СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2020 р. Справа №913/449/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Дучал Н.М. , суддя Склярук О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомакс 1980» (вх.№2806Л/1 від 26.10.2020) на рішення Господарського суду Луганської області від 16.09.2020 у справі №913/449/18 (м. Харків, суддя Корнієнко В.В., повний текст рішення складено 28.09.2020),

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомакс 1980», м. Лисичанськ, Луганська обл.,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисичанська енергосервісна компанія», м. Лисичанськ, Луганська обл.,

про стягнення 78394,13 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергомакс 1980» звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача борг в сумі 49448,44 грн. по оплаті послуг (робіт) по підготовці котелень до опалювального сезону, наданих (виконаних) за договором на послуги по підготовці котелень ТОВ «ЛЕСКО» до опалювального сезону від 02.11.2015 № 2/11, а також штраф в сумі 9889,69 грн., три проценти річних в сумі 4066,00 грн. та втрати від інфляції в сумі 14990,00 грн. за прострочення платежу.

Позивач у позовній заяві обґрунтував свої вимоги наступним:

- 02.11.2015 між ТОВ «Лисичанська енергосервісна компанія» (Замовник, відповідач) та ТОВ «ЕНЕРГОМАКС 1980» (Виконавець, позивач) був укладений договір на послуги по підготовці котелень ТОВ «ЛЕСКО» до опалювального сезону №2/11 (далі Договір);

- за умовами Договору Виконавець зобов`язався надати Замовнику послуги по підготовці котелень ТОВ «ЛЕСКО» до опалювального сезону 2015/2016 років, а Замовник зобов`язався їх прийняти та оплатити;

- додатковою угодою № 1 від 02.11.2015 до вказаного Договору, сторони більш детально конкретизували предмет договору та визначили, що Виконавець має виконати весь комплекс робіт з технічного обслуговування та ремонту котелень та/або котельного обладнання Замовника, необхідних для підтримки котелень та обладнання в належному робочому стані в період дії цього договору;

- позивач виконав умови договору, відповідачу були надані послуги з технічного обслуговування його котелень вартістю 50000 грн, про що сторони склали акт надання послуг від 30.11.2015 № 8; відповідачу був наданий звіт про виконані роботи - надані послуги від 30.11.2015 з переліком фактично виконаних робіт на об`єктах ТОВ «ЛЕСКО»;

- акт і звіт були підписані відповідачем без будь-яких зауважень, але оплата наданих, послуг не була проведена в повному обсязі (відповідач сплатив позивачу лише 551,56 грн. (162,92 грн. + 388,64 грн.), у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість в сумі 49448,44 грн.;

- пунктом 7.1. Договору за порушення строків виконання зобов`язання встановлено відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 20 % від суми невиконаного зобов`язання; статтею 625 ЦК України визначено, що за прострочення виконання грошового зобов`язання боржник на вимогу кредитова зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та три проценти річних від простроченої суми.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 16.09.2020 в позові відмовлено повністю. Судові витрати покладено на позивача. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомакс 1980», 93120, Луганська область, м. Лисичанськ, пр-т Леніна, буд. 115, кв. 124, ідентифікаційний код 39896810, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисичанська енергосервісна компанія», 93113, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Свердлова, буд. 349, ідентифікаційний код 35389334, витрати на оплату судової експертизи в сумі 25120,00 грн.; ухвалено наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Позивач з вказаним рішенням не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 16.09.2020 по справі №913/449/18 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомакс 1980» задовольнити в повному обсязі; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисичанська енергосервісна компанія» (ідентифікаційний код 35389334, місцезнаходження: 93113, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Свердлова, буд. 349) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомакс 1980» (ідентифікаційний код 39896810, місцезнаходження: 93120, Луганська область, м. Лисичанськ, пр-т Леніна, буд. 115, кв. 124) заборгованість за договором №2/11 від 02.11.2015 в сумі 49448,44 грн., а також суму штрафу в розмірі 9889,69 грн., суму трьох процентів річних в розмірі 4066,00 грн., суму інфляційних втрат в розмірі 14990,00 грн. Всього 78394,13 грн.; покласти на відповідача судові витрати.

