ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.12.2020р. Справа №905/1814/20

за позовом Дочірнього підприємства «Мессер Україна», м.Дніпро

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод», м.Краматорськ

про стягнення заборгованості в сумі 151284,49 грн.

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Ламановій А.В.

Представники сторін:

від позивача: Пелих Л.Д.

від відповідача: не з`явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПОРУ:

Дочірнє підприємство «Мессер Україна», м.Дніпро позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод», м.Краматорськ, про стягнення заборгованості в сумі 151284,49 грн., у тому числі основний борг в сумі 92627,04 грн., три проценти річних в сумі 3444,00 грн., інфляція в сумі 3016,93 грн., пеня в сумі 27829,44 грн., штраф 24367,08 грн., що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором поставки товару О №122/16 від 16.02.2016р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.10.2020р. по справі №905/1814/20 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 23.11.2020р. об 11.00 год.

23.11.2020р. до суду від позивача надійшло клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, долучення відповідних доказів понесення позивачем витрат від 20.11.2020р., документи на виконання ухвали суду від 20.10.2020р. та заява про розподіл судових витрат від 23.11.2020р.

Ухвалою суду від 23.11.2020р. відкладено розгляд справи на 16.12.2020р. о 12:00 год.

16.12.2020р. до суду від позивача надійшло клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, долучення відповідних доказів понесення позивачем витрат від 04.12.2020р.

У судове засідання 16.12.2020р. з`явився представник позивача, наполягав на задоволенні позову, а також повідомив суд про подання доказів понесення витрат на правничу допомогу за участь в судовому засіданні 16.12.2020р. після ухвалення судового рішення. Представник відповідача в засідання суду не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно з позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватне акціонерне товариство «Старокраматорський машинобудівний завод» зареєстровано за адресою: 84302, Донецька обл., м.Краматорськ, вул.Конрада Гампера, буд.2, за якою і здійснювалось направлення поштової кореспонденції судом.

Відповідачем отримані ухвали суду від 20.10.2020р. та 23.11.2020р., про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення.

Таким чином, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Виходячи з того, що відповідачем жодних заяв, клопотань щодо необхідності надання додаткового терміну на підготовку своєї правової позиції у справі не надходило, а також враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно з ст.165 Господарського процесуального кодексу України суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно з ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, відповідно до якої за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договорів поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

16.02.2016р. між Приватним акціонерним товариством «Харківський автогенний завод», м.Харків та відповідачем (покупець) Приватним акціонерним товариством «Старокраматорський машинобудівний завод», м.Краматорськ було укладено договір поставки товару О №122/16, за умовами якого Приватне акціонерне товариство «Харківський автогенний завод», м.Харків (постачальник) зобов`язався поставити покупцеві товар, найменування якого зазначається в специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити постачальнику поставлений товар на умовах цього договору (п.1.1договору).

За приписами пп.1.2.-1.4 вищевказаного договору постачальник поставляє товар партіями, оплата проводиться за конкретну отриману партію, згідно видаткової накладної та рахунку-фактури. Поставка товару здійснюється на умовах Міжнародних правил (тлумачення торгових термінів «Інкотермс» у редакції 2010р. Право власності на товар переходить в момент підписання видаткової накладної.

Згідно п.2.3 договору приймання товару проводится силами покупця в момент доставки товару постачальником. Факт приймання товару покупцем за кількістю підтверджується підписанням представником покупця видаткової накладної, а за якості сертифікатом якості.

Відповідно до п.2.4 постачальник на кожну поставлену партію товару видає покупцеві сертифікат якості, видаткову накладну, рахунок-фактуру.

У пункті 5.2 договору зазначено, що оплата за товар проводиться покупцем на поточний рахунок постачальника протягом 30-ти календарних днів з моменту отримання товару.

Датою оплати за товар вважається день надходження грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п.5.6 договору).

За приписами п.6.2 договору при порушенні термінів оплати відповідно до умов цього договору покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми боргу за кожен день прострочення, а при порушенні терміну оплати більше 10-ти банківських днів, покупець додатково оплачує постачальнику штраф у розмірі 5% від суми боргу.

Згідно п.6.9 договору сторони домовились, що до нарахування штрафних санкцій, передбачених цим договором, не застосовуються положення ч.6 ст.232 ГК України.

Відповідно до п.п.8.1-8.3 цей договір діє з моменту його підписання і діє по 31.12.2016 року, а в частині взаєморозрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

У разі, якщо жодна із сторін за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії цього договору не повідомить письмово іншу сторону про намір його розірвати, цей договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік на тих же умовах.

