,54 грн. У свою чергу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" має заборгованість перед ПАТ "Луганськгаз" у розмірі 12 300 917,50 грн. У зв`язку з чим, відповідно до статті 601 ЦК України зобов`язання ПАТ "Луганськгаз" перед НАК "Нафтогаз України" за договором від 04.01.2013 №13-202-ВТВ припинено на суму 12 300 917,50 грн.

6.20. Таким чином, загальна сума простроченого та несплаченого основного боргу ПАТ "Луганськгаз" перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за договором купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 №13-202-ВТВ складає 170 642 343,03 грн.

6.21. Крім того, між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Луганській області, Департаментом фінансів Луганської обласної державної адміністрації, Управлінням фінансів Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області, Управлінням соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області, ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" та АТ "НАК "Нафтогаз України" укладалися спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України (далі спільні протокольні рішення), за якими ПАТ "Луганськгаз" зобов`язувався перерахувати ПАТ "НАК "Нафтогаз України" кошти за природний газ за Договором від 04.01.2013 №13-202-ВТВ.

Так, відповідно до спільного протокольного рішення від 25.02.2016 № 782 відповідач повинен перерахувати позивачу кошти в сумі 16184811, 00 грн.

Відповідно до спільного протокольного рішення від 16.03.2016 №879 відповідач повинен був перерахувати позивачу кошти в сумі 21672267,00 грн.

За спільним протокольним рішення від 20.04.2016 №1360 відповідач повинен був перерахувати позивачу пошти в сумі 11613211,00 грн.

Відповідно до спільного протокольного рішення від 20.04.2016 №1361 відповідач повинен був перерахувати позивачу кошти в сумі 9492834, 00 грн.

Відповідно до спільного протокольного рішення від 20.09.2016 №2409 відповідач повинен був перерахувати позивачу кошти в сумі 2800000,00 грн.

Відповідно до спільного протокольного рішення від 24.01.2017 №612 відповідач повинен був перерахувати позивачу кошти в сумі 12000000,00 грн.

Відповідно до спільного протокольного рішення від 24.05.2017 №2786 відповідач повинен був перерахувати позивачу кошти в сумі 11365, 00 грн.

Відповідно до спільного протокольного рішення від 14.06.2017 №2865 відповідач повинен був перерахувати позивачу кошти в сумі 500000, 00 грн.

За спільним протокольним рішення від 24.10.2017 №3797 відповідач повинен був перерахувати позивачу пошти в сумі 213756,00 грн.

За спільним протокольним рішення від 24.10.2017 №3801 відповідач повинен був перерахувати позивачу пошти в сумі 1000000,00 грн.

В пункті 5.3 спільних протокольних рішень вказано, що спільні протокольні рішення є чинними у разі проведення відповідного фінансування.

Проте, позивач зазначає, що фінансування відповідно до вищезазначених спільних протокольних рішень станом на 27.11.2017 не відбулось. Під час розгляду справи судом першої інстанції в матеріалах справи докази фінансування вищевказаних протокольних рішень також відсутні.

Спільне протокольне рішення від 24.10.2017 № 3796 в матеріалах справи міститься не в повному обсязі, тому у суду відсутня можливість встановити суму перерахування та призначення зарахування коштів за цим рішенням.

6.22. Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, 21.07.2020 від позивача надійшли додаткові пояснення, у яких зазначено про те, що сума основної заборгованості відповідача станом на 05.06.2020 становить 136 123 228,08 грн.

6.23. Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що після подання позову 21.12.2017 позивачем від відповідача отримані 213 756,00 грн та 1 977 142,00 грн, що сумарно складають 2 190 898 грн за природний газ по договору № 13-202-ВТВ згідно з спільним протокольним рішенням від 24.10.2017. Отримана сума була зарахована позивачем як оплата природного газу, поставленого в лютому 2015 року.

6.24. Відповідач зазначив, що внаслідок проведення бойових дій та дії інших негативних факторів, які мають загальновідомий характер, з липня 2014 року, ПАТ "Луганськгаз" стало неспроможним виконувати належним чином свої зобов`язання за договором на купівлю-продаж природного газу від 04.01.2013 №13-202 - ВТВ і було вимушено звернутись до Торгово-промислової палати України (далі -ТПП України) з заявою про встановлення та підтвердження дії форс-мажорних обставин, з метою отримання висновку (сертифікату) про підтвердження існування на території м. Луганська та Луганської області обставин непереборної сили (форс-мажору).

ТПП України було розглянуто заяву товариства та видано сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 19.09.2014 № 583.

