РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.12.2020Справа № 910/15444/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма - Фарм, ЛТД»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Амеда Фарм»

про стягнення 56489,02 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року Спільне українсько-естонське підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма - Фарм, ЛТД» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Амеда Фарм» про стягнення 56489,02 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, відповідачем порушено умови Договору поставки №102846 від 17.03.2020 в частині своєчасної та повної оплати за поставлений товар, у зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача суму основної заборгованості у розмірі 47074,19 грн.

Окрім того, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 9414,83 грн відсотків за користування чужими грошовими коштами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2020 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 26.10.2020, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 06.11.2020 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 16.11.2020. Позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 11.11.2020.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі №910/15444/20 від 15.10.2020 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03124, м. Київ, вул. Миколи Василенка, буд. 7.

Однак, станом на дату розгляду справи на адресу Господарського суду міста Києва повернувся поштовий конверт №300 із відміткою про повернення у зв`язку із іншими причинами, що не дали змоги виконати обов`язок щодо пересилання поштового відправлення.

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Також, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 15.10.2020 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.03.2019 між Спільним Українсько-Естонським підприємством у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД» (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Амеда Фарм» (покупець, відповідач) було укладено договір поставки №102846 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцеві, а покупець прийняти та оплатити певний товар, асортимент, кількість та ціна якого, зазначені у видаткових накладених, які є його невід`ємною частиною ( п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.2. договору, предметом поставки є наступний товар: лікарські засоби та вироби медичного призначення, предмети та засоби особистої гігієни, косметичні засоби, функціональні харчові продукти, дієтичні добавки та інші товари, які мають право відповідно до законодавства придбавати та продавати аптечні заклади та їх структурні підрозділи.

Згідно з п. 3.5. договору, передача товару постачальником покупцю здійснюється поставкою товару силами постачальника на умовах DDP (Інкотермс 2010). Поставка товару здійснюється транспортом постачальника, який відповідає вимогам щодо зберігання та транспортування лікарських засобів та виробів медичного призначення.

Пунктом 3.7. договору визначено, що датою поставки товару є дата отримання відповідної партії товару покупцем. Місцем поставки є місце поставки товару, вказане покупцем у замовленні на поставку відповідної партії.

Відповідно до п. 3.9. договору, у видатковій накладній обов`язково вказується номер та дата укладення цього договору, а також асортимент, кількість, ціна та загальна вартість товару.

Згідно з п. 5.3., 5.4., 5.5., 5.6. договору, ціна кожної одиниці товару вказується у видаткових накладних на поставку кожної партії товару. Загальна сума по договору складається із всіх договірних вартостей по всіх видаткових накладних до даного договору. Вартість кожної партії товару обчислюється виходячи з кількості одиниць асортименту товару у відповідній партії та вартості кожної одиниці асортименту товару та вказується у видатковій накладній на кожну окрему поставку. Вартість упаковки, маркування, завантаження товару на транспортний засіб та його транспортування враховується у вартості товару.

Відповідно до п. 7.1. договору, приймання-передача товару здійснюється на підставі товаросупровідних документів.

Пунктом 7.2. договору визначено, що при отриманні товару уповноважена особа покупця повинна надати довіреність, яка оформлена відповідно до чинного законодавства України та вимог постачальника, які не суперечать законодавству України. В довіреності на право отримання товару зазначається: реквізити покупця; посада, ПІБ особи на яку виписується довіреність та надається зразок її підпису; документ, що засвідчує особу - паспорт. Довіреність підписується керівником покупця, або уповноважено особою та завіряється печаткою.

У п. 7.6. договору визначено, що партія товару вважається переданою постачальником та прийнятою покупцем: за кількістю - шляхом перевірки та порівняння відповідно до кількості місць, вказаної в товарно-супровідних документах на партію товару.

Пунктом 10.4 договору передбачено, що за умови прострочення покупцем оплати за товар за цим договором, він повинен сплатити постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі двадцяти відсотків від простроченої суми.

Згідно з п. 12.10 договору, даний договір вступає в силу з дати його підписання сторонами та діє на протязі 2 (двох) календарних років, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань згідно з умовами даного договору.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору позивачем поставлено товар відповідачу на суму 48109,39 грн, що підтверджується відповідними видатковими накладними №25848423 від 11.03.2020 на суму 12658,01 грн(відстрочення платежу 28 днів), №25848424 від 11.03.2020 на суму 73,33 грн (відстрочення платежу 28 днів), №25850210 від 11.03.2020 на суму 98,64 грн (відстрочення платежу 28 днів), №25850211 від 11.03.2020 на суму 1572,15 грн (відстрочення платежу 28 днів), №25850543 від 11.03.2020 на суму 3144,30 грн (відстрочення платежу 28 днів), №25853952 від 12.03.2020 на суму 7860,76 грн (відстрочення платежу 28 днів), №25859821 від 13.03.2020 на суму 2053,12 грн (відстрочення платежу 28 днів), №25859822 від 13.03.2020 на суму 578,41 грн (відстрочення платежу 28 днів), №25869059 від 13.03.2020 на суму 7466,42 грн (відстрочення платежу 28 днів), №25869060 від 13.03.2020 на суму 40,10 грн (відстрочення платежу 28 днів), №25899876 від 20.03.2020 на суму 2441,60 грн (відстрочення платежу 28 днів), №25900011 від 20.03.2020 на суму 4024,64 грн (відстрочення платежу 28 днів), №25900012 від 20.03.2020 на суму 6097,91 грн (відстрочення платежу 28 днів), які підписані уповноваженими представниками позивача та відповідача та скріплені відповідними печатками. Жодних зауважень, щодо асортименту, якості та строку поставки товару відповідачем не зазначалось у вищезазначених видаткових накладних.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частинами 1, 6 ст.265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник, зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексу України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

В силу положень ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п. 6.1 договору, оплата покупцем товару за цим договором здійснюється шляхом попередньої оплати або з відстроченням платежу. При цьому порядок оплати товару за цим договором (попередня оплата чи оплата з відстроченням платежу) обирається покупцем при подані замовлення на поставку.

Згідно з п. 6.2 договору при здійсненні покупцем оплати товару за цим договором з відстроченням платежу строк, протягом якого покупець зобов`язаний здійснити оплату за товар на користь постачальника, вказується постачальником у видатковій накладеній на товар, який постачається. При цьому перебіг такого строку починається від дати поставки товару покупцю, що вказана у видатковій накладній.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позивачем здійснено поставку товару відповідачу, що підтверджується відповідними видатковими накладними, а відповідачем прийнято даний товар, проте, у супереч умовам договору не було здійснено оплату у повному обсязі та у встановлені договором строки за поставлений товар.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів щодо оплати відповідачем заборгованості за отриманий товар, а також відсутні будь-які заперечення з боку відповідача стосовно поставки товару, суд дійшов висновку щодо задоволення вимоги позивача в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 47074,19 грн.

За змістом ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір таких процентів визначається договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У частині 6 ст. 231 Господарського кодексу України зазначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором

Пунктом 10.4 договору передбачено, що за умови прострочення покупцем оплати за товар за цим договором, він повинен сплатити постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі двадцяти відсотків від простроченої суми.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок двадцяти відсотків від простроченої суми оплати за поставлений товар, суд зазначає, що відповідний розрахунок здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Разом з тим, з урахуванням положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на сплату судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Амеда Фарм» (03124, м. Київ, вул. Миколи Василенка, буд. 7; ідентифікаційний код 38895292) на користь Спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма - Фарм, ЛТД» (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 18-А; ідентифікаційний код 21642228) 47074 (сорок сім тисяч сімдесят чотири) грн 19 коп. основної заборгованості, 9414 (дев`ять тисяч чотириста чотирнадцять) грн 83 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 21.12.2020

Суддя Я.В. Маринченко