ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2020 справа № 909/439/20

За позовом: Івано-Франківської міської ради, м.Івано-Франківськ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Голді-інвест», м. Львів,

про: стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати в сумі 120 949,13 грн.

Суддя Козак І.Б.

При секретарі Пришляк Ю.-М.В.

Представники сторін:

Від позивача: Мигович І.В. представник,

Від відповідача: не з`явився.

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла за підсудністю на підставі ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 14.09.2020р. позовна заява Івано-Франківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Голді-інвест» про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати в сумі 120 949,13 грн.

Системою автоматизованого розподілу справу №909/439/20 передано для розгляду судді Козак І.Б.

Ухвалою суду 20.10.2020р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 17.11.2020 р. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду по даній справі. Ухвалою суду від 01.12.2020р. закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 22.12.2020р.

Правова позиція позивача.

У судове засідання 22.12.2020р. представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач використовуючи земельну ділянку за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Левинського, 1, без правовстановлюючих документів, не сплачував орендну плату за період 16.10.2018р. по 31.12.2019р. на загальну суму 120 949,13 грн, яку міська рада і просить стягнути з відповідача.

Попередній розрахунок судових витрат позивача:

· 2102,00 грн. сплачений судовий збір.

Правова позиція відповідача.

Відповідач у жодне судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав. Враховуючи обмеженість процесуальних строків розгляду цієї справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, в порядку статті 178 ГПК України, за наявними у справі доказами.

Обставини справи.

25.01.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Голді-інвест» звернулося зі заявою до Івано-Франківської міської ради про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою з відведення земельної ділянки за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Левинського, 1 площею 0,4872 га.

Листом №1325/9/09-19-55-12-79 від 07.05.2019р. Головне управління Державної фіскальної служби ДВС в Івано-Франківській області надало Департаменту КР інформацію щодо декларування податкових зобов`язань ТОВ «Голді-інвест» за користування земельними ділянками за 2017-2018р.р.

10.05.2019р. Департамент комунальних ресурсів Івано-Франківської МР надіслав відповідачу повідомлення про проведення обстеження земельної ділянки за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Левинського, 1, площею 0,4872 га на предмет дотримання вимог земельного законодавства.

23.05.2019р. Департаментом комунальних ресурсів Івано-Франківської МР складено Акт обстеження земельної ділянки за згаданою вище адресою, у якому встановлено відсутність правовстановлюючих документів у ТОВ «Голді-інвест» на цю ділянку, кошти за користування ділянкою протягом 2017-2018р. не сплачувалися.

Листом від 28.05.2019р. Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області надало Департаменту комунальних ресурсів Івано-Франківської МР інформацію щодо земельної ділянки за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Левинського, 1 площею 0,4872 га.

31.05.2019р. Департаментом комунальних ресурсів Івано-Франківської МР надіслано клопотання №365/34.3-02-18в до ТОВ «Голді-інвест» з вимогою укласти договір оренди земельної ділянки з міською радою та сплатити кошти за користування такою ділянкою за минулий період.

Листом від 11.09.2019р. №1497/0/196-19 Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області надало Департаменту комунальних ресурсів Івано-Франківської МР Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки станом на 2019р.

Листом №285/9/09-19-55-04-19 від 26.09.2019р. Головне управління Державної податкової служби ДВС в Івано-Франківській області надало Департаменту КР інформацію щодо декларування податкових зобов`язань ТОВ «Голді-інвест» за користування земельними ділянками за 2019р.

11.02.2020р. міська рада зверталася з претензією до відповідача про оплату коштів за використання земельної ділянки за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Левинського, 1, без правовстановлюючих документів на загальну суму 120 949,13 грн.

Розрахунок суми несплаченої орендної плати за спірну земльену ділянку розрахований Департаментом комунальних ресурсів Івано-Франківської МР та міститься в матеріалах справи.

У матеріалах справи міститься також Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки станом на 2020р., виготовлений за запитом Господарського суду Івано-Франківської області.

Оцінка суду.

Частиною першою статті 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно з п. 288.1. ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до положень ст. 222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку встановлено факт використання відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом, частинами 1, 7 статті 193 ГК України).

Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У зобов`язанні з безпідставного набуття, збереження майна підлягають доведенню: а) факт набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, б) відсутність для цього підстав, встановлених договором, законом або іншими правовими актами, в) вартість безпідставного збагачення.