В обґрунтування своєї позиції по справі позивач посилається на наступне:

- суд першої інстанції допустив порушення норми ст.76 ГПК України, оскільки взяв до розгляду докази, які не стосувалися предмета доказування, а саме докази того, що на дату укладання договору опалювальний сезон вже розпочався; докази укладання між сторонами аналогічних договорів в попередні періоди (без дослідження змісту робіт, які за цими договорами виконувались); акти готовності теплового господарства відповідача до роботи в опалювальний період 2015/2016 р.р.;

- необхідність укладання договору №2/11 від 02.11.2015 та виконання робіт з промивки котлів від накипу обумовлені двома обставинами: підвищенням енергоефективності і зменшенням собівартості теплоенергії, яка виготовляється котельнями;

- матеріалами справи не підтверджується те, що котельні відповідача були готові до опалювального сезону та не потребували виконання робіт за договором №2/11 від 02.11.2015;

- відсторонення виконавчого органу від виконання своїх обов`язків є правом власника товариства; з матеріалів справи вбачається, що договір, акт і звіт підписувались директором товариства у 2015 році; відсторонення директора відбулось у 2018 році; на момент укладення договору №2/11 від 02.11.2015 та підписання всіх інших пов`язаних з договором документів, ОСОБА_1 не мав ніяких обмежень стосовно представництва ТОВ «Леско» у відносинах з іншими особами в якості директора; в матеріалах справи відсутні належні докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 КК України, ст. 366 КК України;

- відсутність у акті №8 від 30.11.2015 посилання на укладений між сторонами договір не свідчить про невиконання господарської операції, оскільки це не є обов`язковим реквізитом первинного документу; при цьому зміст та обсяг господарської операції вказані в іншому первинному бухгалтерському документі звіті про виконані роботи надані послуги від 30.11.2015; вказані документи необхідно розглядати в сукупності;

- суд першої інстанції не врахував, що відповідач здійснив часткову оплату за договором, що свідчить про визнання відповідачем первинних бухгалтерських документів та фактичне прийняття наданих послуг;

- суд першої інстанції не обґрунтував свого не прийняття в якості доказу заяви свідка колишнього директора ТОВ «Леско» ОСОБА_1 , який в своїй заяві підтвердив факт виконання робіт та отримання послуг від ТОВ «енергомакс 1980» за договором №2/11 від 02.11.2015.

Також позивач зазначає, що він погоджується із висновками Господарського суду Луганської області стосовно того, що: висновок експертів від 20.03.2020 не підтвердив доводи відповідача про фіктивність договору від 02.11.2015 №2/11; відповідач також не довів, що договір на послуги по підготовці котелень ТОВ «Леско» до опалювального сезону від 02.11.2015 №2/11, укладений між сторонами за позовом, є нікчемним правочином у розумінні ст.228 ЦК України. У зв`язку з цим, в частині цих висновків рішення Господарського суду Луганської області позивачем не оскаржується.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомакс 1980». Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомакс 1980» ухвалено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено іншим учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали. Відзив має бути оформлено у відповідності до вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України, якою, зокрема, передбачено, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Повідомлено учасників справи про можливість подати будь-які документи у справі на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» та Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала про відкриття апеляційного провадження у справі згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення була отримана представником позивача 01.11.2020, представником відповідача 03.11.2020, що підтверджується наявними в матеріалах справи зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень (т.5, а.с.85-86).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується належне повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та розгляд справи в порядку, передбаченому ч. 10 ст. 270 ГПК України.

Від відповідача надійшов відзив (вх.№10851 від 09.11.2020), в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі, рішення Господарського суду Луганської області віл 16.09.2020 у справі №913/449/18 залишити без змін; зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката; постановити відповідне судове рішення.

В обґрунтування своєї позиції по справі відповідач зазначає наступне:

- доводи позивача про очевидність необхідності надання послуг із ремонту обладнання чи його очистки тільки на початку опалювального періоду та тільки після їх перевірки та підготовки до опалювалього сезону є власними припущеннями, які жодним чином не знайшли свого підтвердження у суді першої інстанції та не підтверджуються будь-якими доказами; навпаки у матеріалах справи містяться докази, які спростовують доводи позивача та вказують на відсутність необхідності в отриманні послуг, які вказані у спірному договорі;