Відповідно до висновку, ТПП України засвідчує, що вищевказані події на території Луганської області є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), що унеможливлюють здійснення господарської діяльності ПАТ "Луганськгаз", у т.ч. виконання зобов`язань ПАТ "Луганськгаз" за договором на купівлю-продаж природного газу від 04.01.2013 №13-202-ВТВ, укладеного з ПАТ "НАК "Нафтогаз України". Початок дії форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) 07.04.2014, які продовжують діяти по теперішній час. Дату закінчення терміну дії обставин форс-мажору (обставини непереборної сили) на момент видачі даного сертифікату встановити неможливо.

6.25. 09.04.2016 Торгово-промисловою палатою України виданий Сертифікат №6224 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) на підтвердження настання форс-мажорних обставин, що полягають у дії/бездіяльності третіх осіб/органів державної влади, які призвели до унеможливлення виконання відповідачем зобов`язання, визначеного пунктом 6.1 Договору від 04.01.2013 № 13-202-ВТВ по оплаті придбаного протягом 2014-2015 років природного газу в частині обсягів виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат, які не були враховані при встановлені тарифів на розподіл природного газу, які настали з 01.05.2014 та тривають досі.

6.26. На виконання умов договору, відповідач листом від 29.04.2016 №01-02-43/754 повідомив позивача про наявність форс-мажорних обставин, які унеможливили виконання зобов`язань за договором від 04.01.2013 №13-202-ВТВ. На підтвердження настання форс-мажорних обставин позивачу було також надано копію сертифікату Торгово-промислової палати України від 19.04.2016 №6224.

7. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

7.1. Склад суду касаційної інстанції змінювався відповідно до наявного у справі витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 30.11.2020 №29.3-02/3201 у зв`язку з перебуванням судді Селіваненка В.П. у відпустці призначено повторний автоматичний розподіл судової справи № 913/785/17, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Малашенкова Т.М. (головуючий), Бенедисюк І.М., Булгакова І.В.

7.2. Ухвалою Верховного Суду від 30.11.2020 відкрито касаційне провадження у справі № 913/785/17 за касаційною скаргою ПАТ "Луганськгаз" на підставі пунктів 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України.

7.3. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

7.4. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

8.1. Предметом розгляду цієї справи було питання щодо наявності/відсутності підстав для стягнення з відповідача основного боргу, 3% річних, інфляційних витрат та пені за договором від 04.01.2013 № 13-202-ВТВ на купівлю-продаж природного газу.

8.2. Відповідно до вимог статей 11, 509 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Згідно з статтею 526 ЦК України та статтею 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Верховний Суд також зазначає, що згідно зі статтями 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (статті 627 ЦК України). За змістом статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу (частина 3 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу").

Судами встановлено, що відповідно до пункту 6.1 оплата за газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі газу. Додатковою угодою від 22.12.2014 № 11 сторони продовжили строк дії договору у частині реалізації газу до 31.12.2015.

Судами також зазначено, що відповідно до пункту 8.1 договору, сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків щодо договору, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин). Під форс-мажорними обставинами розуміють обставини, які виникли внаслідок непередбачених сторонами подій надзвичайного і невідворотного характеру, включаючи вибухи на газопроводі, пожежі, землетруси, повені, оповзні, інші стихійні лиха, війну або військові дії. Строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин (пункт 8.2 договору).

За вимогами статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

8.3. Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 654 258 774,60 грн, що підтверджується актами приймання-передачі; відповідачем не виконано обов`язку щодо сплати коштів за поставлений газ у повному обсязі; загальна сума простроченого та несплаченого основного боргу ПАТ "Луганськгаз" перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за договором складає 136 123 228,08 грн, який станом на час розгляду справи відповідачем не погашено.

8.4. Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач послався на наявність обставин непереборної сили, на підтвердження яких посилався на Сертифікати ТПП України від 19.09.2014 № 583 та від 09.04.2016 №6224 та на пункт 8.2.Договору.

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

Вимогами процесуального закону визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Аналогічна права позиція висловлена Верховним Судом у Постанові від 03.11.2020 у справі № 920/611/19.

8.5. Приписами частини другої статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" обставини непереборної сили визначено як форс-мажорні обставини, що є надзвичайними та невідворотними обставинами, які об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами. Перелік обставин, які можуть вважатися форс-мажорними, визначено частиною другою статті 14-1 цього Закону, однак, такий перелік не є вичерпним.

8.6. Так, відповідно до частини другої статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

8.7. Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що такі обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

8.8. Таким чином, доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

8.9. Відповідно до статті 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

8.10. Ухвалюючи судові рішення у цій справі, ані суд першої інстанції, ані суд апеляційної інстанції не здійснив оцінку доводів відповідача щодо настання/відсутності форс-мажорних обставин, не дослідили та не надали належної оцінки такому вагомому доказу, наданому відповідачем на підтвердження настання форс-мажорних обставин, зокрема Сертифікату ТПП України від 19.09.2014 № 583. Судами взагалі не надано оцінки ані змісту ані обставинам викладеним у названому сертифікаті ТПП України.

