ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

(додаткове)

21 грудня 2020 року Справа № 903/590/20

Суддя Господарського суду Волинської області Костюк С. В., розглянувши заяву представника ТзОВ «Компанія «Гелікон» про стягнення судових витрат по справі

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна"

до відповідача за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон"

про стягнення 182811,62 грн,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон"

до відповідача за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна"

про визнання відмови від відновлення постачання природного газу незаконною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 08.12.2020 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон" в задоволенні первісного позову про стягнення заборгованості в сумі 182811,62 грн; відмовлено в задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна" про визнання відмови від відновлення постачання природного газу незаконною та зобов`язання вчинити дії.

До винесення даного рішення відповідачем у відзиві на позов та його представником в судовому засіданні 08.12.2020 було заявлено про покладення судових витрат на правничу допомогу на позивача - ТзОВ «Енсол Україна».

14.12.2020 представник ТзОВ "Компанія "Гелікон" через відділ документального забезпечення та контролю подано заяву про стягнення судових витрат на правову (правничу допомогу) у розмірі 27 800,00 грн, до якої долучено докази надіслання її позивачу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 ГПК України додаткове рішення ухвалюється судом, зокрема, за заявою учасників справи якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За змістом частини 3 цієї статті додаткове рішення ухвалюється судом в тому самому складі, що й рішення суду протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень частини 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126).

Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Звертаючись до суду із заявою про розподіл витрат на професійну правову допомогу, ТзОВ «Компанія «Гелікон» вказала, що відповідно до пункту 3.1 договору про правничу допомогу, орієнтовна вартість послуг бюро за договором складає 35 000,00 грн. Умови, строки та порядок розрахунків сторони оговорюють в додатку, який є невід`ємною частиною договору. Остаточна вартість послуг визначається в порядку, встановленому у додатку до цього договору.

Відповідно до п.п.1.1-1.3 додатку №1 від 03.09.2020 до договору про правничу допомогу, гонорар (винагорода) бюро за надання правничої допомоги за договором складається з гонорару за фактично надані послуги, а також додаткового гонорару у вигляді премії за досягнутий результат («гонорар успіху»). Сторони домовилися, що вартість години роботи бюро під час надання послуг складає 600,00 грн.

Вартість гонорару за фактично надані послуги за договором, складається з вартості відповідної кількості годин, витрачених бюро на надання послуг, визначених п. 1.4 договором, а також вартості послуг, визначених п.1.5 додатку (представництво у суді).

Крім того, відповідно до п.1.7 додатку, у випадку прийняття рішення місцевим господарським судом про відмову в задоволенні позовних вимог ТзОВ «Енсол Україна», клієнт додатково сплачує бюро гонорар у вигляді премії за досягнутий результат («гонорар успіху»), в розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до п.п.3.1, 3.2 додатку №1 до договору, за наслідками надання зазначених у п.1.4, 1.5 додатку послуг, бюро складає акт виконаних робіт та направляє його для підписання клієнту.

Відповідно до акту виконаних робіт від 08.12.2020, підписаного з боку ТзОВ «Компанія «Еелікон», бюро надано наступні послуги за договором наступною вартістю: 1) збір та правовий аналіз інформації, документів та матеріалів, що стосуються Справи, вивчення судової практики тощо (02.09.2020- 11.09.2020) - 10 годин, що складає 6 000,00 грн, виходячи з розрахунку 600 грн/год; 2) надання консультацій та висновків, розроблення стратегії захисту інтересів клієнту з питань, визначених договором, участь в нарадах, засіданнях, переговорах із клієнтом під час вирішення справи (02.09.2020 - 08.12.2020) - 5 годин, що складає 3000,00 грн, виходячи з розрахунку 600 грн/год; 3) складання, формування відзиву на позов (15.09.2020) - 5 годин, що складає 3000,00 грн, виходячи з розрахунку 600 грн/год; 4) складання, формування заперечень на відповідь на відзив на позов (20.11.2020) - 3 години, що складає 1800,00 грн, виходячи з розрахунку 600 грн/год; 5) представництво клієнта під час розгляду справи місцевим господарським судом у підготовчому провадженні - 2500,00 грн; 6) представництво клієнта під час розгляду справи місцевим господарським судом по суті - 1500,00 грн. Всього за період із 02.09.2020 по 08.12.2020, згідно наведеного акту, надано послуг за договором про правову допомогу в розмірі 17800,00 грн.

Відповідач просить стягнути з позивача (за первісним позовом) 27800,00 грн, з них 17 800,00 грн сума гонорару бюро за фактично надані послуги за договором та 10 000,00 грн додатковий гонорар у вигляді премії за досягнутий результат («гонорар успіху»).

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно -виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Відповідно до приписів частини 4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126).

Оскільки позивачем не заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, дані вимоги заявник підтверджує: свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, договором № б/н про надання правової допомоги від 02.09.2020, додатком № 1 до договору про надання правової допомоги від 02.09.2020, актом виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 02.09.2020, заява представника відповідача є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ухвалив:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон" про розподіл витрат на професійну правову допомогу задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна" (вул.Залізнична, 5, м.Ковель, Волинська область, 45000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон" (вул.Варшавська, 1, м.Ковель, Волинська область, 45007, ) 27800,00 грн витрат на правову (правничу) допомогу.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного тексту судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя С. В. Костюк