ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/600/20

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Стефанів Т. В.,

секретар судового засідання Максимів Н. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом: Державного підприємства "Калуська теплоелектроцентраль-Нова"

до відповідача: Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради

до відповідача: Калуської міської ради

про солідарне стягнення з Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради та Калуської міської ради заборгованості в сумі 120046463 грн 53 коп., з яких: 96809625 грн 30 коп. основного боргу (61533081 грн 09 коп. з ПДВ за теплову енергію для населення, 20961046 грн 55 коп. за теплову енергію для бюджетних підприємств, 3368633 грн 10 коп. за теплову енергію для інших споживачів, 10946864 грн 56 коп. за деаеровану і технічну воду), 6776674 грн 00 коп. - 7 % від несплаченої суми за теплову енергію, 13404804 грн 60 коп. - пені, 1274473 грн 32 коп. - 3 % річних, 1780886 грн 31 коп. - інфляційних втрат

за участю:

від позивача: Каблак А. Я.

від відповідача - Калуської міської ради: Шпитальний Р. Р.

Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Рішення у даній справі ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки поданих доказів.

Суть спору.

ДП "Калуська теплоелектроцентраль-Нова" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до КП "Водотеплосервіс" та Калуської міської ради про солідарне стягнення з КП "Водотеплосервіс" та Калуської міської ради заборгованості в сумі 120046463 грн 53 коп., з яких: 96809625 грн 30 коп. основного боргу (61533081 грн 09 коп. з ПДВ за теплову енергію для населення, 20961046 грн 55 коп. за теплову енергію для бюджетних підприємств, 3368633 грн 10 коп. за теплову енергію для інших споживачів, 10946864 грн 56 коп. за деаеровану і технічну воду), 6776674 грн 00 коп. - 7 % від несплаченої суми за теплову енергію, 13 404 804 грн 60 коп. - пені, 1274473 грн 32 коп. - 3 % річних, 1780886 грн 31 коп. - інфляційних втрат.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою суду від 15.07.2020 постановлено позовну заяву залишити без руху; позивачу у десятиденний строк, з дня отримання даної ухвали, усунути недоліки позовної заяви, а саме надати суду: належні докази відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів; інформацію про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 20.07.2020 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; залучити до участі у справі Калуську міську раду в якості співвідповідача; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 11.08.2020; встановлено учасникам справи строки для подачі суду відзивів на позов, відповіді на відзиви на позов, заперечення на відповідь на відзив.

11.08.2020 та 16.09.2020 судом, протокольними ухвалами, відкладено підготовче засідання на 16.09.2020 та 15.10.2020, відповідно.

Ухвалою суду від 09.10.2020 повідомлено сторін про те, що судове засідання, призначене на 15.10.2020 не відбудеться, у зв`язку з технічною неможливістю його проведення (переїзд Господарського суду Івано-Франківської області у приміщення, що знаходиться за адресою: вул. Грушевського, 32, м. Івано-Франківськ, 76004); підготовче судове засідання призначено на 03.11.2020.

03.11.2020 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду справи по суті на 01.12.2020.

В судових засіданнях 01.12.2020 та 23.12.2020 оголошувались перерви до 23.12.2020 та 24.12.2020, відповідно.

Позиції учасників справи.

Мотивуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на порушення відповідачем КП "Водотеплосервіс" договірних зобов`язань, в частині проведення оплати за теплову енергію та деаеровану і технічну воду. За прострочення виконання зобов`язання відповідачу нараховано пеню, 3 % річних, інфляційні втрати та 7 % від несплаченої суми за теплову енергію. Крім того, позивач зазначає, що Калуська міська рада зобов`язана відповідати солідарно з КП "Водотеплосервіс" за вказаними вище зобов`язаннями з підстав вказаних у його статуті.

Письмово позиція позивача викладена у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях № 100-1893 від 21.12.2020 (вх. № 18219/20 від 23.12.2020).