- послуги по підготовці до опалювального сезону можуть бути надані до 15 вересня поточного року, оскільки до цієї дати здійснюється повна та комплексна перевірка готовності котелень до опалювального сезону;

- судом першої інстанції в судовому рішенні було зазначено про те, що ОСОБА_2 був підписантом спірного договору, окрім того останній був в подальшому усунутий від виконання посадових обов`язків після проведення експерс-аудиту товариства через наявність ознак розкрадання коштів товариства; при цьому прохання апелянта долучити до матеріалів справи додаткові докази щодо ходу кримінального провадження не узгоджується із ст.269 ГПК України;

- оплати за платіжними дорученнями здійснені начебто на виконання послуг за договором №2/11 від 02.11.2015, однак встановити розмір та обсяг наданих послуг за договором неможливо;

- з жодного документа, наданого позивачем не вбачається за можливе встановити, яким саме чином позивач дізнався про необхідність надання послуг саме на цих котельнях та чи замовляв відповідач надання послуг саме на цих котельнях чи інших.

Також відповідач посилається на недоведеність розміру витрат на професійну допомогу у розмірі 20000,00 грн, яку позивач просить стягнути. Зокрема, вказує, що жодних доказів про понесення позивачем таких витрат, надання будь-яких послуг та їх дійсну оплату позивачем не надано. Стосовно витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн за підготовку та подання апеляційної скарги, то такий розмір є не співмірним, оскільки адвокат не мав права включати у звіт послуги, які не пов`язані із поданням апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст.282 Господарського процесуального кодексу України, зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконкому Лисичанської міської ради від 16.10.2015 №347 (яке оприлюднено на офіційному сайті Лисичанської міської ради) визначено, що товариству з обмеженою відповідальністю «ЛЕСКО» (відповідачу) та іншим організація і установам, що мають на балансі опалювальні котельні, слід розпочати опалювальний сезон по опаленню з 16.10.2015.

Між ТОВ «ЕНЕРГОМАКС 1980» (Виконавець, позивач) та ТОВ «Лисичанська енергосервісна компанія» (Замовник, відповідач, ТОВ «ЛЕСКО») був укладений договір на послуги по підготовці котелень до опалювального сезону від 02.11.2015 № 2/11 (надалі Договір), за умовами якого Виконавець зобов`язався виконати послуги по підготовці котелень ТОВ «ЛЕСКО» до опалювального сезону 2015/2016 років, а Замовник зобов`язався їх прийняти та оплатити (п. 1.1. Договору).

Роботи повинні бути виконані до 30.11.2015 (п. 2.1. Договору).

Вартість робіт по Договору складає 50000 грн (п. 3.1. Договору).

Документи на роботи, які Виконавець повинен передати замовнику: Акт виконаних робіт (п. 2.1. Договору).

Додатковою угодою №1 від 02.11.2015 до вказаного Договору, сторони виклали пункти 1.1., 1.2., 4.1., 6.1. та 7.1. Договору в новій редакції:

« 1.1. Виконавець зобов`язався надати послуги по підготовці котелень ТОВ «ЛЕСКО» до опалювального сезону 2015/2016 років, а Замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх на умовах даного договору.

Для цілей даного договору під Послугами по підготовці котелень до опалювального сезону сторони розуміють весь комплекс робіт з технічного обслуговування та ремонту котелень та/або котельного обладнання Замовника, необхідних для підтримки котелень та обладнання в належному робочому стані в період дії цього договору.

Залежно від поточного технічного стану котелень (обладнання котелень) такими роботами можуть бути контрольні огляди, випробування, регулювання, налагодження, очищення змащування устаткування, нескладна заміна деталей, що вийшли з ладу, усунення різних дрібних дефектів, перевірка дотримання вимог експлуатаційних інструкції.

Перелік робіт зазначений в цьому договорі не є вичерпним.

Замовник може замовити Виконавцю будь-які послуги/роботи, виконання яких необхідне для забезпечення безперебійної роботи котелень.»;

1.2. Документи на підтвердження наданих послуг/виконаних тробіт які Виконавець повинен передати Замовнику: Акт виконаних робіт наданих послуг, Звіт про виконані роботи надані послуги.

4.1. Порядок оплати: Замовник перераховує вартість наданих послуг за цим Догворомна банківський рахунок Виконавця у строк до 10 календарних днів з дати підписання Акту виконаних робіт гаданих послуг.

6.1. Даний договір починає діяти з моменту його підписання та діє до 30.11.2015.

7.1. За порушення строків виконання своїх зобов`язань за цим договором сторона, що допустила порушення сплачує іншій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, та штраф в розмірі 20 % від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Між сторонами за Договором складено та підписано Акт наданих послуг від 30.11.2015 №8 в якому вказано найменування робіт, послуг: послуги по підготовці котелень до опалювального сезону, 1 послуга, сума з ПДВ 50000 грн; договором за яким надавалися вказані послуги в акті не вказано.

Позивачем складено та відповідачем затверджено Звіт про виконані роботи - надані послуги від 30.11.2015 в якому вказано, що відповідно до договору №2/11 від 02.11.2015 з додатковою угодою №1 від 02.11.2015 Замовником були визначені об`єкти (котельні), які потребували послуг з технічного обслуговування, та визначені роботи, які необхідно було виконати на цих об`єктах, а саме:

1. Об`єкт модульна котельня дитячий садок «Червона Шапочка» за адресою: м. Лисичанськ, вул. Ломоносова, 9а;

2. Об`єкт модульна котельня дитяче лікарняне містечко за адресою: м. Лисичанськ, кв. 40 років Перемоги, 12б;

3. Об`єкт модульна котельня гімназія за адресою: м. Лисичанськ, вул. Могилевська, 5-а;

4. Об`єкт модульна котельня вагончикового типу терапевтичне відділення ЦМЛ ім. Тітова за адресою: м. Лисичанськ, вул. Леніна, 134в;

У вказаному Звіті зазначено, що послуги на вказаних об`єктах надавалися в період з 02.11.2015 по 30.11.2015;

1. Перелік виконаних робіт/наданих послуг на об`єкті модульна котельня дитячий садок «Червона Шапочка»:

1.1. Промивка котлів від накипу з використанням реагенту СВОД ТВН;

2. Перелік виконаних робіт/наданих послуг на об`єкті модульна котельня дитяче лікарняне містечко за адресою: м. Лисичанськ, кв. 40 років Перемоги, 12б:

2.1. Ремонт електронного блока управління котла № 1 (vitotronic300);

3. Перелік виконаних робіт/наданих послуг на об`єкті модульна котельня гімназія за адресою: м. Лисичанськ, вул. Могилевська, 5-а:

3.1. Промивка котлів від накипу з використанням реагенту СВОД ТВН;

4. Перелік виконаних робіт/наданих послуг на об`єкті модульна котельня вагончикового типу терапевтичне відділення ЦМЛ ім. Тітова за адресою: м. Лисичанськ, вул. Леніна, 134в:

4.1. Промивка котлів від накипу з використанням реагенту СВОД ТВН.

Сторонами за Договором станом на 02.07.2018 складено та підписано акт звіряння згідно якому, відповідач має заборгованість перед позивачем за договором від 02.11.2015 №2/11 в сумі 49448,44 грн.

Вищевказані Договір, додаткова угода до нього, акт надання послуг, звіт та акт звіряння підписані з боку ТОВ «Енергомакс 1980» (Виконавця) директором ОСОБА_3 , з боку ТОВ «ЛЕСКО» (Замовника) директором ОСОБА_1

Данько О.В. (директор ТОВ «Енергомакс 1980») одночасно працював у ТОВ «ЛЕСКО» інженером-енергетиком.

Між сторонами за позовом у серпні грудні 2015 р. було укладено ще 4 договори на послуги по підготовці котелень до опалювального сезону 2015/2016 років, які за змістом повністю відповідають вищевказаному договору від 02.11.2015 № 2/11, а саме:

- договір від 03.08.2015 №3/8; роботи повинні бути виконані до 31.08.2015; сума договору 50000 грн;

- договір від 01.09.2015 №1/9; роботи повинні бути виконані до 30.09.2015; сума договору 50000 грн;

- договір від 01.10.2015 №1/10; роботи повинні бути виконані до 31.10.2015; сума договору 50000 грн;

- договір від 01.12.2015 №1/12; роботи повинні бути виконані до 31.12.2015; сума договору 50000 грн;

Платіжним дорученням від 05.04.2017 №436 відповідач сплатив позивачу 162,92 грн за послуги згідно договору 2/11 від 02.11.2015; платіжним дорученням від 13.04.2017 № 437 відповідач сплатив позивачу 388,64 грн за послуги згідно договору 2/11 від 02.11.2015;

З 08 по 30 червня 2018 р. на замовлення власника ТОВ «ЛЕСКО», фахівцем ТОВ «Збережені активи» проведено експрес-аудит діяльності ТОВ «ЛЕСКО» та за результатами складено звіт у якому вказано про деякі порушення бухгалтерського обліку.

27.06.2018 інженер-енергетик ТОВ «ЛЕСКО» ОСОБА_3 (він же директор ТОВ «Енергомакс 1980») звільнився з ТОВ «ЛЕСКО» за згодою сторін.

Рішенням власника ТОВ «ЛЕСКО» від 18.07.2018, у зв`язку з наявністю ознак розкрадання коштів товариства, з метою перевірки/спростування цих фактів, тимчасово відсторонено від виконання повноважень директора ТОВ «ЛЕСКО» Максимовича А.В., тимчасове виконання обов`язків директора покладено на Шпак В.М.

За заявами власника ТОВ «ЛЕСКО» Лисичанським відділом поліції відкрито два кримінальних провадження: №0001947 від 15.08.2018 (за ч. 3 ст. 191 КК України «Привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем»); № 0001948 від 15.08.2018 (за ч. 1 ст. 366 КК України «Службове підроблення»);

Вказані обставини підтверджуються наданими сторонами письмовими доказами (завіреними копіями документів): рішенням виконкому Лисичанської міської ради від 16.10.2015 № 347 (т. 1, а.с. 131-132); договором про надання послуг по підготовці котелень до опалювального сезону від 02.11.2015 № 2/11 з додатковою угодою № 1 (т. 1 а.с. 11-12), актом надання послуг від 30.11.2015 № 8 (т. 1 а.с. 13), звітом про виконані роботи - надані послуги від 30.11.2015 (т. 1 а.с. 14), платіжними дорученнями відповідача від 05.04.2017 № 436 на суму 162,92 грн та від 13.04.2017 № 437 на суму 388,64 грн (т. 1 а.с. 15-16); актом звіряння станом на 02.07.2018 (м. 1, а.с. 17); договорами від 03.08.2015 № 3/8, від 01.09.2015 № 1/9, від 01.10.2015 № 1/10, від 01.12.2015 № 1/12 (т. 1, а.с. 162-165); рішенням учасника ТОВ «ЛЕСКО» від 18.07.2018 (т. 1, а.с. 122-124); наказ директора ТОВ «ЛЕСКО» від 27.06.2018 № 06/1-к-18 (т. 1, а.с. 129); звіт за результатами експрес-аудиту від 08.06.2018 (т. 1, а.с. 136-141); повідомлення про початок досудового розслідування (т. 1, а.с. 109-110).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що надані позивачем докази не підтверджують його доводи про виконання робіт за договором від 02.11.2015 №2/11. За таких обставин, у задоволені позову слід відмовити в зв`язку з його необґрунтованістю, так як позивач не довів обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Згідно із статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із статтею 526 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В предмет доказування у даній справі входять обставини настання обов`язку відповідача здійснити оплату за спірним договором.

Що стосується наданого до матеріалів справи акту №8 надання послуг від 30.11.2015, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. За приписами ст. 4 даного Закону, одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

За приписами ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами передбачено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі - Положення).

Відповідно до п. 2.1, 2.4, 2.5 Положення визначено відповідно, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Таким чином, виходячи з аналізу наведених норм, виконання робіт оформлюється сторонами шляхом підписання документів, які підтверджують факт виконаних, прийнятих та оплачених робіт.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі №922/509/17.

Отже, правомірним є висновок про те, що з первинних документів, якими є акти та довідки має чітко вбачатись, на виконання якого саме правочину вони сформовані та виконання підрядних робіт і їх вартість за яким правочином вони підтверджують.

Однак, акт №8 від 30.11.2015 не містить посилання на договір №2/11 від 02.11.2015. Разом з тим, містить посилання на договір: «послуги по підготовці котелень до опалювального сезону». Як вже було зазначено вище, між сторонами за позовом у серпні грудні 2015 р. було укладено ще 4 договори на послуги по підготовці котелень до опалювального сезону 2015/2016 років, а тому у суду відсутня можливість достеменно встановити за яким саме договором були надані послуги зазначені у акті №8 від 30.11.2015.

