ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" грудня 2020 р.Справа № 922/4016/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвій Л.О.

розглянувши матеріали заяви Товариства з додатковою відповідальністю "Салтівський хлібзавод", м. Харків про вжиття заходів забезпечення позову по справі

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Салтівський хлібзавод", м. Харків
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", м. Харків
про скасування рішення
За участі представників:

позивача (заявник) - Шавкун М.Г., за договором на надання правової допомоги від 05.08.20р., ордер адвоката серії ДП №863/013 від 05.08.20р.;

відповідача - Мар`їна І.О., довіреність №007.1Др-11-0120 від 02.01.20р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Салтівський хлібзавод", м. Харків звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", м. Харків, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення постійно діючої комісії з питань пов`язаних з розглядом актів про порушення, складених у разі виявлення порушень, споживачем (несанкціонованим споживачем), що не є побутовим, вимог Кодексу газорозподільних систем, оформлене протоколом № 1556 від 09.12.2020 року було прийнято рішення про задоволення акту про порушення № 212/19 від 30.07.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення постійно діючої комісії з питань пов`язаних з розглядом актів про порушення, складених у разі виявлення порушень, споживачем (несанкціонованим споживачем), що не є побутовим, вимог Кодексу газорозподільних систем, оформлене протоколом № 1557_ від _09.12.2020 року було прийнято рішення про задоволення акту про порушення № 277/19 від 19.09.2019 року.

Ухвалою суду від 14.12.20р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено по справі №922/4016/20 підготовче засідання на 12 січня 2021 року о 12:00 год.

До позовної заяви надано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій заявник просить суд: заборонити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз (адреса: 61109, вул. Безлюдівська, 1 м. Харків, ) будь-які дії по припиненню газопостачання/розподілу природного газу на об`єктах Товариства з додатковою відповідальністю «Салтівський хлібзавод» () за адресою: 61100, м. Харків, вул. Польова, 55; 61100, м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 1, до набрання законної сили рішення суду.

Ухвалою суду від 14.12.20р. викликано учасників процесу в судове засідання, призначене на "14" грудня 2020 р. о 14:30 год., для розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову та надання пояснень.

Представник заявника в судовому засіданні 14.12.20р. підтримав заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 14.12.20р. зазначила про відсутність необхідності вжиття заходів забезпечення позову, оскільки оскарження відповідних рішень відповідача в судовому порядку виключає припинення газопостачання за порушення, передбачені в актах.

Суд, дослідивши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, заслухавши пояснення представників сторін, вбачає підстави для її задоволення у зв`язку з наступним.

У відповідності до положень ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Також, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник вказує про те, що акти про порушення № 212/19 від 30.07.2019 року та № 277/19 від 19.09.2019 року, складені відповідачем, не відповідають вимогам Кодексу газорозподільних систем, затверджений Постановою НКРЕ № 2494 від 30.09.2015 року, зареєстровано в Мінюсті 06.11.2015 р. № 1379/27824 (далі за текст - Кодекс ГРС), оскільки не містять детального опису виду, обставин і суті порушень, як то передбачено Кодексом ГРС, в т.ч. не встановлено та не доведено матеріалами перевірок відповідача факту несанкціонованого втручання позивача до лічильників газу, а отже у позивача відсутній обов`язок сплати грошових коштів за порушення, які позивачем не було вчинено. Таким чином, оскільки, позивач вважає, що відповідачем неправомірно було здійснено донарахування не облікованих об`ємів газу та задоволено акти про порушення, позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування відповідних рішень.

Позивач вказує, що пункту 6 п. 1 Розділу 7 Глави VI. Комерційні умови доступу до газорозподільної системи для отримання/передачі природного газу Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕП 30.09.2015 р., зареєстровано Мінюстом 06.11.2015 р. № 1379/27824 встановлено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: в т.ч. несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ.

Таким чином, оскільки, відповідно до вказаного пункту відповідач має право в будь-який час здійснити дії по відключенню підприємства від газопостачання, а саме з 7:00 год. 15.12.20р., про, що свідчить повідомлення про відключення, то таке відключення газопостачання стане наслідком припинення виробничо - господарської діяльності позивача.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові КГС від 15.07.19р. по справі №905/492/19.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Так, заявник обґрунтовує свою заяву тим, що невжиття заходів забезпечення позову стане наслідком припинення виробничо - господарської діяльності Позивача.

