ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2020м. ДніпроСправа № 904/4245/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Симбірьової К.В.

за позовом Комунального підприємства "Кривбасводоканал", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

до Фізичної особи-підприємця Міщенко Наталії Борисівни, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення 21 489,22 грн.

Представники:

від позивача: Мамалига З.І., довіреність №5 від 02.01.2020;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Міщенко Наталії Борисівни про стягнення 21 489,22 грн., з яких: 18 977,89 грн. - основний борг, 759,12 грн. - пеня, 1 328,45 грн. - штраф, 120,11 грн. - 3% річних, 303,65 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на надання послуг з централізованого постачання холодної води № 316 від 04.08.2009 в частині збереження цілісності пломб.

05.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Задоволено клопотання позивача та визначено строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження: 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

27.08.2020 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що згідно з укладеним договором № 316 від 04.08.2009 про надання послуг з централізованого о постачання холодної води і водовідведення КП «Кривбасводоканалом» за адресою вул. Кириленка (Магістральна) 25 був встановлений водовимірювальний прилад, а саме: тип приладу «ЛК 15х» заводський номер 8003746. Представниками КП «Кривбасподоканал», а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , були складені відповідні документи та акти на обліковий прилад водопостачання тип «ЛГ-15 Г» та з заводським номером 8003748, де прилад, на який був складений Акт взагалі не відповідає приладу, який був встановлений згідно договору. В акті, а саме в пункті «зауваження споживача» було вказано, що дріт був пошкоджений не механічною дією. Також, представниками КП «Кривбасводоканал», а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , були складені відповідні документи та акти на обліковий прилад водопостачання без споживача за договором та взагалі без участі відповідача або його законного представника, чим порушили його права. Вважає, що представники КП «Кривбасводоканалу» самостійно порушили цілісність дроту, оскільки до приміщення, в якому знаходився обліковий засіб вони зайшли безперешкодно, приміщення надавалось в оренду іншим особам під зал ігрових автоматів, в приміщення до якого вхід вільний для будь-яких осіб. В приміщенні знаходилась - менеджер залу та відвідувач, особи які на теперішній час встановлені та які саме даний факт можуть підтвердити при розгляді справи по суті. Також, належним чином про перевірку споживача не сповістили та склали акт з особою, яка не мала законних підстав. Всі перелічені Акти складалися без присутності відповідача. 26.02.2020 представником Міщенко Р.П. було направлено звернення-скарга щодо неналежного складання КП» Кривбасводоканал» акту про оскарження складеного акту та нарахування сплати за водопостачання, дана скарга була зареєстровано представником КП «Кривбасводоканалу» з вхідним номером 473 від 26.02.2020. У телефонній розмові від 25.03.2020 з представниками КП «Кривбасвдоканал» надана інформація, що відповідь буде надана після закінчення карантину - пандемії коронавірусу, рекомендовано надалі чекати відповідь. На теперішній час відповіді не було надано. У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

03.09.2020 позивач подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 05.10.2020 перейдено від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/4245/20 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 28.10.2020.

Представник відповідача отримав вищевказану ухвалу (від 05.10.2020) 18.11.2020, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвалою від 28.10.2020 відкладено підготовче засідання на 30.11.2020.

Ухвалою суду від 30.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 16.12.2020

У судове засідання 16.12.2020 з`явився представник позивача.

У судове засідання 16.12.2020 не з`явився представник відповідача.

Сторони надали до суду відзив на позов, відповідь на відзив. Тобто, сторони скористались своїм правом на подання заяв по суті з посиланням на конкретні докази та нормативне обґрунтування своїх вимог.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.08.2009 між Комунальним підприємством "Кривбасводоканал" (Кривбасводоканал) та Фізичною особою-підприємцем Міщенко Наталією Борисівною (споживач) було укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води № 316 (далі - договір).

Кривбасводоканал зобов`язується забезпечити споживача питною водою, виробником якої є ДПП "Кривбаспромводопостачання", з якістю, що відповідає Держстандарту 2874-82 "Вода питна", та прийняти від нього стічні води (на підставі правил № 2202 від 29.09.2004), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити питну воду за встановленими тарифами згідно наданої заявки орієнтовно в обсязі 118,0 м3/рік, а також стічні води в обсязі 118,0 м3/рік (п. 1.1. договору).

Об`єкти користування водопостачанням та водовідведенням: фотостудія вул. Кириленко, 25 м (п. 1.2. договору).

Вода подається споживачу при наявності водовимірювальних приладів, встановлених за рахунок споживача, своїми силами, згідно з технічними умовами Кривбасводоканалу. Вид приладу обліку - лічильник, тип приладу обліку: ЛК15х, заводський номер 8003746 (п. 1.5. договору).

Тарифи на послуги водопостачання та водовідведення на день підписання договору затверджені рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради від 26.11.2008 № 821 і можуть бути змінені відповідно до діючого законодавства України. Тариф на момент укладання договору складає за 1м3 з ПДВ: вода питна 4,48 грн., стоки 4,95 грн. (п. 2.1. договору).

В разі затвердження нових тарифів на послуги водопостачання та водовідведення Кривбасводоканал письмово повідомляє споживача згідно з діючим законодавством України без додаткового узгодження розмірів та терміну введення нових тарифів. Письмове повідомлення стає невід`ємною частиною даного договору (п. 2.2. договору).

Розрахунки за надані послуги водопостачання та водовідведення здійснюються споживачем у грошовій формі протягом трьох банківських днів після пред`явлення платіжного доручення, рахунку або квитанції. Можливі інші форми оплати отриманих послуг, які не суперечать діючому законодавству України (п. 3.1. договору).

Відповідно до п. 4.2. договору споживач зобов`язаний:

- своєчасно вносити плату за надані послуги на умовах даного договору;

- не перешкоджати здійсненню контролю Кривбасводоканалу за технічним станом водопровідних мереж та обладнання;

- стежити за схоронністю приладів обліку, пломб і з`єднань водолічильника, запірної арматури, манометра, термометрів і іншого устаткування водомірного вузла;

- забезпечити цілісність обладнання комунальних водопроводів і каналізації, розміщених в межах їхніх володінь (труби, водолічильники, люки, колодязі, грубі грати, вказівні таблички, гідранти тощо), не допускати їх пошкодження, затоплення й розморожування, очищувати від льоду та снігу ляди колодязів, стежити за цілісністю встановлених пломб, забезпечувати відведення поверхневих вод від колодязів;

- вчасно робити ремонт і здійснювати державну повірку приладів обліку. Письмово погоджувати з Кривбасводоканалом виклик представника для зняття пломб і наступного опломбування приладів;

Відповідальною особою за водопостачання та водовідведення об`єктів споживача, цілісність пломб на них та пристроїв водомірного вузла споживач призначає: Міщенко Н.Б. (п. 4.3. договору).

Кривбасводоканал має право:

Вимагати від споживача дотримання нормативно-правових актів (п. 4.4.5. договору).

Вимагати доступу в приміщення споживача для ліквідації аварій, у тому числі несанкціонованого, відповідно до встановленого законом порядку, усунення недоліків у роботі санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічного та профілактичного огляду і перевірки показань засобів обліку води (п. 4.4.6. договору).

У разі виникнення сумнівів щодо правильності показань засобів обліку води - проведення експертизи їх технічного стану та метрологічної повірки (п. 4.4.7. договору).

Згідно з п. 5.1. договору споживач несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором за:

- недотримання вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг;

- несвоєчасне внесення платежів за послуги - шляхом сплати пені;

- втручання у роботу засобів обліку води;

- порушення зобов`язань установлених договором або законодавством;

- невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором;

- у разі порушення зобов`язання споживач повинен сплатити суму боргу з урахуванням, індексу інфляції за весь час прострочення;

- за порушення строків виконання зобов`язання передбачених п. 3.1. договору, споживач сплачує пеню у розмірі облікової ставки НБУ за весь строк прострочення, а за прострочення понад тридцяти днів додатково сплачує штраф у розмірі 7 % вартості.

Даний договір набирає чинності з 04.08.2009 і діє в частині надання послуг водопостачання і водовідведення до 31.12.2012, а в частині здійснення розрахунків за наданні послуги - до повного погашення заборгованості (п. 9.1. договору).

Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не заявить про намір його розірвати або внести в нього зміни, він продовжує свою дію на наступний рік (п. 9.2. договору).

Позивач зазначає, що відповідно до акту на встановлення охоронної пломби № 2524 від 27.12.2017 (а.с. 20) працівниками КП «Кривбасводоканал» в присутності представника ФОП Міщенко Н.Б. - Прялкіна С.О., на вузол обліку марки ЛК-15Г, заводський № 8003748 встановлена пломба № С42172576, після ремонтних робіт.

Підприємства питного водопостачання та централізованого водовідведення мають право: здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків та споруд, вимагати термінового усунення витоків з водопровідних мереж та обладнання, забезпечувати встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку питної води відповідно до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" (ст. 23 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення»).

25.11.2019 уповноваженими представниками позивача в присутності представника відповідача - Міщенко Романа Петровича було здійснено технічне обстеження систем водопостачання та водовідведення споживача послуг за договором № 316 від 04.08.2009 на об`єкті, розташованому за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Магістральна, буд. 25 (колишня назва вулиці - Кириленко), прим. 196, за результатами якого було складено Акт № 1254/19 ТІ від 25.11.2019 технічного обстеження систем водопостачання та водовідведення споживача за договором № 316 від 04.08.2009 (а.с. 18).

В результаті зазначеного технічного обстеження систем водопостачання та водовідведення актом № 1254/19 ТІ від 25.11.2019 зафіксовано наступне: питна вода подається на об`єкт споживача від мереж КП «Кривбасводоканал» фактично по 1 (одному) водопровідному введенню: труба вводу №1 Ду=20мм внутрішньобудинкова мережа. Облік спожитої послуги централізованого водопостачання визначається приладом обліку води ЛК-15Г, завод. № 8003748, виготовлений 2008 року, покази на момент огляду 00595 куб.м.. Дата останньої держ.повірки 2017р., наступна держ.повірка 2021р. Пломба, накладена представниками органів у сфері метрологічної діяльності, порушена. Прилад обліку води встановлено в точці підключення: на трубопроводі подачі води в будівлі в санвузлі, опломбований пломбою С 42172576, порушено цілісність пломбувального дроту. Прилад обліку обладнаний фільтром грубої очистки. На момент технічного обстеження системи водопостачання було встановлено, що на приєднанні приладу обліку до трубопроводу було порушено цілісність опломбувального дроту на пломбі Держспоживстандарту, є порушенням п. 5.18. Правил № 190. Розрахунок витрат води буде здійснюватись згідно п. 3.3., 3.4., 3.14 Правил № 190. Було здійснено фотофіксацію. Додатково виписані акти на зняття охоронної пломби та припис на надання технічної документації.

Акт № 1254/19 ТІ від 25.11.2019 підписаний зі сторони споживача із зауваженням: «у зв`язку з великою вологістю у місці, де знаходиться лічильник, опломбувальний трос було пошкоджено не механічним шляхом, а під впливом вологи перегнив».

Позивач зазначає, що зазначені дії відповідача є порушенням ряду норм законодавства України у сфері централізованого водопостачання та умов договору.

У зв`язку із викладеним позивачем було здійснено розрахунок витрат води (а.с. 21) як за безоблікове водокористування на підставі п.п. 3.3, 3.4, 3.14, 5.18 Правил № 190, за період з 25.10.2019 по 25.11.2019 на суму 20 577,89 грн.

Позивач на підставі договору та акту № 1254/19 ТІ від 25.11.2019, розрахунку обсягу по повному перерізу та швидкості руху води 2м/сек відповідно до п.п. 3.3., 3.4., 3.14, 5.18 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, виписав рахунок № 694/3219/п33 від 16.01.2020 (а.с. 22) на суму 20 577,89 грн.

Позивач зазначає, що направив на адресу відповідача лист № 598 від 17.01.2020 (а.с. 23), яким повідомив про вказане порушення. Також, разом із листом позивач направив відповідачу рахунок № 694/3219/п33 від 16.01.2020 на суму 20 577,89 грн.

В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаного листа позивач надав до суду копію фіскального чеку (а.с. 22).

Відповідно до п. 3.1. договору розрахунки за надані послуги водопостачання та водовідведення здійснюються споживачем у грошовій формі протягом трьох банківських днів після пред`явлення платіжного доручення, рахунку або квитанції. Можливі інші форми оплати отриманих послуг, які не суперечать діючому законодавству України.

Однак, як зазначає позивач, відповідач рахунок № 694/3219/п33 від 16.01.2020 оплатив лише частково на суму 1 600,00 грн., у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 18 977,89 грн.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 затверджено "Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України" (далі - Правила № 190).

Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (далі - Правила) визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України. Ці Правила є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод (п. 1.1. Правил № 190).

Договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги" (п. 2.1. Правил № 190).

Істотні умови договору між виробником та споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення визначаються відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (п. 2.2. Правил № 190).

Розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку (п. 3.1. Правил № 190).

Споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з`єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування. Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника. У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил (п. 5.18. Правил № 190).

У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу (п. 3.3. Правил № 190).

Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць (п. 3.4. Правил № 190).

Розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору (п. 3.7. Правил № 190).

У разі відсутності у споживача засобів обліку на каналізаційних випусках кількість стічних вод визначається за кількістю води, що надходить з мереж централізованого водопостачання та з інших джерел (п. 3.14. Правил № 190).

Господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.5. договору вода подається споживачу при наявності водовимірювальних приладів, встановлених за рахунок споживача, своїми силами, згідно з технічними умовами Кривбасводоканалу. Вид приладу обліку - лічильник, тип приладу обліку: ЛК15Х, заводський номер 8003746.

Відповідно до акту на встановлення охоронної пломби № 2524 від 27.12.2017 (а.с. 20), працівниками КП «Кривбасводоканал» в присутності представника ФОП Міщенко Н.Б. - Прялкіна С.О., на вузол обліку марки ЛК-15Г, заводський № 8003748 встановлена пломба № С42172576, після ремонтних робіт.

В результаті технічного обстеження систем водопостачання та водовідведення актом № 1254/19 ТІ від 25.11.2019 технічного обстеження систем водопостачання та водовідведення споживача за договором № 316 від 04.08.2009 (а.с. 18) зафіксовано наступне: питна вода подається на об`єкт споживача від мереж КП «Кривбасводоканал» фактично по 1 (одному) водопровідному введенню: труба вводу №1 Ду=20мм внутрішньобудинкова мережа. Облік спожитої послуги централізованого водопостачання визначається приладом обліку води ЛК-15Г, завод. № 8003748, виготовлений 2008 року, покази на момент огляду 00595 куб.м. Дата останньої держ.повірки 2017р., наступна держ.повірка 2021р. Пломба, накладена представниками органів у сфері метрологічної діяльності, порушена. Прилад обліку води встановлено в точці підключення: на трубопроводі подачі води в будівлі в санвузлі, опломбований пломбою С 42172576, порушено цілісність пломбувального дроту. Прилад обліку обладнаний фільтром грубої очистки. На момент технічного обстеження системи водопостачання було встановлено, що на приєднанні приладу обліку до трубопроводу було порушено цілісність опломбувального дроту на пломбі Держспоживстандарту, є порушенням п. 5.18. Правил № 190. Розрахунок витрат води буде здійснюватись згідно п. 3.3., 3.4., 3.14 Правил № 190. Було здійснено фотофіксацію. Додатково виписані акти на зняття охоронної пломби та припис на надання технічної документації.

З викладеного вбачається, що актом на встановлення охоронної пломби № 2524 від 27.12.2017 (а.с. 20) на вузол обліку марки ЛК-15Г, заводський № 8003748 було встановлено пломбу № С42172576. Господарський суд зауважує, що акт на встановлення охоронної пломби № 2524 від 27.12.2017 не містить жодних посилань на договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води № 316 від 04.08.2009.

Актом № 1254/19 ТІ від 25.11.2019 зафіксовано, що пломба накладена на прилад обліку води ЛК-15Г, завод. № 8003748, виготовлений 2008 року порушена. Із вказаного акту вбачається, що він складений на виконання договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води № 316 від 04.08.2009.

Однак, п. 1.5. договору визначено вид приладу обліку - лічильник, тип приладу обліку: ЛК15Х, заводський номер 8003746.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України).

Господарський суд зазначає, що укладеним між сторонами договором не передбачено можливості односторонньої зміни договору, в тому числі в частині зміни приладів обліку (типу, заводського номеру, тощо).

У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (ч. 1 ст. 652 Цивільного кодексу України).

У разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (ч. 1 ст. 653 Цивільного кодексу України).

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 654 Цивільного кодексу України).

Договір укладено в письмовій формі за підписами обох сторін, а отже, відповідно до ч. 1 ст. 654 Цивільного кодексу України зміни до цього договору мають бути оформлені в письмовій формі, за підписами сторін.

Доказів укладання між сторонами додаткової угоди до договору, якою б тип приладу обліку та його заводський номер, передбачений п. 1.5. договору було б змінено, сторонами до суду не надано.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України).

Рішення суду, що набрало законної сили та яким було б внесено зміни до спірного договору в частині типу та заводського номеру приладу обліку в матеріалах справи відсутнє.

З огляду на викладене, оскільки актом на встановлення охоронної пломби № 2524 від 27.12.2017 (а.с. 20) пломбу № С42172576 було встановлено на інший вузол обліку (марки ЛК-15Г, заводський № 8003748), аніж передбачений договором (ЛК15Х, заводський № 8003746), господарський суд дійшов висновку, що акт № 1254/19 ТІ від 25.11.2019, яким зафіксовано порушення пломби накладеної на прилад обліку води ЛК-15Г, завод. № 8003748, не є належним та допустимим доказом порушення відповідачем умов саме договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води № 316 від 04.08.2009.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України).

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч. 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України).

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України).

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч. 2 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України).

Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів (ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України).

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, яка відображена у постанові від 03.09.2019 у справі № 917/1258/18.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до приписів ст. 15 Цивільного кодексу України кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Як роз`яснив Конституційний Суд України своїм рішенням від 01.12.2004 №18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес), поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається у частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

У рішенні Конституційного Суду України дано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес", як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто інтерес позивача має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам та відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого дано в резолютивній частині вказаного рішення Конституційного Суду України.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Така позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав; під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 910/15567/17.

Отже, саме на Комунальне підприємство "Кривбасводоканал", як позивача, покладений обов`язок обґрунтувати суду свої вимоги поданими доказами, тобто довести, що його права та інтереси дійсно порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту.

Однак, всупереч наведеному позивач не довів перед судом, яким чином було порушено зі сторони відповідача права позивача саме за договором про надання послуг з централізованого постачання холодної води № 316 від 04.08.2009.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги Комунального підприємства "Кривбасводоканал" про стягнення з відповідача 18 977,89 грн. основного боргу недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 759,12 грн. та штраф у розмірі 1 328,45 грн.

Відповідно до. 5.1. договору за порушення строків виконання зобов`язання передбачених п. 3.1. договору, споживач сплачує пеню у розмірі облікової ставки НБУ за весь строк прострочення, а за прострочення понад тридцяти днів додатково сплачує штраф у розмірі 7 % вартості.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Також позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 120,11 грн. та інфляційні втрати у розмірі 303,65 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 18 977,89 грн. основного боргу відмовлено з підстав їх недоведеності, позовні вимоги про стягнення з відповідача 759,12 грн. - пені, 1 328,45 грн. - штрафу, 120,11 грн. - 3% річних, 303,65 грн. - інфляційних втрат не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у розмірі 2102,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 16.12.2020

Суддя І.В. Мілєва