Відповідач КП "Водотеплосервіс" не заперечує проти існування боргу перед позивачем. Разом з тим, у додаткових поясненнях № 1066 від 01.12.2020 (вх. № 16773/20 від 01.12.2020) просить зменшити розмір пені до 1 гривні та розмір штрафу до 1 гривні, враховуючи скрутне матеріальне становище та відсутність доведення позивачем факту отримання збитків внаслідок існування такого боргу.

Позиція відповідача Калуської міської ради зводиться до того, що міська рада, хоч і є засновником (представником власника - територіальної громади міста Калуша) КП "Водотеплосервіс", однак не несе солідарної відповідальності за зобов`язаннями підприємства в силу його статуту та норм чинного законодавства України, про що зазначено у письмових поясненнях № 2555/02-32/14 від 01.12.2020 (вх. № 16774/20 від 01.12.2020).

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

24.09.2018 між КП "Водотеплосервіс" (покупець) та ДП "Калуська теплоелектроцентраль-Нова" (продавець) укладено договір купівлі-продажу теплової енергії № 474.

За даним договором продавець зобов`язується у опалювальний період 2018-2019 років продавати (передавати) покупцю теплову енергію з теплофікаційною водою, яка виробляється ДП " Калуська теплоелектроцентраль-Нова " продавця, в потрібних покупцю обсягах відповідно до умов даного договору, а покупець зобов`язується купляти (приймати) теплову енергію в потрібних йому обсягах і своєчасно в повному обсязі оплачувати її вартість відповідно до умов договору (п. 1.1 договору).

У п. 3.1 договору сторони погодили, що орієнтовна вартість договору становить 62005984 грн 37 коп.

Додатковою угодою № 2 від 14.01.2019 до договору сторони змінили ціну договору на 65396100 грн 01 коп.

Додатковою угодою № 3 до договору сторони змінили ціну договору на 65675695 грн 78 коп., з протоколом розбіжностей від 04.03.2019.

Пунктом 4.1 договору сторони передбачили, що розрахунковим періодом є календарний місяць, в якому здійснюється поставка теплової енергії. Оплата за теплову енергію здійснюється покупцем грошовими коштами. Перерахування коштів, що надходять як поточна оплата за теплову енергію від усіх категорій споживачів, здійснюється уповноваженим банком на спеціальні рахунки згідно з реєстром нормативів перерахування коштів відповідно до вимог чинного законодавства.

Остаточний розрахунок за фактично відпущену продавцем теплову енергію та використану для підживлення тепломережі деаеровану, технічну воду виконується на підставі акту приймання-передачі обсягів теплової енергії та використану для підживлення тепломережі деаеровану, технічну воду, складеного за відповідною формою, згідно виставленого рахунку здійснюється покупцем до 9 числа місяця, наступного за розрахунковим. В платіжних дорученнях остаточного розрахунку покупець повинен обов`язково вказувати номер договору, дату його підписання, призначення платежу з зазначенням за який місяць та рік здійснено оплату. У випадку, коли оплата в призначенні платежу платіжного доручення остаточного розрахунку покупця відсутнє посилання на номер цього договору, дату його підписання та період, за який сплачуються кошти, такі кошти можуть бути нараховані продавцем на погашення заборгованості, що виникла в попередні або наступні за розрахунковими періодами. До розрахунку додається акт приймання-передачі обсягів теплової енергії (п. 4.5 та 4.6 договору).

Згідно п. 5.1 договору строк (термін) поставки теплової енергії з мережною водою: з 15 жовтня 2018 року по 15 квітня 2019 року включно. Дата початку продажу теплової енергії є орієнтовною і змінюється в залежності від дати, вказаної у відповідному розпорядженні Калуського міського голови про початок опалювального періоду з урахуванням необхідного для пуску обладнання ТЕЦ терміну. Дата закінчення продажу теплової енергії є орієнтовною і змінюється в залежності від дати, вказаної у відповідному розпорядженні Калуського міського голови про закінчення опалювального періоду.

