РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.12.2020Справа № 910/14958/20

Господарський суд міста Києва, в складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код 20474912)

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40; ідентифікаційний код 20782312)

про стягнення 38 311, 14 грн

без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна", в якому позивач просить суд стягнути з відповідача кошти в розмірі 38 311, 14 грн - шкоду, яку було заподіяну внаслідок ДТП транспортним засобом під керуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована у відповідача згідно полісу № АМ/9263715 та яку в свою чергу позивачем було виплачено потерпілій особі на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) у формі заяви - приєднання (акцепт) № 149396а9дк від 28.05.2029.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

03.11.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що ним було сплачено суму страхового відшкодування відповідачу в повному розмірі, а саме в розмірі 28 465, 33 грн, оскільки заявлена позивачем до стягнення сума була розрахована без урахування коефіцієнту фізичного зносу.

Так, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5, 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи

Розглянувши подані до суду матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

28.05.2020 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС" та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспортну у формі заяви-приєднання (акцепт) за № 149396а9дк до оферти № 173, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Subaru, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

22.11.2019 у м. Кривий Ріг по вул. Волгоградській відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Subaru, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та за участю транспортного засобу ГАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого станом на дату ДТП застрахована у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" згідно полісу № АМ/9263715 (франшиза 0 грн, строк дії з 11.07.2019 до 10.07.2020).

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб Subaru, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 18.12.2019 у справі № 210/7056/19 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні вищевказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

22.11.2019 страхувальник повідомив страховика про подію та звернувся до позивача із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.

Із наявної в матеріалах справи ремонтної калькуляції № 1.003.19.0 від 09.12.2019 вбачається, що вартість ремонту пошкодженого транспортного засіб Subaru, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 38 311, 14 грн.

Відтак, позивач на підставі виставленого ФОП Прокопенко С.В. рахунку № 1.003.19 від 09.12.2019 на суму 38 311, 14 грн, розрахунку страхового відшкодування та страхового акту № ARX2525724 здійснив виплату потерпілій внаслідок ДТП особі суму страхового відшкодування в розмірі 38 311, 14 грн, шляхом перерахування вказаних коштів на рахунок СТО - ФОП Прокопенко С.В.

Суд вказує, що факт перерахування коштів в розмірі 38 311, 14 грн на рахунок СТО підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № 622 531 від 11.12.2019.

У зв`язку з тим, що позивачем було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 38 311, 14 грн потерпілій особі за збитки, які були спричинені транспортний засобом ГАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , застрахованим станом на дату ДТП у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "ПЗУ Україна" згідно полісу № АМ/9263715, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" й просить суд стягнути з відповідача вказані кошти.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача 10.02.2020 була направлена заява № СУ/007908/3 від 10.02.2020 про виплату страхового відшкодування в розмірі 38 311, 14 грн, однак, станом на дату звернення до суду з позовом відповідачем не сплачено зазначені кошти.

Водночас, відповідач у своєму відзиві зазначає, що ним у відповідь на вказану заяву зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено відповідну виплату в розмірі 28 465, 33 грн на користь позивача, а відтак, Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" виконано зобов`язання за полісом № АМ/9263715 у повному обсязі.

Крім того, відповідач у відзиві зазначає, що заявлена позивачем до стягнення сума в розмірі 38 311, 14 грн розрахована без урахування коефіцієнта фізичного зносу, у зв`язку з тим, що пошкоджений транспортний засіб Subaru, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуває в експлуатації більше ніж 48 місяців, а відтак повинен бути застосований коефіцієнт фізичного зносу із значенням 0,7.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вказує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" визначено, що за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень,зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на

стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

З огляду на викладене вище, виходячи із доказів, які наявні в матеріалах справи, судом встановлено, що до позивача перейшло право вимоги до страховика винної особи (відповідача) за полісом № АМ/9263715 в розмірі 38 311, 14 грн (враховуючи встановлений ліміт за майнову шкоду та розмір франшизи-0,00 грн) у зв`язку з тим, що позивачем було виплачено страхувальнику (на рахунок СТО) суму страхового відшкодування в розмірі 38 311, 14 грн згідно платіжного доручення № 622 531 від 11.12.2019.

При тому суд вказує, що проведення оцінки завданої шкоди суб`єктом оціночної діяльності є необхідним лише у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).

Відповідно до пункту 7.38 вказаної Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Згідно п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092, строк експлуатації - період часу від дати виготовлення КТЗ до дати його оцінки.

Водночас, як вбачається із доводів відповідача, які містяться у відзиві на позовну заяву, з яким в свою чергу погоджується суд, зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля Subaru, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вбачається, що строк експлуатації автомобіля станом на дату ДТП перевищував 12 років, а тому при проведенні розрахунку суми страхового відшкодування повинен бути застосований коефіцієнт фізичного зносу 0,7.

При цьому, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі № 3-1304гс16, відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092 вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу визначається за формулою: Сврз = Ср + См + Сс * (1-Ез), де Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, См - вартість матеріалів, Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, Ез - коефіцієнт фізичного зносу.

Відтак, з огляду на викладене вище, враховуючи доводи відповідача, відсутність відповідних заперечень позивача, суд вважає, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, яка розрахована відповідачем - 28 465, 33 грн є обґрунтованою та такою, що не суперечить вимогам чинного законодавства, а тому повинна бути відшкодована позивачу за полісом № АМ/9263715.

Водночас, відповідачем до відзиву надано копію платіжного доручення № 48199 від 27.10.2020, з якого вбачається, що кошти в розмірі 28 465, 33 грн були перераховані позивачу в якості страхового відшкодування за полісом № АМ/9263715 та на підставі заяви позивача № СУ/007908/3 від 10.02.2020.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Отже, з огляду на викладене вище, враховуючи, що предмет спору (стягнення в сумі 28 465, 33 грн) припинив своє існування після звернення позивача з даним позовом до суду та відкриття провадження у справі та зважаючи, що позивачем вказаного факту не заперечується, суд дійшов висновку закрити провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 28 465, 33 грн.

Що стосується іншої часини суми страхового відшкодування, яка заявлялася позивачем - 9 845, 81 грн, то суд не вбачає підстав для її стягнення з відповідача, оскільки, позивачем, як це було встановлено судом вище, не було застосовано коефіцієнт фізичного зносу при розрахунку суми страхового відшкодування - відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, строк експлуатації якого станом на дату ДТП перевищував 12 років.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 1 та ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог при тому враховуючи, що відповідачем суму страхового відшкодування було сплачено вже після відкриття провадження у справі - 27.10.2020, а відтак, саме неправомірні дії останнього призвели до виникнення даного спору та звернення позивача до суду.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Провадження в частині стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 28 465, 33 грн - закрити.

2. У задоволенні позовних вимог в розмірі 9 845, 81 грн - відмовити.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40; ідентифікаційний код 20782312) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код 20474912) витрати по сплаті судового збіру в розмірі 1 561 (одна тисяча п`ятсот шістдесят одна) грн 79 коп.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 07.12.2020

Суддя Д.О. Баранов