Тягар доказування відсутності підстав для збереження майна лежить на власнику майна. При цьому, під набуттям майна в даних правовідносинах слід розуміти збільшення вартості власного майна набувача; приєднання до нього нових цінностей, внаслідок чого потерпілий несе додаткові витрати або втрачає належне йому майно, тобто збереження майна однією особою відбувається за рахунок іншої.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що ТОВ «Голді-інвест» збагатилося за рахунок Івано-Франківської міської ради поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Таким чином, ТОВ «Голді-інвест», не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшує вартість власного майна, а Івано-Франківська міська рада втрачає належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок позивача.

Згідно з частиною 2 статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, обов`язок сплатити суму безпідставного збагачення виникає в силу самого факту такого збагачення і не залежить від того чи стало воно результатом поведінки набувача чи потерпілого або третіх осіб, або сталось поза волею останніх. При цьому має значення лише сам об`єктивний результат: наявність 5е з підставного збагачення.

З викладеного вбачається, що збереження відповідачем грошових коштів, які мали б бути ним сплачені позивачу в якості орендної плати, відбулось за рахунок останнього, оскільки він є власником земельної ділянки, тобто мало місце безпідставне збагачення відповідача, а відтак ТОВ «Голді-інвест» зобов`язане сплатити Івано-Франківській міські раді грошові кошти, безпідставно збережені внаслідок безоплатного користування спірною земельною ділянкою без належного оформлення.

Як уже зазначалось вище, істотними умовами договору оренди землі, зокрема, є розмір орендної плати.

Згідно з постановою Великої Палати Верховного суду від 04.12.2019 у справі №917/1739/17 відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювана шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Частиною першою статті 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.

Оскільки, відповідач використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась для розміщення об`єкта нерухомого майна.

Таким чином, предметом позову у цій справі є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна (адміністративно-виробничі будівлі) коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщено.

З огляду на викладене відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини пері статті 1212 Цивільного кодексу України.

Разом з тим для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 Цивільного кодексу України).

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16 ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

У разі коли особа користувалася земельною ділянкою без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим зберегла кошти, вона зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Статтею 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охоронною земель комунальної власності, додержання земельного та екологічного законодавства.

Таким чином, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у даних відносинах, є Івано-Франківська міська рада.

Крім цього, безпідставно збережені кошти у вигляді несплаченої орендної плати до Івано-Франківської міської ради за користування земельною ділянкою безумовно становить суспільний інтерес.

Так, Конституція України (статті 13, 14) визначає, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

З огляду на положення частини першої статті 83, частини першої статті 84 Земельного кодексу України комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст; у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Статтею 122 Земельного кодексу України визначені повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування відповідно із земель державної та комунальної власності.

Несплата ТОВ «Голді-інвест» безпідставно збережених коштів у вигляді не сплаченої орендної плати, позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду надходжень грошових коштів до бюджету.

«Суспільний», «публічний» інтерес полягає у відновленні правового порядку в частині справляння плати за землю з користувачів відповідно до вимог ст. 206 Земельного кодексу України.

Відповідно до п. 4 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» справляння плати за землю належить до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Частиною 1 ст. 142 Конституції України передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно із ч. 1 ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності, встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону, а також вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Статтею 145 Конституції України гарантовано захист прав місцевого самоврядування в судовому порядку.

З наведеного вбачається, що неналежне виконання відповідачем вимог законодавства щодо внесення плати за користування земельною ділянкою, зумовлює ненадходження коштів до бюджету Івано-Франківської міської ради, і, відповідно, порушує права та інтереси держави в особі зазначеного органу місцевого самоврядування, у тому числі як власника спірної земельної ділянки.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З системного аналізу вищевикладеного, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати.

Щодо стягнення судових витрат, то сплачений позивачем судовий збір в силу вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача повністю, оскільки спір виник з його вини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 236-241Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Голді-інвест» (адреса: 79020, м. Львів, вул.Малоголосківська, 8Д, кв.280, ) на користь Івано-Франківської міської ради (адреса: 76004, м.Івано-Франківськ, вул.Грушевського, 21, ) 120 949,13 грн орендної плати, 2 102,00 грн судового збору.

3. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 24.12.2020р.

Суддя І.Б. Козак