УХВАЛА

м. Київ

16.12.2020Справа № 910/20504/16

За заявоюПриватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля»
прозвернення стягнення на грошові кошти, що належать Малому підприємству «Модуль»
у справі№910/20504/16
за позовомПриватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля»
доДержавного підприємства «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
позивачаДержавного підприємства «Донвуглереструктуризація»

простягнення 6 453 200,71 грн.
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:
від позивача:Кузьмич С.О.
від відповідача:не з`явився
від третьої особи:не з`явився
від МП «Модуль»:не з`явився

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/20504/16 за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ - Енерговугілля» до Державного підприємства «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державного підприємства «Донвуглереструктуризація», про стягнення 6 453 200,71 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ - Енерговугілля» задоволено повністю, стягнуто з Державного підприємства «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ - Енерговугілля» заборгованість у розмірі 4 996 812,13 грн. 13 коп., пеню у розмірі 1 023 527,34 грн., інфляційні у розмірі 320 330,29 грн., 3% річних у розмірі 112 530,95 грн. та судовий збір у розмірі 96 798,01 грн.

09.02.2017 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

23.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ - Енерговугілля», в якій стягувач просить суд звернути стягнення на грошові кошти Малого підприємства «Модуль», яке має заборгованість перед Державним підприємством «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2020 вказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні.

Судове засідання неодноразово відкладалося з незалежних від суду обставин.

Протокольною ухвалою суду від 07.12.2020 розгляд заяви Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ - Енерговугілля» відкладено на 16.12.2020.

Представник заявника в судове засідання з`явився, надав пояснення по справі, подану заяву підтримав та просив задовольнити повністю.

В судове засідання представник боржника не з`явився, 15.12.2020 до суду подав клопотання, в якому розгляд заяви ПАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» просив здійснювати за його відсутності.

Представник Малого підприємства «Модуль», належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду направив письмові пояснення, в яких в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ - Енерговугілля» просив відмовити повністю.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 336 Господарського процесуального кодексу України заява розглядається судом протягом десяти днів з дня її надходження. Суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Таким чином, неявка представників боржника та МП «Модуль» не перешкоджає розгляду заяви ПАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля».

Розглянувши матеріали поданої заяви, заслухавши пояснення представника заявника, суд встановив наступне.

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб (пункт 1 частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частинами першою, четвертою статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, визначено статтею 336 Господарського процесуального кодексу України.

Так, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Заява розглядається судом протягом десяти днів з дня її надходження. Суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. За заявою стягувача суд може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, або про відмову у її задоволенні суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником. Звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є підставою для визнання виконавчого документа, за яким боржник виступає стягувачем, таким, що не підлягає виконанню в розмірі стягнутої суми.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.04.2020 у справі №910/5300/17 зазначено, що предметом дослідження суду, у даному випадку, буде факт наявності заборгованості, що підтверджується належними доказами, зокрема, це може бути відповідне рішення суду та факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти на які виконавець просить звернути стягнення.

Аналогічна правова позиція щодо предмета дослідження у такій категорії справ викладена також у постановах Верховного Суду від 23.07.2018 у справі №925/1048/17 та від 10.07.2019 у справі №912/2199/17.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно з частиною 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Виходячи з аналізу зазначених норм процесуального права, обов`язок доказування тих обставин, на які посилаються учасники судового процесу, як на підставу своїх вимог або заперечень покладено на сторони. При цьому, суд позбавлений прав самостійно збирати докази, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», no. 4241/03 від 28.10.2010).

Проте, матеріали справи не містять, а заявником не надано належних доказів існування будь-якого рішення про стягнення з МП «Модуль» на користь ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» грошових коштів у розмірі 2 504 000,00 грн.

Існування вказаного боргу заявник обґрунтовує укладенням між вказаними особами угоди від 15.11.2017 про розірвання договору №447-Д від 15.06.1998 про спільну діяльність, відповідно до умов якої МП «Модуль» зобов`язується повернути грошові кошти у розмірі 2 504 400,00 грн. на рахунок ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація».

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В той же час, МП «Модуль» у наданих суду поясненнях повністю заперечує проти задоволення заяви про звернення стягнення на його кошти, та вказує, що в даному випадку не були враховані витрати, понесені ним як виконавцем за договором про спільну діяльність №447-Д від 15.06.1998, та які мають бути відшкодовані за рахунок ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація».

Більш того, надані заявником копії актів звіряння взаєморозрахунків між МП «Модуль» та ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» датовані 01.07.2004 та 01.10.2017, проте жодних актуальних доказів про існування такої заборгованості станом на момент звернення до суду ПАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» із даною заявою останнім не надано.

Вказані обставини позбавляють суд можливості дійти беззаперечного висновку про наявність у МП «Модуль» заборгованості перед ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» на заявлену суму.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ПАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

На підставі викладеного та керуючись ст. 234, 336 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» про звернення стягнення на грошові кошти, що належать Малому підприємству «Модуль».

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повна ухвала складена 30.12.2020.

Суддя В.П. Босий