Пунктом 7.3 договору сторони погодили, що за порушення терміну здійснення розрахунків за спожиту теплову енергію, деаеровану, технічну воду згідно п. 4.2 - 4.4 даного договору, продавець має право нарахувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. При цьому, часткове або повне обмеження теплопостачання покупця не припиняє нарахування пені. За порушення покупцем строків оплати за теплову енергію, що постачається за цим договором, понад 30 днів, продавець має право додатково нарахувати штраф у розмірі 7% від несплаченої суми.

Даний договір, в силу п. 10.1, набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і погодження Калуським міським головою, і діє в частині продажу теплової енергії по 15.04.2019 включно, а в частині проведення розрахунків до повного виконання покупцем взятих на себе зобов`язань.

Як зазначено у позовній заяві, на виконання умов договору позивач надав, а відповідач КП "Водотеплосервіс" прийняв послуги з теплопостачання, про що свідчать підписані та скріплені печатками обох сторін акти приймання-передачі обсягів теплової енергії: від 31.10.2018 за жовтень 2018 року, від 30.11.2018 за листопад 2018 року, від 31.12.2018 за грудень 2018 року, від 31.01.2019 за січень 2019 року, від 28.02.2019 за лютий 2019 року, від 31.03.2019 за березень 2019 року, від 09.04.2019 за квітень 2019 року.

З урахуванням п. 4.5 та 4.6 договору, на підставі актів приймання-передачі відповідачу КП "Водотеплосервіс" виставлялися рахунки: № 72 від 31.10.2018 на суму 2210045 грн 94 коп.; № 80 від 30.11.2018 на суму 10978754 грн 81 коп.; № 89 від 31.12.2018 на суму 13377742 грн 21 коп.; № 4 від 31.01.2019 на суму 14895764 грн 89 коп.; № 14 від 28.02.2019 на суму 10633933 грн 34 коп.; № 25 від 31.03.2019 на суму 9147169 грн 36 коп.; № 36 від 09.04.2019 на суму 1747993 грн 29 коп.

07.10.2019 (08.10.2019) між КП "Водотеплосервіс" (покупець) та ДП "Калуська теплоелектроцентраль-Нова" (продавець) укладено договір купівлі-продажу теплової енергії № 125/430.

За змістом даний договір є аналогічним договору купівлі-продажу теплової енергії № 474 від 24.09.2018, за виключенням наступного:

- надання послуг здійснюється за опалювальний період 2019-2020 років (п. 1.1 договору);

- орієнтовна вартість договору становить 65049406 грн 40 коп. (п. 3.1 договору). Додатковою угодою № 1 від 28.12.2019 змінено ціну договору на 55921072 грн 18 коп.;

- строк (термін) поставки теплової енергії з мережною водою: з 15 жовтня 2019 року по 15 квітня 2020 року включно (п. 5.1 договору)

- договір діє в частині продажу теплової енергії по 15.04.2020 включно, а в частині проведення розрахунків до повного виконання покупцем взятих на себе зобов`язань (п. 10.1 договору).

На виконання умов договору позивач надав, а відповідач КП "Водотеплосервіс" прийняв послуги з теплопостачання, про що свідчать підписані та скріплені печатками обох сторін акти приймання-передачі обсягів теплової енергії: від 31.10.2019 за жовтень 2019 року, від 30.11.2019 року (два акта) за листопад 2019 року, від 31.12.2019 року за грудень 2019 року, від 31.01.2020 за січень 2020 року, від 29.02.2020 за лютий 2020 року, від 31.03.2020 за березень 2020 року, від 30.04.2020 за квітень 2020 року.

З урахуванням п. 4.5 та 4.6 договору, на підставі актів приймання-передачі відповідачу КП "Водотеплосервіс" виставлялися рахунки: № 101 від 30.11.2019 на суму 7392460 грн 04 коп.; № 108 від 31.12.2019 на суму 10433614 грн 63 коп.; № 3 від 31.01.2020 на суму 10202742 грн 44 коп.; № 13 від 29.02.2020 на суму 8534848 грн 43 коп.; № 20 від 31.03.2020 на суму 6852451 грн 20 коп.; № 27 від 30.04.2020 на суму 1294088 грн 05 коп.

Як зазначає позивач, на момент звернення до суду з позовом борг відповідача КП "Водотеплосервіс" становив 96809625 грн 30 коп. основного боргу (61533081 грн 09 коп. з ПДВ за теплову енергію для населення, 20961046 грн 55 коп. за теплову енергію для бюджетних підприємств, 3368633 грн 10 коп. за теплову енергію для інших споживачів, 10 946864 грн 56 коп. за деаеровану і технічну воду).

На підставі п. 7.3 договорів за порушення терміну здійснення розрахунків за спожиту теплову енергію, деаеровану, технічну воду відповідачу КП "Водотеплосервіс" нараховано 13404804 грн 60 коп. - пені; за порушення покупцем строків оплати за теплову енергію понад 30 днів 6776674 грн 00 коп. штрафу, що становить 7 % від несплаченої суми за теплову енергію.

За порушення строків виконання грошового зобов`язання, на підставі ст. 625 ЦК України відповідачу КП "Водотеплосервіс" нараховано 1274473 грн 32 коп. - 3 % річних та 1780886 грн 31 коп. - інфляційних втрат.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Із змісту ст. 11 ЦК України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Укладаючи договори купівлі-продажу теплової енергії № 474 від 24.09.2018 та № 125/430 від 07.10.2019 (08.10.2019) сторони погодили всі їх істотні умови.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За умовами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Так, як вбачається з матеріалів справи, позивач поставив, а відповідач КП "Водотеплосервіс" прийняв теплову енергію для населення, теплову енергію для бюджетних підприємств, теплову енергію для інших споживачів, деаеровану і технічну воду.

Факт надання послуг з постачання підтверджують акти приймання-передачі обсягів теплової енергії, що разом з виставленими рахунками, в силу п. 4.5 та 4.6 договорів, є підставою для здійснення розрахунку до 9 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Судом встановлено, що акти приймання-передачі обсягів теплової енергії від 31.10.2018 за жовтень 2018 року та від 30.11.2018 за листопад 2018 року оформлені на виконання умов договору № 502 від 28.09.2017 та є його невід`ємними частинами, про що свідчать відмітки в таких актах.

Будь-якої інформації про існування між сторонами правовідносин на підставі договору № 502 від 28.09.2017 матеріали справи не містять. Пояснень з даного приводу сторонами не надавалось.

В той час, подані позивачем лише рахунки № 72 від 31.10.2018 на суму 2210045 грн 94 коп. та № 80 від 30.11.2018 на суму 10978754 грн 81 коп. (без актів приймання-передачі обсягів теплової енергії) не підтверджують факту надання послуг, а лише свідчать про пред`явлення вимоги щодо оплати.

Оскільки суд не має можливості перевірити факту надання послуг з постачання теплової енергії за жовтень та листопад 2018 року, суд не бере до уваги наявні в матеріалах справи ні акти, ні рахунки за цей період.

Крім того, як зазначалось позивачем мав місце факт часткової оплати за надані послуги у листопаді 2019 року. Доказів здійснення проплат ні позивачем, ні відповідачем КП "Водотеплосервіс" суду не подано. Тому, суд бере до уваги ту заборгованість за листопад 2019 року, яка вказується позивачем у розрахунку, та на яку здійснюються нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат, а саме 5137695 грн 52 коп.

Отже, документально підтвердженою сумою основного боргу слід вважати 92258043 грн 36 коп., по виставлених рахунках:

- № 89 від 31.12.2018 на суму 13377742 грн 21 коп.;

- № 4 від 31.01.2019 на суму 14895764 грн 89 коп.;

- № 14 від 28.02.2019 на суму 10633933 грн 34 коп.;

- № 25 від 31.03.2019 на суму 9147169 грн 36 коп.;

- № 36 від 09.04.2019 на суму 1747993 грн 29 коп.;

- № 101 від 30.11.2019 на суму 5137695 грн 52 коп.;

- № 108 від 31.12.2019 на суму 10433614 грн 63 коп.;

- № 3 від 31.01.2020 на суму 10202742 грн 44 коп.;

- № 13 від 29.02.2020 на суму 8534848 грн 43 коп.;

- № 20 від 31.03.2020 на суму 6852451 грн 20 коп.;

- № 27 від 30.04.2020 на суму 1294088 грн 05 коп.

Суд вважає за доцільне зазначити, що додатковою угодою № 3 до договору купівлі-продажу теплової енергії № 474 від 24.09.2018 сторони змінили ціну договору на 65675695 грн 78 коп., з протоколом розбіжностей від 04.03.2019. Разом з тим, сторонами не подано суду сам протокол розбіжностей. Тому, суд виходить з наявних в матеріалах справи відомостей та зауважує, що борг, який документально підтверджений позивачем по вказаному договору не перевищує зміненої додатком № 3 ціни договору.

Варто зазначити, що відповідач КП "Водотеплосервіс" визнав факт надання послуг за договорами купівлі-продажу теплової енергії, виставлення йому рахунків на оплату та існування боргу.

Частиною 1 ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Що стосується нарахування штрафу та пені суд зазначає наступне.

Приписами ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань або за затримку грошових надходжень на рахунок клієнта банку - одержувача грошових коштів, яку нараховано та не сплачено на день набрання чинності цим Законом, за згодою сторін може бути перерахована за період дії терміну позовної давності, але розмір її не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалася пеня (ст. 4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис ч. 6 ст. 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції (п. 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Також судом враховано, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку (ч. 3 ст. 254 ЦК України). Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 ЦК України). Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 ЦК України).

Суд здійснив розрахунок пені поданий позивачем за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство", застосовуючи такі дані: початок нарахування - 10 число наступного місяця за звітним, за виключенням розрахунку на борг, що виник у січні 2020 року (пеню розраховано з 11.02.2020, оскільки строк оплати припав на вихідний день, та, як наслідок перенесено на перший робочий); період розрахунку - 6 місяців, по рахунках з грудня 2019 року - до 24.06.2020; пеню нараховано в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення у відповідності до п. 7.3 договору.

За розрахунком суду, пеня становить 11621493 грн 90 коп., зокрема, по виставлених рахунках:

- № 89 від 31.12.2018 на суму 13377742 грн 21 коп. - 2373541 грн 33 коп.;

- № 4 від 31.01.2019 на суму 14895764 грн 89 коп. - 2620838 грн 41 коп.;

- № 14 від 28.02.2019 на суму 10633933 грн 34 коп - 1882934 грн 55 коп..;

- № 25 від 31.03.2019 на суму 9147169 грн 36 коп. - 1588098 грн 97 коп.;

- № 36 від 09.04.2019 на суму 1747993 грн 29 коп. - 299792 грн 82 коп.;

- № 101 від 30.11.2019 на суму 5137695 грн 52 коп. - 554430 грн 38 коп.;

- № 108 від 31.12.2019 на суму 10433614 грн 63 коп. - 932468 грн 67 коп.;

- № 3 від 31.01.2020 на суму 10202742 грн 44 коп. - 686315 грн 63 коп.;

- № 13 від 29.02.2020 на суму 8534848 грн 43 коп. - 430473 грн 50 коп.;

- № 20 від 31.03.2020 на суму 6852451 грн 20 коп. - 228415 грн 04 коп.;

- № 27 від 30.04.2020 на суму 1294088 грн 05 коп. - 24184 грн 60 коп.

Що стосується нарахування штрафу, суд зазначає таке.

Так, п. 7.3 договору передбачили право продавця (позивача) за порушення покупцем (відповідачем) строків оплати за теплову енергію, що постачається понад 30 днів, додатково нарахувати штраф у розмірі 7% від несплаченої суми.

Суд звертає увагу, що штраф слід застосовувати виключно на суму несплаченого боргу за теплову енергію. Нарахування штрафу на борг, що виник за несвоєчасну сплату за деаеровану та технічну воду сторони не передбачили.

Тому, суд виокремив нарахування за теплову енергію (в тому числі ПДВ) з рахунків № 89 від 31.12.2018; № 4 від 31.01.2019; № 14 від 28.02.2019; № 25 від 31.03.2019; № 36 від 09.04.2019; № 108 від 31.12.2019; № 3 від 31.01.2020; № 13 від 29.02.2020; № 20 від 31.03.2020; № 27 від 30.04.2020.

До уваги не взято борг за теплову енергію по рахунку № 101 від 30.11.2019, оскільки в цей період мало місце часткове погашення боргу. Доказів оплати матеріали справи не містять, відтак неможливо встановити за що саме було проплачено за теплову енергію чи деаеровану та технічну воду.

Як наслідок розрахунок 7 % штрафу здійснено на суму боргу за теплову енергію - 84431825 грн 74 коп. За розрахунком суду штраф становить 5910227 грн 80 коп.

Щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд здійснив перерахунок інфляційних втрат та 3% річних за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство", застосовуючи дані, аналогічні тим, що вказані у розрахунку пені.

При розрахунку інфляційних збитків окрім вищезазначеного судом враховано, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

За розрахунком суду суми 3 % річних та інфляційних втрат по рахунках виставлених у деяких місяцях перевищила заявлену позивачем до стягнення. Однак, зважаючи на той факт, що суд не вправі виходити за межі заявлених вимог, стягненню підлягають 3 % річних та інфляційні втрати в сумі, що заявлені позивачем (саме в таких періодах).

Отже, 3% річних становить 1205176 грн 25 коп., інфляційні втрати - 1500722 грн 35 коп., а саме по виставлених рахунках:

- № 89 від 31.12.2018 на суму 13377742 грн 21 коп.: 200116 грн 36 коп. - 3 % річних та 487751 грн 87 коп. - інфляційних втрат;

- № 4 від 31.01.2019 на суму 14895764 грн 89 коп.: 222824 грн 32 коп. - 3 % річних та 298522 грн 85 коп. - інфляційних втрат;

- № 14 від 28.02.2019 на суму 10633933 грн 34 коп.: 161694 грн 05 коп. - 3 % річних та 126543 грн 81 коп. - інфляційних втрат;

- № 25 від 31.03.2019 на суму 9147169 грн 36 коп.: 138335 грн 27 коп. - 3 % річних та 90696 грн 64 коп. - інфляційних втрат;

- № 36 від 09.04.2019 на суму 1747993 грн 29 коп.: 26578 грн 16 коп. - 3 % річних та 12060 грн 74 коп. - інфляційних втрат;

- № 101 від 30.11.2019 на суму 5137695 грн 52 коп.: 77486 грн 56 коп. - 3 % річних та 82464 грн 08 коп. - інфляційних втрат;

- № 108 від 31.12.2019 на суму 10433614 грн 63 коп.: 142820 грн 78 коп. - 3 % річних та 132635 грн 65 коп. - інфляційних втрат;

- № 3 від 31.01.2020 на суму 10202742 грн 44 коп.: 112899 грн 19 коп. - 3 % річних та 132635 грн 65 коп. - інфляційних втрат;

- № 13 від 29.02.2020 на суму 8534848 грн 43 коп.: 74854 грн 81 коп. - 3 % річних та 137411 грн 06 коп. - інфляційних втрат;

- № 20 від 31.03.2020 на суму 6852451 грн 20 коп.: 42687 грн 40 коп. - 3 % річних. Інфляційні втрати позивачем на вказану суму боргу не нараховуються, відповідно і не розраховуються судом;

- № 27 від 30.04.2020 на суму 1294088 грн 05 коп.: 4879 грн 35 коп. - 3 % річних. Інфляційні втрати позивачем на вказану суму боргу не нараховуються, відповідно і не розраховуються судом.

Що стосується клопотання відповідача КП "Водотеплосервіс" про зменшення розміру пені до 1 гривні та штрафу до 1 гривні, суд відмовляє в його задоволенні, враховуючи наступне.

Вказане клопотання обґрунтоване скрутним матеріальним становищем підприємства та тим, що прострочення терміну оплати за послуги не завдало продавцю жодних збитків. Крім того, КП "Водотеплосервіс" зазначає, що ним було ініційовано переговори з позивачем по укладенню мирової угоди та не заперечувалось існування основного боргу.

Частиною 1 ст. 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз зазначених приписів свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу та пені є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 910/9765/18).

Суд встановив, що позивач та відповідач КП "Водотеплосервіс" є господарюючими суб`єктами і вони несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за клопотанням сторони) заявленого штрафу та пені, який нараховується за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з приписами ст. 74 ГПК України, ст. 233 ГК України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.

Приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому вона має обов`язковий для учасників правовідносин характер.

Відповідач, звертаючись до суду з заявою про зменшення розміру пені до 1 грн та штрафу до 1 грн таким чином хоче ототожнити зменшення розміру неустойки з повним звільненням боржника від відповідальності за порушення зобов`язання (ст. 218 ГК України), тоді як зі змісту ст. 233 ГК України, яка регулює зменшення розміру штрафних санкцій, чітко вбачається, що зменшення судом розміру стягуваної пені є проявом обмеження відповідальності боржника, але аж ніяк не звільненням його від відповідальності.

Зменшення розміру пені та штрафу в сукупності до 2 грн фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Оцінюючи інтереси сторін судом взято до уваги те, що Калуська теплоелектроцентраль-Нова є державним підприємством, фінансове становище якого на даний час не є задовільним. Наведений факт, серед іншого, підтверджує звернення ТОВ "Укрдонінвест трейдінг" у червні 2020 року до Господарського суду Івано-Франківської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ДП "Калуська теплоелектроцентраль-Нова" (на даний час провадження у справі про банкрутство не відкрито).

За таких обставин, пеня і штраф підлягають стягненню з відповідача КП "Водотеплосервіс" в сумі 11621493 грн 90 коп. та 5910227 грн 80 коп., відповідно, без зменшення їх розміру.

Що стосується вимоги позивача про солідарне стягнення боргу суд зазначає наступне.

Так, згідно статуту КП "Водотеплосервіс", затвердженого рішенням міської ради 30.01.2020 за № 2925 КП "Водотеплосервіс" утворене Калуською міською радою в розпорядчому порядку рішенням від 22.04.2003 № 206, шляхом заснування нового підприємства на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади міста Калуш.

Підприємство є юридичною особою публічного права. права та обов`язки юридичної особи підприємство набуває з дня його державної реєстрації. Підприємство здійснює свою діяльність відповідно до чинного законодавства України та цього статуту (п. 2.1 та 2.2 статуту).

Пунктом 2.5 статуту передбачено, що підприємство відповідає за своїми зобов`язаннями згідно з чинним законодавством України коштами та іншим належним йому майном, крім майна, яке є власністю територіальної громади міста. Підприємство не несе відповідальності за зобов`язаннями держави та власника. Власник не несе відповідальності за зобов`язаннями підприємства.

З наведеного вбачається, що положення статуту не передбачають обов`язку Калуської міської ради, як власника, відповідати солідарно за зобов`язаннями створеного нею КП "Водотеплосервіс".

Отже, вимога позивача про солідарне стягнення боргу необґрунтована.

Висновок суду.

В контексті наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині заявлених вимог про стягнення з відповідача КП "Водотеплосервіс" 92258043 грн 36 коп. - основного боргу (за теплову енергію для населення, за теплову енергію для бюджетних підприємств, за теплову енергію для інших споживачів, за деаеровану і технічну воду), 11621493 грн 90 коп. - пені, 1205176 грн 25 коп. - 3 % річних, 1500722 грн 35 коп. - інфляційних втрат, 5910227 грн 80 коп. - штрафу, що становить 7 % від несплаченої суми за теплову. В частині стягнення основного боргу в сумі 4551581 грн 94 коп. (за теплову енергію для населення, за теплову енергію для бюджетних підприємств, за теплову енергію для інших споживачів, за деаеровану і технічну воду), штрафу (7 % від несплаченої суми за теплову енергію) в сумі 866446 грн 20 коп., пені в сумі 1783310 грн 70 коп., 3 % річних в сумі 69297 грн 07 коп., інфляційних втрат в сумі 280163 грн 96 коп. слід відмовити. Щодо заявлених вимог про солідарне стягнення заборгованості з Калуської міської ради також слід відмовити.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 735 700 грн 00 коп. (максимальний судовий збір, передбачений Законом України "Про судовий збір")

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Незважаючи на те, що позов задоволено частково, сплачену позивачем суму судового збору в повному обсязі слід покласти на відповідача КП "Водотеплосервіс" враховуючи те, що визначаючи розмір судового збору пропорційно сумі задоволених вимог, судовий збір є значно більшим від максимально сплаченого позивачем.

Керуючись cт. 13, 73, 74, 86, 129, 165, 178, 202, 236, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов Державного підприємства "Калуська теплоелектроцентраль-Нова" до відповідача Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради та до відповідача Калуської міської ради про солідарне стягнення з Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради та Калуської міської ради заборгованості в сумі 120046463 грн 53 коп., з яких: 61533081 грн 09 коп. з ПДВ за теплову енергію для населення, 20961046 грн 55 коп. за теплову енергію для бюджетних підприємств, 3368633 грн 10 коп. за теплову енергію для інших споживачів, 10946864 грн 56 коп. за деаеровану і технічну воду, 6776674 грн 00 коп. - 7 % від несплаченої суми за теплову енергію, 13404804 грн 60 коп. - пені, 1274473 грн 32 коп. - 3 % річних, 1780886 грн 31 коп. - інфляційних втрат - задоволити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради (вул. Окружна, буд. 8, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300; ідентифікаційний код 32364207) на користь Державного підприємства "Калуська теплоелектроцентраль-Нова" (вул. Промислова, буд. 1, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300; ідентифікаційний код 408853 (дев`яносто два мільйони двісті п`ятдесят вісім тисяч сорок три) грн 36 коп. - основного боргу (за теплову енергію для населення, за теплову енергію для бюджетних підприємств, за теплову енергію для інших споживачів, за деаеровану і технічну воду), 11621493 (одинадцять мільйонів шістсот двадцять одна тисяча чотириста дев`яносто три) грн 90 коп. - пені, 1205176 (один мільйон двісті п`ять тисяч сто сімдесят шість) грн 25 коп. - 3 % річних, 1500722 (один мільйон п`ятсот тисяч сімсот двадцять дві) грн 35 коп. - інфляційних втрат, 5910227 (п`ять мільйонів дев`ятсот десять тисяч двісті двадцять сім) грн 80 коп. - штрафу, що становить 7 % від несплаченої суми за теплову енергію (з урахуванням рахунків вказаних позивачем у позовній заяві) та 735700 (сімсот тридцять п`ять тисяч сімсот) грн 00 коп. - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення основного боргу в сумі 4551581 (чотири мільйони п`ятсот п`ятдесят одна тисяча п`ятсот вісімдесят одна) грн 94 коп. (за теплову енергію для населення, за теплову енергію для бюджетних підприємств, за теплову енергію для інших споживачів, за деаеровану і технічну воду), штрафу (7 % від несплаченої суми за теплову енергію) в сумі 866446 (вісімсот шістдесят шість тисяч чотириста сорок шість) грн 20 коп., пені в сумі 1783310 (один мільйон сімсот вісімдесят три тисячі триста десять) грн 70 коп., 3 % річних в сумі 69297 (шістдесят дев`ять тисяч двісті дев`яносто сім) грн 07 коп., інфляційних втрат в сумі 280163 (двісті вісімдесят тисяч сто шістдесят три) грн 96 коп. - відмовити.

Щодо заявлених вимог про солідарне стягнення заборгованості з Калуської міської ради - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до п. п. 17.5 п. 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.12.2020.

Суддя Т. В. Стефанів