Розглядаючи справу суди попередніх інстанції не надали оцінки доводам відповідача про те, що відповідно до Указу Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України". Прийняття вищевказаного Указу Президента України обумовлено проведенням антитерористичної операції (АТО) на сході України.

8.11. Суд апеляційної інстанції, оцінюючи доводи скаржника, на підтвердження яких надано сертифікат ТПП від 19.09.2014 № 583 та сертифікат ТПП від 09.04.2016 № 6224, вказав лише на те, що названі сертифікати не свідчать про наявність форс-мажорних обставин щодо грошового зобов`язання боржника, не надавши оцінки та не врахувавши обставин на які посилався ПАТ "Луганськгаз".

Судами не надано оцінки, у кореляції з Сертифікатом ТПП України від 19.09.2014 № 583, умовам договору № 13-202-ВТВ на купівлю-продаж природного газу, зокрема, його пунктам 8.1 та 8.2.

8.12. З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій на порушення норм статей 86, 269 ГПК України не здійснили оцінки таких вирішальних, ключових і доречних питань необхідних для вирішення цієї справи, як такі: чи є обставини на які посилається відповідач форс-мажоромими; чи такі обставини унеможливлюють виконання його зобов`язань за договором; чи наявний причинно-наслідковий зв`язок між обставинами виникнення форс-мажору (у разі підтвердження таких обставин) та наслідками неможливості виконання своїх зобов`язань відповідачем за договором; чи наявні дії зовнішнього характеру, які виникли без вини та всупереч волі та бажанню відповідача, які не можна було ні передбачити, ні уникнути; чи стало неможливим повною мірою здійснювати господарську діяльність та виконати зобов`язання, передбачені укладеним договором, у разі підтвердження наявності таких обставин та чи у відповідності до пунктів 8.1 та 8.2 настав строк виконання зобов`язання.

8.13. Враховуючи наведене, частково знайшли своє підтвердження доводи касаційної скарги щодо порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та не врахування норм матеріального права.

8.14. Суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до імперативних приписів статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

8.15. За таких обставин, вирішення інших питань у справі без дослідження наведених обставин справи є передчасним. У зв`язку із наведеним суд касаційної інстанції позбавлений можливості надати висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме щодо застосування відкладальної обставини у договорі при наявності доведеності існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

8.16. З огляду на викладене у розділі 8 цієї постанови, суд касаційної інстанції частково погоджується з доводами скаржника щодо порушення судами норм процесуального права та невірного застосування норм матеріального права.

8.17. Інші доводи ПАТ "Луганськгаз", які наведені в касаційній скарзі, не приймаються Касаційним господарським судом, оскільки безпосередньо пов`язані із встановленням фактичних обставин справи та оцінкою доказів у ній, тоді як суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у постанові суду чи відхилені ним.

8.18. Доводи ПАТ "НАК "Нафтогаз України", викладені у відзиві на касаційну скаргу, суд касаційної інстанції не бере до уваги відповідно до мотивів, наведених у розділі 8 цієї постанови.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

9.1. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

9.2. Відповідно до частини 4 статті 310 ГПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

9.3. Беручи до уваги те, що суди попередніх інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права та порушили норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки не дослідили всі зібрані у справі докази та не надали їх оцінку, а відповідно до частини другої статті 300 ГПК України Верховний Суд не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції.

9.4. Таким чином, суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення Господарського суду Луганської області від 10.01.2018 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 19.08.2020 у справі № 913/785/17 із передачею справи на новий розгляд.

9.5. У такому розгляді суду необхідно врахувати наведене, здійснити належну перевірку доказами обставин, зазначених у цій постанові, надати цим доказам та доводам належну правову оцінку і вирішити спір відповідно до закону.

10. Судові витрати

10.1. Відповідно до статті 129 ГПК України питання про розподіл судових витрат суд розглядає лише, якщо вирішено спір по суті і ухвалено остаточне рішення у справі. У зв`язку із скасуванням рішення Господарського суду Луганської області від 10.01.2018 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 19.08.2020 у справі № 913/785/17 із передачею справи на новий розгляд, розподіл судових витрат у справі, у тому числі понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 310, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" - задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Луганської області від 10.01.2018 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 19.08.2020 у справі № 913/785/17 - скасувати.

Справу № 913/785/17 направити на новий розгляд до Господарського суду Луганської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова