ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

14 грудня 2020 року Справа № 923/1016/20 (923/974/20)

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін, справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПАП» (м. Дніпро),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський завод плавлених сирів» (м. Таврійськ Херсонської області),

про стягнення 33 965 грн. 11 коп.,

учасники справи не викликались (не повідомлялись).

Позивач 09.10.2020 року звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором № 019927 від 22.01.2018, 32 801 грн. 32 коп. основного боргу, 759 грн. 43 коп. три проценти річних, 404 грн. 36 коп. інфляційних збитків.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2020 року справу розподілено судді Немченко Л.М.

Ухвалою суду від 13.10.2020 матеріали справи № 923/1016/20 передано за виключною підсудністю для розгляду Господарським судом Херсонської області у межах провадження у справі № 923/974/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Новокаховський завод плавлених сирів".

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2020 року справу розподілено судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою від 15.10.20 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до приписів частин 3, 5 ст. 252 ГПК України (зі змінами та доповненнями), без проведення судового засідання. Крім того, учасникам справи, відповідно до ст. 251, 252 ГПК України, встановлено строк для надання суду заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань.

Повне рішення у справі ухвалено 14.12.20.

Позивач у позовній заяві та відповіді на відзив посилається на наступні обставини:

Відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання щодо оплати поставленого на умовах укладеного сторонами 22 січня 2018 р. договору поставки № 019927, розмір основного боргу складає 32 801,32 грн.;

Позивачем на суму основного боргу нараховано 404грн.36коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 759грн.43коп. з урахуванням 3% річних.

Відповідач, повідомлений про строк подання відзиву належним чином, відповідно до ст. ст. 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, шляхом направлення ухвали суду рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку (направлена судом на адресу відповідача ухвала-повідомлення повернута підприємством поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою), а також шляхом додаткового повідомлення арбітражного керуючого, не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк, без поважних причин не подав.

Відповідно до положень частини 9 статті 165 ГПК України: "У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами."

Позивачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань): 09.10.20 - позов.

Відповідачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань): не подавались.

З`ясувавши обставини на які Позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМПАП» (надалі за текстом рішення - Позивач, Постачальник) та Публічним акціонерним товариством «Новокаховський завод плавлених сирів» (), правонаступиком якого стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Новокаховський завод плавлених сирів» () (надалі за текстом рішення - Відповідач, Покупець) був укладений Договір № 019927 (надалі за текстом рішення -Договір).

Відповідно до умов п. 1.1. Договору ТОВ «ІМПАП» поставив ТОВ «Новокаховський завод плавлених сирів» в обумовлені Договором строки Товар, а Відповідач взяв на себе зобов`язання прийняти і оплатити поставлений Товар.

На підставі замовлення (п. 1.2. Договору) та рахунку - фактури Постачальником поставлено Покупцю Товар за видатковими накладними: № ИК-0001877 від 20.11.2019 на суму 19458,54 грн., з ПДВ, поставлено Товар - Підпергамент П 52/84; № ИК-0000008 від 24.01.2020 на суму 16941,60 грн., з ПДВ, поставлено Товар - Стретч пакувальний RS 500*17*300; № ИК-0000461 від 24.03.2020 на суму 7859,72 грн., з ПДВ, поставлено Товар - Підпергамент П 52/84.

Поставка зазначеного Товару також підтверджується експрес-накладними ТОВ «Нова Пошта»: № 8348 від 20.11.2019 р., № 6504 від 24.01.2020р., № 5594 від 24.03.2020р.

Отримання Товару Відповідачем підтверджуються підписами у вищезазначених видаткових накладних з відбитком печатки останнього.

Отже, Позивач свої зобов`язання за Договором № 019927 від 22.01.2018р. виконав у повному обсязі.

Відповідно до умов п. 6.2. Договору розрахунки за кожну поставлену партію Товару здійснюються з відстрочкою платежу 14 (чотирнадцять) календарних днів шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок Постачальний Відповідно пункту 6.3. Договору - оплата здійснюється шляхом перерахування Покупцем грошових коштів поточний рахунок Постачальника визначений у цьому Договорі.

Поставка Товару Позивачем відбувалась в строки погоджені Відповідачем, а оплату за отриманий Товар що визначена пунктом 6.2. Договору, Відповідач взагалі не перерахував на поточний рахунок Позивача.

Строк оплати за умовами Договору по видатковій накладній № ИК-0001877 від 20.11.2019 (дата отримання товару Відповідачем) настав - 04.12.2019р., № ИК-0000008 від 24.01.2020 (дата отримання товару Відповідачем) настав - 07.02.2020р., № ИК- 0000461 від 24.03.2020 (дата отримання товару Відповідачем) настав - 09.04.2020р.

Позивач 10.09.2020 року на юридичну адресу Відповідача направив претензію № 1 від 10.09.20 р. з вимогою розрахуватися за поставлений Товар, однак відповідь на претензію не надійшла, заборгованість станом на 10.09.2020 р. за поставлений на умовах Договору Товар не сплачена, сума основного боргу складає 32 801,32 грн.

Відповідно до умов п. 8.3. Договору у випадку прострочення оплати за поставлену партію Товару Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченої в строк партії Товару за кожний день прострочення, крім того, поставка наступної партії Товару можлива після повної оплати партії Товару, строк оплати за якою настав і такі дії Постачальника не вважатимуться непоставкою/недопоставкою Товару за Договором та не матимуть підстав для застосування санкцій для останнього. Сторони погодились, що пункт 8.3. автоматично втрачає чинність у випадку передоплати всього замовленого Товару.

Позивачем на суму основного боргу нараховано 404грн.36коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 759грн.43коп. з урахуванням 3% річних.

Аргументи, наведені Позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі.

Відповідно до зі ст. 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийнята або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З`ясувавши викладені обставини, дослідивши подані докази, оцінивши аргументи Позивача, суд дійшов висновку, що права Позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду були порушені Відповідачем, тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У даному випадку судові витрати, понесені Позивачем у вигляді 2102грн.00коп. витрат по сплаті судового збору, покладаються на Відповідача у повному обсязі.

З урахуванням викладених обставин та норм права, керуючись ст. ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 247 - 252, 256, 257, підпунктами 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський завод плавлених сирів» (адреса місцезнаходження: 74989, Херсонська обл., місто Таврійськ, м. Нова Каховка, вулиця Промислова, будинок 2; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 00447623) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПАП» (адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Московська (Володимира Мономаха), 12; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 30198424) 32801грн.32коп. основного боргу, 404грн.36коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 759грн.43коп. з урахуванням 3% річних, 2102грн.00коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі. Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Дата складання повного рішення 14.12.20.

Суддя Ю.В. Гридасов