У разі, якщо Покупець прострочив оплату за поставлений товар більш ніж на 60 календарних днів, то постачальник має право розірвати даний договір в односторонньому порядку, так само як і у випадку, якщо покупець не замовляє товар у постачальника протягом 90 календарних днів. Повідомлення про розірвання договору постачальник направляє покупцю не пізніше ніж за 10 днів до дати розірвання договору рекомендованим цінним листом з повідомленням про вручення. Покупець зобов`язаний до моменту розірвання цього договору оплатити вартість поставленого товару.

Сторонами підписано специфікацію (додаток 1) до договору, в якій вказано найменування товару, а саме: кисень рідкий технічний, умови поставки СРТ, ціна за одиницю (грн.) без ПДВ складає 2100,00 грн., ціна за одиницю (грн.) з ПДВ у розмірі 2520,00грн., кількість товару 96, сума товару (грн.) з ПДВ 241920,00 грн. Специфікація діє з моменту підписання по 30 червня 2016 року.

У специфікації (додаток 2) до договору зазначено найменування товару, а саме: кисень рідкий технічний, умови поставки СРТ, ціна за одиницю (грн.) без ПДВ складає 2500,00 грн., ціна за одиницю (грн.) з ПДВ у розмірі 3000,00грн., кількість товару 38, сума товару (грн.) з ПДВ 114000,00 грн. Специфікація діє з 1 серпня 2018 року по 1 жовтня 2018 року.

У специфікації (додаток 3) зазначено найменування товару, а саме: кисень рідкий технічний, умови поставки СРТ, ціна за одиницю (грн.) без ПДВ складає 2915,00 грн., ціна за одиницю (грн.) з ПДВ у розмірі 3498,00грн., кількість товару 76, сума товару (грн.) з ПДВ 265848,00 грн. Специфікація діє з 1 жовтня 2018 року до моменту підписання наступної.

28.12.2018р. між Приватним акціонерним товариством «Старокраматорський машинобудівний завод» (покупець), Приватним акціонерним товариством «Харківський автогенний завод» (первісний постачальник) та Дочірнім підприємством «Мессер Україна» (новий постачальник), надалі разом іменуються «сторони», а кожна окремо «сторона», уклали цю угоду про заміну сторони, про таке: Сторони досягли взаємної згоди про заміну однієї із сторін договору поставки рідини О №122/16 від 16 лютого 2016 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Старокраматорський машинобудівний завод» та Приватним акціонерним товариством «Харківський автогенний завод», а саме, погодилися замінити первісного постачальник новим постачальником та передати новому постачальнику усі права і обов`язки первісного постачальника за договором (п.1 угоди).

Відповідно до п.2 угоди з 02.01.2019р.: новий постачальник набуває статусу сторони договору та є повним правонаступником первісного постачальника відносно його прав та обов`язків за договором. Первісний постачальник втрачає статус сторони договору. Всі посилання на постачальника, що містяться в тексті договору слід вважати посиланнями на нового постачальника.

За приписами п.3 первісний постачальник зобов`язується до 7 січня 2019р. передати новому постачальнику оригінал договору, з усіма додатками та додатковими угодами, які є його невід`ємною частиною, а також інші документи та інформацію, які є необхідними для його виконання.

Згідно п.4 новий постачальник підтверджує і гарантує наявність у нього всіх дозволів та ліцензій, необхідних для виконання договору.

У пункті 5 угоди сторони погодили, що станом на дату підписання цієї угоди, сума заборгованості покупця перед постачальником за договором становить 97240,12 грн., у т.ч. ПДВ 20% 16206,69 грн.

Сторони зобов`язанні на 02.01.2019р. підписати акт звірки взаєморозрахунків по договору до 7 січня 2019р., який є невід`ємною частиною цієї угоди (п.6 угоди).

Відповідно до п.7 сума заборгованості, яка зазначена в акті звірки взаєморозрахунків, підлягає перерахуванню на поточний рахунок нового постачальника відповідно до умов договору.

Згідно п.8 заміна сторони за цією угодою не тягне за собою жодних інших змін умов договору, окрім тих, що пов`язані із заміною первісного постачальника новим постачальником, як викладено в цій угоді.

За приписами п.9 шляхом підписання угоди, покупець надає свою згоду на заміну сторони договору.

У пункті 10 зазначено, що угода набирає чинності з моменту її підписання повноважними представниками сторін.

Угода є невід`ємною частиною договору та діє до закінчення терміну його дії (п.11 угоди).

На виконання умов договору поставки товару О №122/16 від 16.02.2016р., з урахуванням угоди від 28.12.2018р., а також вказаних вище специфікацій до них, позивач поставив відповідачу товар за видатковими накладними:

№ ДН-00000108 від11.01.2019 на суму 17 979,72 грн. з ПДВ;

№ ДН-00000257 від 21.01.2019 на суму17 490,00 грн. з ПДВ;

№ ДН-00000401 від 30.01.2019 на суму 16 685,46 грн. з ПДВ;

№ ДН-00000628 від 14.02.2019 на суму 17 769,84 грн. з ПДВ;

№ ДН-00000851 від 26.02.2019 на суму 17 699,88 грн. з ПДВ;

№ ДН-00001067 від 07.03.2019 на суму 17 524,98 грн. з ПДВ;

№ ДН-00001252 від 19.03.2019 на суму 15 181,32 грн. з ПДВ;

№ ДН-00001453 від 29.03.2019 на суму 17 035,26 грн. з ПДВ;

№ ДН-00001733 від 11.04.2019 на суму 17 979,72 грн. з ПДВ;

№ ДН-00001938 від 23.04.2019 на суму 17 490,00 грн. з ПДВ;

№ ДН-00002264 від 10.05.2019 на суму 17 559,96 грн. з ПДВ;

№ ДН-00002488 від 24.05.2019 на суму 18 854,22 грн. з ПДВ;

№ ДН-00002848 від 07.06.2019 на суму 18 189,60 грн. з ПДВ;

№ ДН-00003204 від 27.06.2019 на суму 17 629,92 грн. з ПДВ;

№ ДН-00003938 від 02.08.2019 на суму 17 629,92 грн. з ПДВ;

№ ДН-0000348 від 10.07.2019 на суму 17 629,92 грн. з ПДВ;

№ ДН-00004382від 23.08.2019 на суму 18 154,62 грн. з ПДВ;

№ ДН-00004688від 10.09.2019 на суму 18 154,62 грн. з ПДВ;

№ ДН-00004957від 27.09.2019 на суму 17 699,88 грн. з ПДВ;

№ ДН-00005461від 18.10.2019 на суму 18 364,50 грн. з ПДВ;

№ ДН-00005675від 30.10.2019 на суму 7 030,98 грн. з ПДВ;

№ ДН-00005762від 05.11.2019 на суму 18 609,36 грн. з ПДВ;

№ ДН-00005910від 13.11.2019 на суму 17 769,84 грн. з ПДВ;

№ ДН-00006233від 29.11.2019 на суму 18 224,58 грн. з ПДВ;

№ ДН-00000405від 28.01.2020 на суму 18 049,68 грн. з ПДВ;

№ ДН-00000857від 19.02.2020 на суму 18 294,54 грн. з ПДВ;

№ ДН-С0001596від 26.03.2020 на суму 18 854,22 грн. з ПДВ;

№ ДН-00001919від 14.04.2020 на суму 17 804,82 грн. з ПДВ.

Матеріалами справи підтверджується, що товар був поставлений та прийнятий відповідачем без зауважень та заперечень стосовно кількості та якості поставленого товару, про що свідчить підпис представника відповідача на видаткових накладних.

Факт постачання позивачем товару у вищевказаному розмірі з боку відповідача не спростований.

Відповідно до вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Датою оплати за товар вважається день надходження грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п.5.6 договору).

Як встановлено з матеріалів справи, відповідачем частково сплачено товар за спірними накладними на суму 491954,44 грн. (доказом сплати є надані платіжні доручення №77 від 31.01.2019р., №1919 від 01.02.2019р., №2144 від 06.03.2019р., №2401 від 01.04.2019р., №669 від 22.05.2019р., №2960 від 14.06.2019р., №3562 від 05.09.2019р.,№3835 від 29.10.2019р., №23 від 23.01.2020р., №636 від 23.03.2020р., №772 від 08.04.2020р.).

Таким чином, за висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу вартості товару, строк оплати якого настав, а саме грошових коштів в сумі 92627,04 грн. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав. Зокрема, відповідні докази перерахування відповідачем на користь позивача решти коштів в сумі 92627,04 грн. в матеріалах справи відсутні.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За приписом ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як вказувалось вище, за приписами п.6.2 договору при порушенні термінів оплати відповідно до умов цього договору покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми боргу за кожен день прострочення, а при порушенні терміну оплати більше 10-ти банківських днів, покупець додатково оплачує постачальнику штраф у розмірі 5% від суми боргу.

Згідно п.6.9 договору сторони домовились, що до нарахування штрафних санкцій, передбачених цим договором, не застосовуються положення ч.6 ст.232 ГК України.

На підставі п.п.6.2, 6.9 договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 27829,44 грн. за період з 09.02.2019р. по 13.05.2020р. та штраф (5% від суми неоплаченого товару) в сумі 24367,08 грн.

Як встановлено, розрахунок пені та штрафу є арифметично вірним, таким, що відповідає вимогам законодавства та матеріалам справи.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем також заявлено до стягнення 3% річних в сумі 3444,00 грн. за період з 01.03.2019р. по 30.03.2020р., а також інфляційні витрати в сумі 3016,93 грн. за період з 01.03.2019р. по 30.03.2020р.