Порушення правил оформлення первинних документів не спричиняє їх недійсність, але безпосередньо впливає на можливість доведення стороною обставин, на підтвердження яких вона подала відповідні документи.

Отже, зважаючи на те, що позивач не довів того, що акт №8 на суму 50000,00 грн складений на виконання договору №2/11 від 02.11.2015, вказаний доказ не є належним. Крім того, вказаний документ також не може вважатись первинним документом, що відповідає вимогам закону, оскільки не містить зазначеної посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильності її оформлення.

Відповідно до п.4.1. договору (в редакції додаткової угоди №1) визначено порядок оплати: замовник перераховує вартість наданих послуг за цим договором на банківський рахунок виконавця у строк до 10 календарних днів з дати підписання акту виконаних робіт-наданих послуг.

Таким чином, враховуючи відсутність в матеріалах справи належним чином підписаного акту виконання робіт-наданих послуг, у відповідача не виникло обов`язку визначеного п.4.1. щодо оплати послуг. Звіт про виконані роботи-надані послуги не є документом, який в розумінні положень укладеного між сторонами договору може підтвердити надання відповідних послуг. Крім того, вказаний звіт не містить даних про відповідальних за здійснення господарських операцій, не містить дати в які здійснювалися ці господарські операції.

Стосовно наявного в матеріалах справи акту звірки взаєморозрахунків сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів враховує, що у постанові Верховного Суду від 19.04.2018 у справі №905/1198/17 та від 05.03.2019 у справі №910/1389/18 викладено правову позицію, згідно з якою відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Отже, акт звірки розрахунків в розумінні положень чинного законодавства не є первинним обліковим документом, виконує в бухгалтерському обліку допоміжну функцію для спрощення взаємних розрахунків за договорами і звірки фактів сплати коштів, використовується виключно в бухгалтерських службах.

Між тим, акт взаєморозрахунку, наданий до суду підлягає оцінці та перевірці судом нарівні з іншими документами у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи положення ст.86 ГПК України та практику Верховного Суду, судом у сукупності було досліджено як первинні документи у справі, так і наданий до матеріалів справи акт звіряння окремо та в цілому, на підставі чого зроблено висновок про не прийняття вказаного документу як доказу виконання робіт та підставу для здійснення оплати.

Стосовно посилань апелянта на часткове здійснення оплати за договором №2/11 від 02.11.2015 платіжними дорученнями №436 від 05.04.2017 в сумі 162,92 грн, №437 від 13.04.2017 на суму 388,64 грн, то колегія суддів зазначає, що вказані розрахунки дійсно підтверджують оплату по договору №2/11, разом з тим не свідчать про направлення вказаних коштів на оплату послуг, наданих актом №8, на який посилається позивач як на підставу наявності заборгованості відповідача. А отже не можуть підтверджувати факт наявності заборгованості у спірному розмірі, оскільки встановити розмір та обсяг наданих послуг з вказаних платіжних доручень неможливо.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

На підставі наявних у справі матеріалів, у судової колегії відсутня можливість встановити наявність заборгованості в заявлених позивачем сумах за виконання договору №2/11 від 02.11.2015.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про не обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для відмови в їх задоволенні. Інші обставини у справі не спростовують обставин відсутності наразі в матеріалах справи доказів надання послуг за спірним договором у заявленому об`ємі та доказів існування заборгованості у заявленому розмірі.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором №2/11 від 02.11.2015 на суму 49448,44 грн.

Оскільки вимоги про стягнення суми штрафу в розмірі 9889,69 грн, 3% річних в розмірі 4066,00, інфляційних втрат в розмірі 14990,00 грн є похідними від вимоги про стягнення основного боргу за вищевказаним договором, відмова у задоволенні позовних вимог щодо суми основного боргу має наслідком відмови у задоволенні вимог про стягнення з відповідача всіх заявлених позивачем сум.

Ураховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені апелянтом, у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, 273, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомакс 1980» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Луганської області від 16.09.2020 у справі №913/449/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст.ст.286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя Н.М. Дучал

Суддя О.І. Склярук