РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.12.2020Справа № 909/626/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Бортнюк М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Карпати»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ-Спецтех»

про стягнення 322 063,57 грн

за участю представників сторін:

від позивача Шкіра Н.І. (довіреність № 472116-24 від 18.05.2020)

від відповідача Скрипчук М.Є. (адвокат на підставі ордеру АЕ № 1036073 від 16.09.2020)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2020 року Державне підприємстве «Виробниче об`єднання «Карпати» (далі - ДП «Виробниче об`єднання «Карпати», позивач) звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ-Спецтех» (далі - ТОВ «Київ-Спецтех», відповідач) про стягнення 322 063,57 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем його обов`язку поставити оплачений позивачем товар за договором поставки № 01/67 від 13.03.2020.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача грошові кошти в загальному розмірі 322 063,57 грн, з яких: 210 600,00 грн - основний борг (авансовий платіж), 57 564,00 грн - пеня, 49 140,00 грн - штрафу за ставкою 7%.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 23.07.2020 справу № 909/626/20 передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2020 відкрито провадження у справі № 909/626/20 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

16.09.2020 до суду надійшло подане відповідачем клопотання про здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 вищевказане клопотання відповідача було задоволено, ухвалено здійснювати розгляд справи № 909/626/20 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначити на 06.10.2020.

28.09.2020 до суду надійшов поданий відповідачем відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав на наявні недоліки поданої позовної заяви, у зв`язку з чим просив суд залишити поданий позов без руху. Відповідач також зазначив про відсутність доказів направлення позивачем відповідачу повідомлення про розірвання укладеного сторонами договору поставки № 01/67 від 13.03.2020. Крім того, відповідач вказав, що граничним терміном поставки товару за укладеним сторонами договором було 27.04.2020 та навів власний розрахунок пені, згідно з яким розмір вказаної штрафної санкції склав 54 054,00 грн.

06.10.2020 до суду надійшло подане позивачем клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2020 задоволено клопотання відповідача про залишення позову без руху, залишено позовну заяву ДП «Виробниче об`єднання «Карпати» без руху, встановлено Державному підприємству строк на усунення недоліків позовної заяви.

13.10.2020 до суду надійшла подана позивачем відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що вважає граничним терміном поставки товару за укладеним сторонами договором 26.04.2020, оскільки, на його переконання, при обчисленні вказаного терміну врахуванню підлягає також день укладення договору. Крім того, позивач надав пояснення щодо направлення повідомлення про розірвання договору.

28.10.2020 до суду надійшла подана позивачем заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2020 судове засідання призначено на 24.11.2020.

24.11.2020 до суду надійшло подане відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи.

У той же день, 24.11.2020 до суду надійшла подана позивачем заява про забезпечення позову, у задоволенні якої суд відмовив ухвалою від 26.11.2020.

24.11.2020 у судовому засіданні суд оголосив прокольну ухвалу про задоволення клопотання відповідача та відклав судове засідання на 10.12.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2020 викликано ТОВ «Київ-Спецтех», як відповідача, ОСОБА_1 , як представника відповідача, в наступне підготовче засідання, призначене на 10.12.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 виправлено описки, допущені судом у вищевказаній ухвалі від 24.11.2020 у справі № 909/626/20, зазначено, що слід читати: «повідомляє», замість «викликає» та «судове засідання», замість «підготовче засідання».

08.12.2020 до суду надійшли подані позивачем заява про збільшення розміру позовних вимог, яка була залишена судом без розгляду з огляду на її подання поза межами встановленого законом процесуального строку, а також пояснення, в яких позивач вказав, що нарахування заявлених ним до стягнення штрафних санкцій здійснюється позивачем по 13.07.2020.

10.12.2020 до суду надійшло подане позивачем клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми Microsoft Teams у порядку ст. 197 Господарського процесуального кодексу України, яке було задоволено ухвалою суду від 10.12.2020.

У судовому засіданні 10.12.2020 представники сторін надали пояснення по суті справи.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору, суд вважав за можливе розглянути справу по суті.

У судовому засіданні 10.12.2020 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

13.03.2020 між ДП «Виробниче об`єднання «Карпати» (покупець за договором) та ТОВ «Київ-Спецтех» (постачальник за договором) був укладений договір поставки № 01/67 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити покупцю у власність товар, найменування, якість, технічні характеристики, кількість та ціна якого визначається згідно з специфікацією, яка є додатком 1 до договору і його невід`ємною частиною (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його в порядку та на умовах договору.

Згідно з п. 3.3 договору оплата за поставлений товар здійснюється покупцем впродовж строку і на умовах, зазначених у специфікації, за умови відсутності зауважень покупця до змісту та форми документів щодо оплати.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що поставка товару здійснюється протягом 30-45 календарних днів з моменту підписання договору.

Датою поставки (передачі) товару та переходу права власності на товар є дата фактичного отримання товару покупцем від постачальника відповідно до належно оформлених первинних документів. Обов`язки постачальника з передачі товару покупцю вважаються виконаними належним чином з моменту своєчасної поставки товару та передачі супровідних документів, підписання сторонами належним чином оформлених первинних документів без зауважень сторін, за умови відсутності у подальшому аргументованих (підтверджених) претензій покупця щодо якості товару (п. 4.4 договору).

Судом встановлено, що сторонами погоджено специфікацію на поставку товару загальною вартістю 702 000,00 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 6 специфікації оплата товару здійснюється наступним чином: 30% передоплата протягом 3-х банківських днів з дати підписання договору, 70% післяоплата протягом 10 банківських днів з дня поставки постачальником товару на склад покупця.

Згідно з п. 7 специфікації постачальник зобов`язаний поставити товар протягом 30-45 календарних днів з моменту підписання договору.

Позивач сплатив на користь відповідача передбачену умовами специфікації передоплату в розмірі 30% від загальної вартості товару за вищевказаною специфікацією, яка склала 210 600,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1160 від 17.03.2020.

Суд встановив, що з урахуванням положень п. 4.2 договору та п. 7 специфікації строк поставки товару, визначеного специфікацією, настав 27.04.2020 (13.03.2020 + 45 календарних днів).

При цьому суд зазначає, що обрахунок строку виконання відповідачем обов`язку поставити товар здійснювався судом з урахуванням приписів ст. 253 Цивільного кодексу України, згідно з якими перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Матеріали справи свідчать, що відповідач, у порушення умов укладеного сторонами договору, оплачений позивачем товар не поставив. Доказів протилежного до матеріалів справи представниками сторін не долучено.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за оплачений та непоставлений товар за специфікацією до договору поставки № 01/67 від 13.03.2020 становить 210 600,00 грн.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, оцінюючи правомірність вимог позивача та обґрунтованість заперечень відповідача, суд керувався таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 7 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми (ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України).

Також відповідно до ч. 3 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 210 600,00 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача 57 564,00 грн пені та 49 140,00 грн штрафу за ставкою 7%, нарахованих за порушення строку виконання негрошового зобов`язання з поставки товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач не поставив позивачу товар, відтак допустив порушення договірного зобов`язання.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Положеннями ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що за порушення строків доставки товарів або умов якості товару постачальник несе відповідальність та зобов`язаний сплатити покупцю штрафні санкції в розмірі відповідно до ст. 231 Господарського кодексу України.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» № 14 від 17.12.2013, штрафні санкції, передбачені абзацом третім частини другої статті 231 ГК України, застосовується за допущене прострочення виконання лише негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, суд встановив, що він виконаний арифметично вірно з дотриманням вимог чинного законодавства та умов укладеного сторонами договору. Отже, вимога про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 49 140,00 грн заявлена позивачем обґрунтовано і правомірно та підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Здійснивши власний розрахунок пені за період з 27.04.2020 по 13.07.2020, суд встановив, що її розмір становить 54 756,00 грн, тобто є меншим, ніж заявлено позивачем до стягнення. Отже, вимога про стягнення з відповідача пені заявлена позивачем правомірно, проте підлягає задоволенню у розмірі визначеному судом, а саме у розмірі 54 756,00 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення основного боргу в розмірі 210 600,00 грн, штрафу в розмірі 49 140,00 грн та пені в розмірі 54 756,00 грн.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ-Спецтех» (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/1, ідентифікаційний код 42623361) на користь Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Карпати» (76008, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Галицька, буд. 201, ідентифікаційний код 19389809) основний борг у розмірі 210 600,00 грн (двісті десять тисяч шістсот грн 00 коп.), штраф у розмірі 49 140,00 грн (сорок дев`ять тисяч сто сорок грн 00 коп.), пеню в розмірі 54 756,00 грн (п`ятдесят чотири тисячі сімсот п`ятдесят шість грн 00 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 717,44 грн (чотири тисячі сімсот сімнадцять грн 44 коп.).

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21.12.2020.

Суддя О.Г. Удалова