ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2020м. ДніпроСправа № 904/2589/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РАВАГО КЕМІКАЛС ЮКРЕЙН", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕКС ФАРБ", с. Партизанське, Дніпровський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором поставки № 453/19 від 19.08.2019 року у загальному розмірі 141 825,74 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РАВАГО КЕМІКАЛС ЮКРЕЙН" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕКС ФАРБ" заборгованість за договором поставки № 453/19 від 19.08.2019 року у загальному розмірі 141 825,74 грн., з яких: основний борг у розмірі 119 220,00 грн.; пеня у розмірі 18 845,74 грн.; 3 % річних у розмірі 2 132,58 грн.; інфляційні втрати у розмірі 1 627,42 грн.

Розглянувши поданий позов, суд зазначає наступне.

Згідно приписів частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до частин 3-4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

За змістом приписів частин 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно положень ч.1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Виходячи із вказаних вище положень Господарського процесуального кодексу України та беручи до уваги ціну позову (141 825,74 грн.), яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто поданий позов відноситься до малозначних справ, а також незначну складність характеру спірних правовідносин та обсяг необхідних доказів, що не потребує проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд поданої позовної заяви у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, та запропоновано учасникам справи подати до суду: позивачу у строк до 25.06.2020 року - відповідь на відзив на позовну заяву за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відповіді на відзив направити на адресу відповідача, докази надсилання надати до суду); відповідачу у строк до 15.06.2020 року - відзив на позовну заяву за правилами статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відзиву направити на адресу позивача, докази надсилання надати до суду); заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження (за наявності); заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

В зазначені строки сторони не подали витребувані судом документи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 року відкладено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та запропоновано учасникам справи надати до суду: позивачу у строк до 31.08.2020 року - відповідь на відзив на позовну заяву за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відповіді на відзив направити на адресу відповідача, докази надсилання надати до суду); відповідачу - у строк до 21.08.2020 року: відзив на позовну заяву за правилами статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відзиву направити на адресу позивача, докази надсилання надати до суду); заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження (за наявності); заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію заперечень направити на адресу позивача, докази надсилання надати до суду).

В зазначені строки сторони не подали витребувані судом документи.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Враховуючи вищевикладене, з метою надання можливості сторонам реалізації своїх процесуальних прав і обов`язків та забезпечення рівності і змагальності сторін, суд вважає за необхідне перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/2589/20 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання, у зв`язку зі складністю цього спору, необхідністю визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та встановлення відповідних доказів, та надати сторонам час для вирішення спору мирним шляхом.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2020 року здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/2589/20 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 07.10.2020 року о 10:40 год.

У підготовче судове засідання 07.10.2020 року представник відповідача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2020 року підготовче судове засідання відкладено на 29.10.2020 року о 11:40 год.

26.10.2020 року від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № 16юр від 16.10.2020 року про розгляд справи без участі представника.

У підготовче судове засідання 29.10.2020 року представники сторін не з`явились.

У відповідності до частини 3 статті 177 Господарського процесуального кодексу України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Також судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Враховуючи необхідність забезпечення участі сторін у судовому засіданні, та їх право на належний захист своїх прав в суді першої інстанції, та приймаючи до уваги неявку в підготовче судове засідання представників сторін, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне продовжити строк розгляду підготовчого провадження на 30 днів та відкласти підготовче судове засідання з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи та належної підготовки справи для розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2020 року продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 09.12.2020 року включно та підготовче судове засідання відкладено на 24.11.2020 року о 12:30 год.

У підготовче судове засідання 24.11.2020 року представники сторін не з`явились.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від

Відповідач-2 правом на подання відзиву на позов не скористався. Про розгляд справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою: 52012, Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Партизанське, вул. Заводська, буд. 25 У, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до господарського суду з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року (далі Правила).

Так, для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (пункт 94 Правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на юридичну особу.

Отже, у разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду справи по суті на 10.12.2020 року о 15:00 год.

02.12.2020 року від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява з процесуальних питань вих. № 19 юр від 19.11.2020 року.

У судове засідання 10.12.2020 року з розгляду справи по суті представники позивача та відповідача не з`явилися.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 10.12.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ПОЗИЦІЇ СТОРІН:

Позиція позивача, викладена у позовній заяві.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 453/19 від 19.08.2019 року, а саме в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Позиція відповідача

Відповідач відзив на позов не надав, у призначеному судовому засіданні визнає позовні вимоги у повному обсязі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин, пов`язаних з укладенням Договору поставки, умов та строку поставки товару, встановлення факту постави товару та встановлення факту невиконання відповідачем договору в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.08.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю РАВАГО КЕМІКАЛС ЮКРЕЙН (далі - Постачальник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю АЛЬТЕКС ФАРБ (далі - Покупець, Відповідач) було укладено Договір поставки № 453/19 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язався передати у власність Покупця товар, згідно документів, зазначених в пункті 1.2. цього Договору та/або Додатків до цього Договору, у разі їх укладення, а Відповідач зобов`язався прийняти товар та оплатити його ціну на умовах цього Договору.

Згідно з пунктом 3.1. Договору ціна кожної партії Товару фіксується Позивачем в Євро та/або в Доларах США та визначається в рахунку на оплату в гривнях за офіційним курсом гривні до Євро та/або в Доларах США, встановленим Національним банком України на дату складання рахунку.

Відповідно до пункту 3.3. Договору оплата товару здійснюється в гривнях, із врахуванням правил зміни ціни товару, передбачених в пункті 3.1. цього Договору, шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок Позивача протягом ЗО (тридцяти) календарних днів з дати поставки товару. Датою оплати є дата зарахування коштів на поточний рахунок Позивача.

Згідно з пунктом 8.1. порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених цим Договором.

Відповідно до пункту 8.3. Договору за прострочення оплати товару Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення оплати.

На виконання умов Договору Позивачем 20.08.2019 року та 05.09.2019 року було здійснено поставку Товару на суму у розмірі 131 220 грн. 00 коп., що підтверджується відповідно видатковою накладною № 1221 від 20.08.2019 року та видатковою накладною № 1330 від 05.09.2019 року. Видаткові накладні були видані Відповідачу разом із Товаром на регіональному складі Позивача (відповідно до Акту повернення №РН/19/015904 від 20.08.2019 року та Акт повернення №РН/19/017218 від 05.09.2019 року - відвантаження Товару зі складу), однак не були Повернуті Позивачу. Натомість Відповідач прийняв Товар, та відповідно здійснив на підставі даної поставки реєстрацію податкових накладних № 136 від 20.08.2019 року та № 40 від 05.09.2019 року, квитанції №1.

Однак, Відповідач виконав зобов`язання з оплати поставленого товару за Договором неналежним чином, оскільки не здійснив розрахунків з Позивачем в повному обсязі, переказавши на поточний рахунок Позивача суму у розмірі 12 000 грн.00 коп., що підтверджується відповідно платіжним дорученням № 299 від 11.10.2019 року та платіжним дорученням № 322 від 22.11.2019 року.

Відповідачем 05.11.2019 року Позивачу було направлено гарантійний лист № 004 від 05.11.2019 року, в якому Відповідач зобов`язується сплатити заборгованість за поставлений Позивачем товар до 15.11.2019 року.

Гарантійним листом № 001-14 від січня 2020 року Позивача було повідомлено про відтермінування здійснення оплати Відповідачем до 15.02.2020 року. З метою врегулювання спору шляхом переговорів Позивачем 05 .03.2020 року на адресу Відповідача було направлено Претензію № 3-0320 про стягнення заборгованості за Договором. Однак така претензія Відповідачем була не отримана на пошті, і повернулася Позивачу у зв`язку із закінченням терміну зберігання (копія конверту та відмітками Укрпошти додається).

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх обов`язків в частині своєчасної та повної оплати за отриманий товар згідно договору у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 119 220,00 грн., що і стало причиною нарахування штрафних санкцій та звернення з даним позовом до суду.

На час прийняття рішення, доказів оплати товару у повному обсязі сторонами до матеріалів справи не надано.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ.

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи між позивачем та відповідачем виникли правовідносини поставки товару.

Щодо суми основного боргу

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В силу статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного з законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів ст. 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Згідно зч.1-2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Вказана норма кореспондується з положеннями ч. 2 ст. 198 ГК України.

Відповідно до умов договору строк оплати товару є таким, що настав.

Враховуючи, що наявність заборгованості підтверджується матеріалами справи та не спростована відповідачем належними та допустимими доказами, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 119 220,00 грн. підлягають задоволенню.

Щодо суми пені.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 8.3. Договору за прострочення оплати товару Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення оплати.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 18 845,74 грн. за період з 19.09.2019 року по 24.04.2020 року.

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі прострочення оплати наданих послуг, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені.

Суд перевіривши розрахунок пені, зазначає що він є правильним.

Отже, позовна вимога про стягнення пені підлягає задоволенню.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2 132,58 грн. за період з 19.09.2019 року по 24.04.2020 року та інфляційних втрат у розмірі 1 627,42 грн. за період з 19.09.2019 року по 24.04.2020 року.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2 132,58 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1 627,42 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо судового збору.

Судовий збір покладається на відповідача відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у сумі 2 102,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕКС ФАРБ" (52012, Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Партизанське, вул. Заводська, буд. 25 У, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РАВАГО КЕМІКАЛС ЮКРЕЙН" (01004, М. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 9/2, офіс 49, ) основну заборгованість у розмірі 119 220,00 грн., пеню у розмірі 18 845,74 грн., інфляційних втрат у розмірі 1 627,42 грн., 3% річних у розмірі 2 132,58 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмір 2 102,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 17.12.2020 року.

Суддя В.Г. Бєлік