За результатами перевірки судом розрахунки трьох процентів річних та інфляційних також є вірними.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що позов доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, виходячи з того, що відповідач заперечень проти позову не надав, позовні вимоги Дочірнього підприємства «Мессер Україна», м.Дніпро до Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод», м.Краматорськ про стягнення заборгованості в сумі 151284,49 грн., у тому числі основний борг в сумі 92627,04 грн., три проценти річних в сумі 3444,00 грн., інфляція в сумі 3016,93 грн., пеня в сумі 27829,44 грн., штраф 24367,08 грн., підлягають задоволенню у повному розмірі.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача.

Позивачем у клопотаннях від 23.11.2020р. та 16.12.2020р. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, долучення відповідних доказів понесення позивачем витрат від 20.11.2020р. та 04.12.2020р. заявлено про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 18000,00 грн.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, окрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, 04.06.2019р. між адвокатом Пелих Людмилою Дмитрівною, що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2174 від 20.12.2017р., виданого Радою Адвокатів Харківської області відповідно до рішення №10 від 20.12.2017р. (надалі Адвокат) з однієї сторони та Дочірнім підприємством «Мессер Україна» в особі директора Кузя А.Т. що діє на підставі Статуту (надалі Клієнт), з другої сторони, уклали цей Договорі про наступне:

Адвокат зобов`язується надати Клієнтові правову допомогу (професійну правничу допомогу) (надалі професійна правнича допомога) в господарських судах, предмет позову та/або номер судової справи зазначається в Додатках, які є невід`ємною частиною цього Договору (пункт 1.1).

Відповідно до п.3.1 договору на визначення розміру ціни договору впливають строки та результати вирушення спірних правовідносин, ступень важкості справи, обсяг професійної правничої послуги, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг професійної правничої допомоги враховується при визнані обґрунтованого розміру гонорару.

За приписами п.3.2 розмір ціни договору (гонорару) попередньо визначається/узгоджується сторонами у Додаткових угодах, які є невід`ємною частиною цього Договору.

За результатами надання професійної правничої допомоги складаються Акти прийому-передачі наданих послуг, що підписуються представниками кожної зі сторін.

Акт прийому-передачі наданих послуг вважається підписаним, якщо протягом 2 -х днів з дати його отримання Клієнтом, останній не надав Адвокату письмові аргументовані заперечення на Акт прийому-передачі наданих послуг (пп.3.5-3.6).

Згідно п.4.1 цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до моменту досягнення остаточного позитивного результату або виконання Адвокатом всіх дій, необхідних для досягнення позитивного результату.

Як вбачається, до матеріалів справи надано акт прийому-передачі наданих послуг від 12.11.2020р. до договору про надання правової допомоги №04/06/19 від 04.06.2019р. та акт прийому-передачі від 02.12.2020р. наданих послуг до договору про надання правової допомоги №04/06/19 від 04.06.2019р.

Згідно з актом прийому-передачі від 12.11.2020р. сума винагороди адвоката склала 16000,00 грн., актом прийому-передачі від 02.12.2020р. - сума винагороди адвоката склала 2000,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що платіжним дорученням №15307 від 20.11.2020р. позивачем сплачено адвокату вартість правничої допомоги в сумі 16000,00 грн. та платіжним дорученням №15357 від 02.12.2020р. сплачено вартість правничої допомоги в сумі 2000,00 грн.

Враховуючи доведеність та обґрунтованість позовних вимог, характер та обсяг доказів, вартість правничої допомоги підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в оплаченому обсязі.

Одночасно, щодо заяви позивача, наданої в судовому засіданні 16.12.2020р., суд керується ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу за участь представника позивача у судовому засіданні 16.12.2020р. буде розглянуто судом у разі подання відповідних доказів згідно вимог ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 74, 76, 123, 126, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Дочірнього підприємства «Мессер Україна», м.Дніпро до Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод», м.Краматорськ про стягнення заборгованості в сумі 151284,49 грн., у тому числі основний борг в сумі 92627,04 грн., три проценти річних в сумі 3444,00 грн., інфляція в сумі 3016,93 грн., пеня в сумі 27829,44 грн., штраф 24367,08 грн., задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (84302, м.Краматорськ, вул.Конрада Гампера, буд.2, , ІПН 54) на користь Дочірнього підприємства «Мессер Україна» (49051, м.Дніпро, вул.Дніпросталівська, буд.22-К, , ІПН 97) основний борг в сумі 92627,04 грн., три проценти річних в сумі 3444,00 грн., інфляцію в сумі 3016,93 грн., пеню в сумі 27829,44 грн., штраф 24367,08 грн., судовий збір в сумі 2269,27 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 18000 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 16.12.2020р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 17.12.2020р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина