УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

14.12.2020Справа № 910/18786/19

Господарський суд міста Києва, у складі судді Чинчин О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом ДУККЕР ЕССЕТС ЛІМІТЕД (WC1N 3АХ Великобританія, Лондон , вулиця Олд Глостер, 27, реєстраційний номер компанії 12115013)
до за участю про1. Міністерства Юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13; ідентифікаційний код: 00015622) 2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) 3. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) 4. ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) 5. ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ) 6. ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ) 7. ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 ) Третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні Відповідачів 1. Торгівельно - комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "ХАРКІВ-МОСКВА" (63030, Харківська обл., Валківський район, Село Шарівка); 2. державного реєстратора комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області" Татаринової Юлії В`ячеславівни (72563Запорізька обл., Якимівський р-н, смт. Кирилівка, Приморський бульвар, 1). 3. державного реєстратора Красноградської районної державної адміністрації Харківської області Литвиненко Людмили Володимирівни (63304, Харківська обл., м. Красноград, вул. Соборна, 58а). 4. державного реєстратора Красноградської районної державної адміністрації Харківської області Рублі Наталії Василівни (63304, Харківська обл., м. Красноград, вул. Соборна, 58а). визнання неправомірним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії
Представники: без повідомлення представників

ВСТАНОВИВ:

ДУККЕР ЕССЕТС ЛІМІТЕД звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про:

- визнання неправомірним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 4080/5 від 19.12.2019р.

- відновлення записів про реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 01.08.2019 № 0047272 "Державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи" та від 05.08.2019 № 1047272 "Підтвердження відомостей про юридичну особу", проведені державним реєстратором комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області" Татариновою Ю.В. стосовно ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДУККЕР ЕССЕТС УКРАЇНА" (код за ), а також від 28.10.2019 № 8000009 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи" та № 1.000009 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", проведені державним реєстратором Красноградської районної державної адміністрації Харківської області Рубля Н.В. стосовно ТОРГІВЕЛЬНО-КОМЕРЦІЙНОГО ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ ФІРМА "ХАРКІВ-МОСКВА" (код за ).

- відновлення записів про рішення про державну реєстрацію прав від 29.10.2019 №№ 49415984, 49415706, 49416031, 49416102, 49415911, прийнятих державним реєстратором Красноградської районної державної адміністрації Харківської області Литвиненко Людмилою Володимирівною.

- відновлення доступу державному реєстратору Красноградської районної державної адміністрації Харківської області Литвиненко Людмилі Володимирівні до Державного реєстру речових прав на нерухоме маймо.

- відновлення доступу державному реєстратору Красноградської районної державної адміністрації Харківської області Рублі Н.В. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

- відновлення записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які було скасовано (видалено, вимкнено) на підставі наказу Міністерства юстиції України № 4080/5 від 19.12.2019 р.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для визнання неправомірним та скасування наказу Міністерства юстиції України та відновлення відповідних записів, скасованих цим наказом.

Одночасно з позовною заявою до Господарського суду міста Києва від Позивача надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2019 у задоволенні заяви ДУККЕР ЕССЕТС ЛІМІТЕД про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.01.2020 позовну заяву ДУККЕР ЕССЕТС ЛІМІТЕД залишено без руху, надано Позивачу строку строк для усунення недоліків, шляхом подання відповідних доказів.

02.01.2019 до Господарського суду міста Києва надійшло Клопотання про забезпечення позову (уточнене).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2020 уточнене клопотання ДУККЕР ЕССЕТС ЛІМІТЕД про забезпечення позову від 02.01.2020 залишено без розгляду.

16.01.2020 до Господарського суду міста Києва від ДУККЕР ЕССЕТС ЛІМІТЕД на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 02.01.2020, надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 року відкрито провадження у справі№910/18786/19, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 16.09.2020 року, а у разі неотримання Господарським судом міста Києва повідомлення про виконання судового доручення про вручення судових документів чи повідомлення про неможливість такого виконання або нез`явлення в судове засідання 16.09.2020 представників Відповідачів, розгляд справи призначити на 21.10.2020 року. Залучено до участі у справі в якості Третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні Відповідачів - ТОРГІВЕЛЬНО-КОМЕРЦІЙНЕ ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ ФІРМА "ХАРКІВ-МОСКВА", державного реєстратора комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області" Татаринову Юлію В`ячеславівну, державного реєстратора Красноградської районної державної адміністрації Харківської області Литвиненко Людмилу Володимирівну, державного реєстратора Красноградської районної державної адміністрації Харківської області Рублю Наталію Василівну.

04.05.2020 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача - Міністерства Юстиції України, надійшло клопотання про продовження строку подання відзиву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.05.2020 року клопотання Міністерства Юстиції України від 04.05.2020 про продовження процесуального строку для подачі відзиву на позовну заяву задоволено. Встановлено Міністерству Юстиції України процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву Міністерства Юстиції України у справі № 910/18786/19 до закінчення строку дії карантинних заходів.

04.05.2020 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача - 1 надійшов відзив на позовну заяву.

16.09.2020 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Третьої особи - 1 надійшли пояснення по справі.

16.09.2020 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Третьої особи - 1 надійшло клопотання про залишення позовної заяви без руху.

12.10.2020 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Третьої особи - 1 надійшла заява про припинення дії договору про надання професійної правничої допомоги.

19.10.2020 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача - 7 надійшла заява про припинення дії договору про надання професійної правничої допомоги.

19.10.2020 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Третьої особи - 1 надійшла заява про припинення дії договору про надання професійної правничої допомоги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2020 року поновлено провадження у справі №910/18786/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2020 року позовну заяву ДУККЕР ЕССЕТС ЛІМІТЕД до Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про визнання неправомірним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії залишено без руху. Надано Позивачу строк для усунення недоліків, що не перевищує п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду належним чином завірених копій письмових доказів, доданих до позовної заяви.

23.11.2020 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано засвічення державного нотаріуса Томаса Ллойда Баркера, що ДУККЕР ЕССЕТС ЛІМІТЕД є приватним товариством з обмеженою відповідальністю, зареєстрованим реєстратором компаній Англії та Уельсу під номером 12115013, на якому проставлено апостиль з перекладом з англійської на українську мову, який виконано перекладачем Бродською С.Ю., справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В. за реєстровим №2045. Також до заяви додано свідоцтво про реєстрацію від 22.07.2019 р., заява про реєстрацію компанії, установчий договір, статут компанії, підтвердження відомостей про компанію, призначення директора, повідомлення про припинення бути особою із значним контролем, повідомлення про особу зі значним контролем, припинення призначення директора, які перекладені з англійської на українську мову перекладачем Бродською Сніжаною Юріївною, справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В.

У період з 26.11.2020 року по 11.12.2020 року суддя Чинчин О.В. перебувала на лікарняному.

Відповідно до статті 74 Закону України "Про міжнародне приватне право" процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб в Україні визначаються відповідно до права України.

На вимогу суду, який розглядає справу, іноземна юридична особа має представити оформлений з урахуванням статті 13 цього Закону документ, що є доказом правосуб`єктності юридичної особи (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Так, згідно з вказаною статтею документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Виходячи з положення ч. 1 ст. 170, подаючи заяву по суті справи, скаргу, заяву, клопотання або заперечення, іноземна юридична особа має надати суду документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Згідно з частиною 2 та 5 статті 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Документи, отримані за допомогою факсимільного чи інших аналогічних засобів зв`язку, приймаються судом до розгляду як письмові докази у випадках і в порядку, які встановлені законом або договором.

Іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 7 роз`яснень Вищого господарського суду України від 31.05.2002 № 04-5/608 "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій" господарський суд приймає як докази офіційні документи, що походять з інших держав, за умови їх легалізації дипломатичними або консульськими службами України.

Також відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-754/0/4-13 від 16.05.2013 правовий статус іноземного суб`єкта господарювання підтверджується, як правило, випискою з торговельного (банківського, судового) реєстру країни, де такий суб`єкт господарювання є офіційно зареєстрованим. Правовий статус іноземних суб`єктів господарювання може також підтверджуватись еквівалентними доказами правового статусу, що визнаються як такі законодавством країни створення, громадянства або місця знаходження такого суб`єкта і видані компетентними органами цієї країни. Такий документ повинен бути легалізований з особливостями, визначеними Гаазькою Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року.

Конвенція, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів (Гаага. 1961), якою передбачено спрощений порядок засвідчення документів шляхом проставлення на них спеціальної печатки - апостиля, ратифікована Верховною Радою України відповідно до Закону України від 10.01.2002 N 2933-І1І "Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів" і діє на території України з часу набрання зазначеним Законом чинності.

Згідно зі ст. 3 Конвенції єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Однак дотримання згаданої в попередній частині формальної процедури не може вимагатися, якщо закони, правила або практика, що діють в державі, в якій документ представлений, або угода між двома чи декількома договірними державами, відміняють чи спрощують дану формальну процедуру або звільняють сам документ від легалізації.

Відповідно до статті 4 Конвенції передбачений в частині першій статті 3 апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції.

Однак, апостиль може бути складений офіційною мовою органу, що його видає. Типові пункти в апостилі можуть бути викладені також другою мовою. Заголовок "Apostille" (Convention de la Haye du 5 octobre 1961)" повинен бути викладений французькою мовою.

У статті 5 Конвенції визначено, що апостиль проставляється на вимогу особи, яка підписала документ, або будь-якого пред`явника документа.

Заповнений належним чином апостиль засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ.

Підпис, відбиток печатки або штампа на апостилі не потребують ніякого засвідчення.

Також згідно з переліком в статті 1 дія Конвенції поширюється, зокрема, на офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.

Проте, Суд зазначає, що всупереч вимог Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів (Гаага. 1961) Позивачем не було проставлено апостиль на таких документах: свідоцтво про реєстрацію від 22.07.2019 р., заява про реєстрацію компанії, установчий договір, статут компанії, підтвердження відомостей про компанію, призначення директора, повідомлення про припинення бути особою із значним контролем, повідомлення про особу зі значним контролем, припинення призначення директора. Вказані документи лише перекладені з англійської на українську мову перекладачем Бродською Сніжаною Юріївною, справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В.

Також Суд зазначає, що заява про реєстрацію компанії, підтвердження відомостей про компанію, призначення директора, повідомлення про припинення бути особою із значним контролем, повідомлення про особу зі значним контролем, припинення призначення директора містять зазначення про те, що документи подані в електронному виді, а свідоцтво про реєстрацію від 22.07.2019 р. було передано електронними засобами та було засвідчено.

Згідно зі ст. 96 Господарського процесуального кодексу України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідно до ч. 1 ст. 5, ч. 1, 2 ст. 6, ч. 1 ст.7, ст.12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом перевірки електронного цифрового підпису.

Відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, яка використовується для ідентифікації автора та/або підписування електронного документа іншим суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Таким чином, саме електронний цифровий підпис є головним реквізитом такої форми подання електронного доказу. Відсутність такого реквізиту в електронному документі виключає підстави вважати його оригінальним, а отже, належним доказом у справі.

Правовий аналіз положень ст. 96 ГПК України свідчить, що оригінал електронного доказу - це первинна інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, та яка є основою для відтворення і копіювання.

Чинним законодавством визначено поняття оригіналу електронного документа.

Оригіналом електронного документа згідно зі ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до цього Закону.

Проте, подані Позивачем електронні докази не скріплені електронним цифровим підписом.

Крім того, установчий договір, статут компанії взагалі не містять підписів уповноважених осіб, якими вони складені.

Згідно зі статтею 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Статтею 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо. До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування. До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви ДУККЕР ЕССЕТС ЛІМІТЕД та додані до неї документи, встановив, що вказана позовна заява не відповідає вимогам ст.164 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним позовом Позивач повинен подати на адресу суду належним чином завірені копії письмових доказів, доданих до матеріалів позовної заяви, відповідно до вимог Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, ст. 91 Господарського процесуального кодексу України.

За умовами ч. 10 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Відповідно до частини 11 статті 176 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно з ч.2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку про продовження процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви та надати Позивачу строк для усунення виявлених недоліків.

Згідно з ч.ч.12,13 статті 176 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 96, 162, 163, 164, 176 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Продовжити Позивачу процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви ДУККЕР ЕССЕТС ЛІМІТЕД до Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про визнання неправомірним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, що не перевищує п`ять днів з дня вручення даної ухвали шляхом подання до суду належним чином завірених копій письмових доказів, доданих до позовної заяви, відповідно до вимог Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів (Гаага. 1961).

2. Роз`яснити Позивачу, якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде залишена без розгляду.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 14 грудня 2020 року.

Суддя О.В. Чинчин