Припинення виробничо - господарської діяльності Позивача, у зв`язку з відключенням газопостачання, спричинить, негативні наслідки для підприємства, в т.ч. можливого звільнення працівників, порушення умов укладених контрактів (договорів), не сплату обов`язкових податків і зборів, тощо.

Відповідно до довідки за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 1, знаходяться цех в якому встановлено таке обладнання, як : паровий котел Е 1,6/9№1, паровий котел Е 1,6/9№2, водонагрівач Сеltiс135сf, настінний газовий котел ТНЕRМ 32 СLМ, піч ППЦ-1 250№1, ППЦ-1 250№ 2, пічний агрегат Ш-32ХПА-40, піч ППЗ,73 225-26, піч ППП 3,73 221-26.

Все вищезазначене обладнання в своєму робочому циклі використовує природній газ.

На вказаному вище обладнанні ТдВ «Салтівський хлібзавод» виробляє хлібо-булочну продукцію, зокрема і продукцію соціального спрямування.

Також, позивач вказує про те, що на виробницві ТдВ «Салтівський хлібзавод» що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 1, працює 227 працівників.

На виробництві ТдВ « Салтівський хлібзавод», що розташоване за адресою : м. Харків, вул. Польова, 55, знаходиться наступне обладнання : два котли ДКВР 2,5/13 ГГУ ГМГ, водонагрівач КОЛИВ-440, пічь АЦХ-90 №1, пічь АЦХ-90 №2, піч ФТЛ-2-66№1, піч ФТЛ-2-66 WG-40.

Вищезазначене обладнання в своєму робочому циклі використовує природній газ, та використовується ТдВ «Салтівський хлібзавод» у виготовленні хлібо-булочних виробів, в тому числі і соціального спрямування.

На виробництві, ТдВ «Салтівський хлібзавод», що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Польова, 55, працює 127 працівників.

Таким чином, в результаті припинення газопостачання на підприємстві позивача, можливі негативні наслідки соціального плану та матеріальні збитки які може зазнати ТдВ « Салтівський хлібзавод».

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя та задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення». Такий висновок щодо розуміння сутності інституту забезпечення позову зробив Верховний Суд у своїй постанові від 22.08.2018 р. (справа №924/150/17).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії", було зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Як вбачається з заяви про вжиття заходів забезпечення позову, позивачем у справі оспорюються акти про порушення № 212/19 від 30.07.2019 року та № 277/19 від 19.09.2019 року, які на думку позивача не відповідають вимогам Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕ № 2494 від 30.09.2015 року. Проте, оскільки у відповідності до пункту 6 п. 1 Розділу 7 Глави VI. Комерційні умови доступу до газорозподільної системи для отримання/передачі природного газу Кодексу газорозподільних систем відповідач має право в будь-який час здійснити дії по відключенню підприємства від газопостачання, а саме з 7:00 год. 15.12.20р., про, що свідчить повідомлення про відключення, то таке відключення газопостачання стане наслідком припинення виробничо - господарської діяльності позивача.

Відтак, суд зазначає про те, що беручи до уваги зміст позовних вимог, забезпечення позову у спосіб, обраний позивачем, є допустимим, оскільки, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або призвести до понесення збитків позивачем, у разі ухвалення рішення на користь позивача, що є підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 15, 136, 140, 234, 254, 255, п. п. 9 п. 1 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Салтівський хлібзавод» про вжиття заходів забезпечення позову (вх. №4016/20 від 11.12.20р.) - задовольнити.

2. Заборонити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" (адреса: 61109, вул. Безлюдівська, 1 м. Харків, ) будь-які дії по припиненню газопостачання/розподілу природного газу на об`єктах Товариства з додатковою відповідальністю «Салтівський хлібзавод» () за адресами: 61100, м. Харків, вул. Польова, 55; 61100, м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 1, до набрання законної сили рішення суду по справі №922/4016/20.

3. Дана ухвала відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом, який набирає чинності з моменту його прийняття, тобто з 14.12.2020 року і підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років, тобто до 15.12.2023 року.

Стягувачем за даною ухвалою є: Товариство з додатковою відповідальністю «Салтівський хлібзавод» (, 61153, м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 1).

Боржником за даною ухвалою є: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" (адреса: 61109, місто Харків, вул. Безлюдівська, будинок 1, ).

Копію даної ухвали направити учасникам судового процесу.

Оскарження здійснюється в порядку визначеному ст. ст. 254-255 ГПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.12.20р.

Суддя Л.В. Шарко