ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2020 року м.Дніпро Справа № 908/1185/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Антоніка С.Г., Дарміна М.О.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Мякота С.В., довіреність № 09/01/01-10 від 04.08.2020 р., представник;

від позивача: Єфімова Н.О., довіреність № 02/01/01-10 від 13.01.2020 р., представник;

від відповідача: Осипенко Д.Г., довіреність б/н від 21.04.2020 р., представник;

від відповідача: Прибиток Н.А., довіреність б/н від 22.04.2020 р., представник;

інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.09.2020, ухвалене суддею Дроздовою С.С., повний текст якого складений 29.09.2020, у справі №908/1185/20

за позовом Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя

до Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, м. Дніпро

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Комунальне підприємство Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7, м. Запоріжжя

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державну установу "Центр пробації" в особі Комунарського районного відділу філії державної установи "Центр пробації" в Запорізькій області, м. Запоріжжя

про стягнення 14 737 грн. 31 коп.

ВСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про стягнення 14 737 грн. 31 коп. заборгованості по орендній платі.

У позовній заяві позивач просив суд залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державну установу Центр пробації в особі Комунарського районного відділу філії державної установи Центр пробації в Запорізькій області.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди від 30.10.2015 №235/05/Г-54 в частині повної та своєчасної оплати орендної плати, а також неправомірні дії відповідача щодо зазначення в односторонньому порядку дати розірвання договору та дати акту приймання-передачі приміщення за цим договором -28.02.2019.

Ухвалою суду від 18.05.2020 відкрито провадження у справі; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державну установу Центр пробації в особі Комунарського районного відділу філії державної установи Центр пробації в Запорізькій області.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.09.2020 у справі №904/1185/20 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на користь місцевого бюджету Комунарського району міста Запоріжжя, код отримувача 38025435, банк отримувача (ГУДКСУ) - Казначейство України (ел.адм.подат.), отримувач - УК у Ком. Р-ні м.Зап./Комунар./22080401, номер рахунку: UА0008005, код класифікації доходів бюджету: 22080401. Стягувач - Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206, ) суму заборгованості по орендній платі у розмірі 14 737 грн. 31 коп.

Стягнуто з Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (пр. Соборний, б. 206, м. Запоріжжя, 69105, , розрахунковий рахунок № UА0078540, код програмної класифікації 3110160, в ГУДКСУ у м. Запоріжжі Держказначейська служба України м Київ судовий збір у сумі 2 102 грн. 00 коп.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Південно-східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, нез`ясування всіх обставин справи, невідповідність висновків суду, фактичним обставинам справи, просить рішення суду скасувати і вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства.

При цьому, скаржник (Відповідач) в апеляційній скарзі зазначає що судом першої інстанції не взято до уваги доводи відповідача, що після 28.02.2019 відповідач не здійснював користування спірним приміщенням, оскільки відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 26.06.2018 №2024/5, що набрав чинності 20.07.2018, наказ юстиції України від 18.08.2017 №2649/5 викладено в новій редакції, відповідно до якої Уповноважений орган з питань пронації безпосередньо підпорядковується Державній установі "Центр пробації" та входить до її структури.

Суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги, як доказ користування приміщення відповідачем після 28.02.2019, відповідь КП "Водоканал" від 24.03.2020 №2097/20/08, відповідно до якої до спірного приміщення поставляються послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на підставі договору №6166/2 від 14.02.2018 та що за вказаним договором станом на 01.03.2020 відсутня заборгованість орендаря. При цьому апелянт вважає власними помилковими судженнями у листі КП "Водоканал" дані стосовно продовження дії договору, оскільки такий договір діяв лише до 31.12.2018.

Натомість апелянт вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на лист концерну "Міські теплові мережі" від 08.04.2020 №1488-1/35, в якому зазначено, що з середини 2018 року користувачем приміщення та отримувачем послуг є державна установа "Центра пробації", а не Міжрегіональне управління.

Апелянт вказує, що акт приймання-передачі приміщення від 28.02.2019 є окремим правочином, дата якого не має прямої залежності від дати укладення додаткової угоди.

Зазначає, що 28.02.2019 є датою, яка вже містилась у преамбулах наданих саме позивачем проектах додаткової угоди й акту приймання-передачі приміщення, з якими відповідач лише погодився та не вчиняв жодних дій щодо проставлення на вказаних документах дати 28.02.2019.

Зазначає що на підставі опису вкладення у поштове відправлення №177 не можливо достеменно визначити, які саме документи були предметом вкладення, оскільки в описі вкладення зазначений зовсім інший лист. При цьому, апелянт вважає безпідставним встановлення обставин про поштове відправлення на підставі заяви свідка, оскільки така була подана окремо від позовної заяви, більш того, в матеріалах справи відсутня сама заява свідка, а наявна лише її копія.

У доповненні до апеляційної скарги скаржник також зазначає, що судом першої інстанції пропущена така стадія судового процесу, як дослідження доказів.

У відзиві на апеляційну скаргу, третя особа-2 проти задоволення апеляційної скарги заперечує, зазначає про законність та обґрунтованість рішення, винесеного на підставі повно та всебічно з`ясованих матеріалів справи. Зауважує, що учасниками (сторонами) договору оренди є позивач і відповідач, тому саме вони несуть відповідальність за невиконання зобов"язань за договором.

Звертає увагу, що протягом 2018-2019 років між Центром пробації та Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради жодного договору оренди нежитлового приміщення не укладалось.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечує, посилається на відповідність рішення господарського суду вимогам законодавства, зазначає, що відповідно до п. 11.4 спірного Договору оренди одностороння відмова від цього Договору не допускається.

Звертає увагу, що договір оренди (найму) може бути розірваний у зв`язку з відмовою наймодавця від договору з підстав, передбачених ст. 782 ЦК України, або розірваний за згодою сторін шляхом укладення договору з урахуванням вимог ст.ст. 651, 654 ЦК України.

Зауважує, що за правилами статті 793 Цивільного кодексу України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається в письмовій формі. Таким чином, посилання апелянта на усні домовленості при наявності письмових заперечень департаменту не приймаються.

Позивач наполягає на тому, що згідно з пунктом 11.1 Договору цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, з 30 жовтня 2015 року до 30 вересня 2018 року. При цьому, з урахуванням ч. 4 ст. 284 ГК України та частини 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", що діяв на момент виникнення спірних відносин, оскільки відсутня заява однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, отже,строк дії Договору було продовжено до 30.08.2021.

Вважає, що остання додаткова угода від 01.10.2018 підписана та повернута Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції листом від 28.02.2019 № 4/1-732/нв-19, що також підтверджує факт пролонгації договору.

Зазначає, що відповідач щодо дострокового розірвання договору оренди з 28.02.2019 до суду не звертався, хоча у своєму листі від 27.12.2019 № 6932/01/01-07/9614, на вимогу ч. 5 ст. 181 ГК, позивач надав згоду на вирішення порушених питань в судовому порядку. Натомість, матеріали справи містять беззаперечні докази того, що Департамент заперечував та заперечує проти проставленої дати на спірних додатковій угоді та акті, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 181 ГК. Крім того, Департамент не надав згоду на дострокове розірвання вищезазначеного договору оренди з 28.02.2019, у зв`язку з наявною заборгованістю за договором оренди, яку відповідач згоден сплатити лише за судовим наказом та фактичним використанням орендованого майна відповідачем, про що своїм листом від 18.03.2019 № 1292/01/01- 07/1747 повідомив відповідача, що підтверджується копією фіскального чеку ПАТ "Укрпошта" щодо поштового відправлення.

Наголошує, що спірні додаткова угода та акт прийому-передачі не відповідають вимогам законодавства з питань дійсності/недійсності договору, а саме підписані не повноважною особою: зазначено - начальником управління Невєровим Костянтином Володимировичем (т.2, стор. 15, 16, 17), про що відповідачем вказано в преамбулі, а сам підпис належить іншій особі заступнику начальника управління Макаренко Валерію Юрійовичу (т. 1, стор. 34); зразки підпису зазначених осіб містяться в матеріалах справи; а підстави підпису іншою особою в документах не зазначені, сам підпис не розшифровано прізвищем та ініціалами.

Крім того, спірні додаткова угода та акт прийому-передачі, а також гербова печатка Орендаря містять його найменування - Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, яке не відповідає запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. В той же час, відповідно до п. 5.18 Договору орендар зобов`язується у разі зміни рахунку, назви підприємства, номера телефону, юридичної чи поштової адреси письмово повідомити про це Орендодавця та Балансоутримувача у тижневий строк. Такого повідомлення від орендаря не надходило.

Зауважує, що оскільки сторони не досягли згоди щодо розірвання договору, то він є діючим. При цьому судом першої інстанції лише встановлено факт відсутності припинення договірних відносин 28.02.2019, так як предмет позову - стягнення заборгованості з орендної плати, а не розірвання договору, тому твердження апелянта про встановлення судом факту розірвання договору з 12.12.2019 є безпідставним та нічим не підтверджено.

Позивач зауважує, що факту звільнення приміщення та передачі ключів не відбулося, майно використовується Орендарем на правах оренди за призначенням, а саме для розміщення уповноваженого органу з питань пробації Комунарського району. В той же час, зміна назви, структури, розмежування функцій органів виконання покарань та пробації не спростовує факту користування комунальним майном. Департамент зі свого боку вчинив усіх заходів щодо врегулювання договірних відносин, але органи, що складають єдину систему ухиляються від вирішення питання, чим завдають збитків територіальній громаді міста Запоріжжя.

Вважає посилання апелянта на лист Концерну "Міські теплові мережі" безпідставними, оскільки Концерн чітко зазначає, що договір з ДУ "Центр пробації" останнім так і не було підписано, тому не зрозуміло на яких підставах Концерн нараховує заборгованість за теплову енергію саме ДУ "Центр пробації".

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.10.2020 (головуючий суддя Іванов О.Г., судді Березкіна О.В., Дармін М. О.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.09.2020 у справі № 908/1185/20, судове засідання призначено на 23.11.2020; сторонам наданий строк для подання заяв, клопотань, відзиву.

В судовому засіданні 23.11.2020 оголошено перерву до 16.12.2020.

15.12.2020 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №908/1185/20 у зв`язку з відпусткою судді Березкіної О.В.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2020, для розгляду справи №908/1185/20 обрано колегію суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Антонік С.Г., Дармін М.О. та ухвалою суду від цієї ж дати справу прийнято до провадження вказаною колегією суддів.

В судовому засіданні 16.12.2020 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

30 жовтня 2015 року між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (Орендодавець), Міським комунальним підприємством ОСНОВАНІЄ (Балансоутримувач) та Управлінням Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (Орендар) укладено Договір оренди № 235/05/Г-54 (Договір) нежитлового приміщення № XXVIII підвалу (літ. А-8) площею 206,70 кв.м за адресою: м. Запоріжжя, вул. Малиновського, 16, вартість якого визначена у звіті про незалежну оцінку і становить за висновком про його вартість 330 524,00 (триста тридцять тисяч п`ятсот двадцять чотири гривні 00 коп.) станом на 30.09.2015.

Майно використовується Орендарем на правах оренди для розміщення персоналу органів пробації Комунарського району м. Запоріжжя (п. 1.2 Договору).

Пунктом 2.1 Договору оренди встановлено, що Орендар вступає у строкове платне користування комунальним майном з моменту підписанням сторонами Договору та акту прийому-передачі майна (додаток № 2 до Договору).

Згідно з пунктами 3.1, 3.2 Договору, орендна плата визначається на підставі рішення Запорізької міської ради від 06.04.2011 № 47, Постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 і складає 9915,72 грн. (дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятнадцять гривень 72 коп.) на рік згідно з розрахунком (Додаток № 1 до Договору). За базовий місяць (вересень 2015) оренди майна орендна плата складає 826,31 (вісімсот двадцять шість гривень 31 коп.) (далі з урахуванням щомісячного індексу інфляції).

Відповідно до п. 3.3 Договору, орендна плата за кожний наступний місяць розраховується Орендарем самостійно і визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.4 Договору передбачено, що орендна плата перераховується орендарем на розрахунковий рахунок місцевого бюджету УДКСУ у Комунарському районі м. Запоріжжя, р/р № НОМЕР_1 , , МФО 813015, код платежу 22080401, щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним.

Пунктом 3.10 Договору нарахування орендної плати відбувається по добу фактичної здачі об`єкта оренди за актом прийому-передачі.

За зазначеним в Договорі кодом ЄДРПОУ Орендаря, повне найменування юридичної особи зазначено Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції. Проте в договорі оренди та гербовій печатці Орендаря його найменування - Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Згідно з пунктом 11.1 Договору цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, з 30 жовтня 2015 року до 30 вересня 2018 року.

Рішенням Запорізької міської ради від 19.02.2016 № 22 вулицю Малиновського перейменовано на вулицю Європейську.

Рішенням Виконавчого комітету № 459 від 15.08.2016 Про передачу майна комунальної власності в господарське відання комунальному підприємству Наше місто Запорізької міської ради вирішено вилучити з господарського відання міського комунального підприємства ОСНОВАНІЄ та передати в господарське відання комунальному підприємству Наше місто Запорізької міської ради майно комунальної власності.

Додатковою угодою до Договору оренди від 10.04.2017 змінено Орендаря з Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області на Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (п. 1 Додаткової угоди).

Пункт 1.2 розділу 2 ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ викладений в новій редакції: 1.2 Майно використовується Орендарем на правах оренди для розміщення уповноваженого органу з питань пробації - Комунарського районного сектору.

Балансоутримувача було змінено на підставі рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 21.09.2018 № 439/9 Про передачу майна комунальної власності в господарське відання комунальному підприємству Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 Запорізької міської ради.

01.10.2018 укладена додаткова угода до Договору оренди, відповідно якої змінений балансоутримувач з Комунального підприємства Наше місто Запорізької міської ради на Комунальне підприємство Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 та передбачено, що орендна плата з 01.10.2018 розраховується та спрямовується Орендарем: 70 відсотків від розміру орендної плати за кожний місяць - до місцевого бюджету та 30 відсотків розміру орендної плати за кожний місяць Балансоутримувачу.

21.11.2019 Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради на адресу Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції направлений лист № 5747/01/01-07 від 20.11.2019 разом з Додатковими угодами про розірвання Договору оренди та актами прийому-передачі орендованого майна, що підтверджується описом вкладення до цінного листа та копіями чеків про відправку (поштове відправлення № 177). В листі зазначалось про необхідність підписання та повернення документів, проведення звірки розрахунків з орендної плати, погашення заборгованості з орендної плати та надання підтверджувальних документів до Департаменту.

Згідно відстеження поштового відправлення № 177 з офіційного сайту АТ Укрпошта, поштове відправлення, яке відправлено Департаментом 21.11.2019, отримано адресатом - Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питання виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції 26.11.2019.

Позивач вказує на те, що Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, без узгодження з Орендодавцем та Балансоутримувачем, самовільно прописана дата додаткової угоди та акту прийому-передачі - 28.02.2019, які були повернуті Департаменту. Фактично додаткові угоди про розірвання Договору оренди надійшли до Орендодавця 12.12.2019, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Департаменту та відстеженням поштового відправлення № 688 з офіційного сайту АТ Укрпошта.

Після отримання Додаткових угод про розірвання Договору оренди та акту прийому-передачі приміщення з датою 28 лютого 2019 року, при фактичному продовженні користування Орендарем комунальним майном, Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради у відповідності до п. 4 ст. 181 Господарського кодексу України, складені протоколи розбіжностей до додаткових угод та актів прийому-передачі комунального майна, в яких зазначено, що датою підписання додаткової угоди до Договору оренди від 30.10.2015 № 235/05/Г-54 та акту прийому-передачі комунального майна слід вважати - 12 грудня 2019 року, які направлені на адресу Орендаря (вих. № 6932/01/01-07/9614 від 27.12.2019). Однак вищезазначені документи були повернуті Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції без підпису, що підтверджується листом № 4/1-498/сл-20 від 27.01.2020.

Для підтвердження факту користування орендованим приміщенням Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради направлений запит до Комунального підприємства Водоканал щодо надання інформації про користування послугами щодо відпуску води та прийому стоків в нежитловому приміщенні № XXVIII підвалу (літ. А-8) площею 206,70 кв.м за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, б. 16 (лист від 03.03.2020 № 1043/01/01-07).

Відповідно до відповіді Комунального підприємства Водоканал від 24.03.2020 № 2097/20/08 у вищезазначеному житловому приміщенні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення надаються на підставі Договору № 6166/2 від 14.02.2018 Про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод у системі каналізації, укладеного між КП Водоканал та Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації, який на даний час є чинним. Станом на 01.03.2020 заборгованість Орендаря за надані послуги відсутня, що свідчить про продовження фактичного користування Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації орендованим комунальним майном.

Позивач зазначив, що дії Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробацїї Міністерства юстиції створюють обставини, які вигідні лише для відповідача, порушують порядок розірвання договору оренди, передачі орендованого майна та вимоги бюджетного законодавства, тому немає підстав вважати, що Договір оренди нежитлового приміщення № 235/05/Г-54 від 30.10.2015 розірвано та приміщення передане за актом прийому-передачі 25.02.2019.

Позивач вважає дії Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, а саме неправомірне зазначення дати 28 лютого 2019 року на примірниках додаткових угод про розірвання договору оренди та примірниках актів прийому-передачі нежитлового приміщення, такими, що порушують чинне законодавство.

Позивач вказує на те, що Орендарем систематично порушуються умови Договору щодо своєчасної сплати орендної плати за користування нежитловим приміщенням за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, б. 16. Зокрема, 21.06.2018 Господарським судом Запорізької області видано судовий наказ у справі № 908/1179/18, відповідно до якого стягнено з Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції 11 383 (одинадцять тисяч триста вісімдесят три) грн. 31 коп. заборгованості з орендної плати (за період з червня 2017 року по травень 2018 року), яка виникла на підставі договору оренди № 235/05/Г-54 від 30.10.2015.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди щодо сплати орендної плати, за період з червня 2018 року по 12 грудня 2019 року (включно) у відповідача утворилась заборгованість з орендної плати перед позивачем у розмірі 14737 грн. 31 коп., несплата якої і є причиною звернення з відповідним позовом до господарського суду.

Задовольняючи позовні вимоги у цій справі, господарський суд дійшов висновку, що сторони не узгодили дату розірвання договору оренди, тобто такий продовжує діяти, заборгованість з оренди має місце за період з червня 2018 по грудень 2019 року, тому є такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення такої заборгованості у судовому порядку. Щодо фактичного займання приміщення іншою юридичною особою, то відповідачем не надано доказів його припинення, а відтак, доводи про вступ у договірні відносини Державної установи "Центра пробації" є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Правовідносини сторін виникли з приводу користування комунальним майном за договором оренди.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 283 ГК України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Аналогічні положення містяться у ст.759 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції на момент виникнення спірних відносин) однією з істотних умов договору оренди є орендна плата з урахуванням її індексації. Орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі (ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Частиною 1 ст.793, ч.1 ст.795 ЦК України передбачено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі, передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору; з цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ч.1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як встановлено матеріалами справи договір оренди від 30.10.2015 був укладений на строк 2 роки 11 місяців, до 30.09.2018.

За умовами п.11.8 договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього договору після закінчення його строку протягом одного місця, договір вважається продовженим на той самий термін, при умові виконання пункту 5.15 договору, та на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Вказані положення передбачені також ч.2 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції, на час виникнення спірних відносин) та ч.4 ст.284 Господарського кодексу України.

Оскільки матеріали справи не містять заяв про розірвання договору у строки, визначені п.11.8 договору, отже, договір оренди продовжив свою дію на новий строк і діє до 30.08.2021.

Матеріалами справи також встановлено, що відповідач своїх договірних зобов"язань з оплати вартості орендних платежів за період з червня 2018 по грудень 2019 не здійснив, що є підставою для задоволення позовних вимог.

При цьому посилання апелянта на те, що зобов"язання з оренди припинились 28.02.2019 шляхом підписання між сторонами додаткової угоди до договору № 235/05/Г-54 від 30.10.2015 та акту приймання-передачі приміщення, не відповідають дійсності та спростовані матеріалами справи, оскільки судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що листування між сторонами щодо розірвання договору (зокрема направлення додаткової угоди про розірвання договору та акту приймання-передачі приміщення вперше відповідачу) відбувалось у листопаді-грудні 2019 року. До того ж, позивачем відповідачу направлялись вказані документи без проставлення дати, що також вбачається із листування між сторонами. Позивач не погодився із таким датуванням відповідачем самостійно додаткової угоди й акту, внаслідок чого можливо констатувати, що сторони не домовились про розірвання договору оренди № 235/05/Г-54 від 30.10.2015 взагалі.

Доводи апелянта про безпідставне прийняття, як доказу заяви свідка працівника позивача щодо вмісту поштового відправлення, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки вказана копія заяви оцінюється судом як один із письмових доказів у справі; оригінал такої заяви був оглянутий у судовому засіданні колегією суддів; більш того, сам позивач подав її також як один із письмових доказів у справі, не наголошуючи, що це заява свідка.

Доводи апелянта, що на підставі опису вкладення у поштове відправлення №177 не можливо достеменно визначити, які саме документи були предметом вкладення, оскільки в описі вкладення зазначений зовсім інший лист також відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки, зокрема у вказаному описі окремо поіменована додаткова угода до договору оренди від 30.10.2015 №235/05/Г-54 про розірвання договору та підтверджено, що вказаний лист направлений у листопаді 2019 року, що відповідач і не заперечує.

Посилання як суду першої інстанції, так і апелянта на листування з КП "Водоканал", Концерну "Міські теплові мережі" щодо підтвердження фактичного користування приміщення відповідачем не мають ніякого визначного значення у цій справи, за встановленого факту продовження дію договору оренди та більш вірогідного підтвердження доказами неузгодження сторонами факту його розірвання.

З цього приводу відхиляються і доводи апелянта стосовно фактичного користування приміщенням іншою юридичною особою, яка з 2018 не входить до структури відповідача, а входить до складу іншої самостійної юридичної особи (державної установи "Центр пробації"), оскільки доказів укладення вказаною особою самостійного договору оренди спірного приміщення з позивачем апелянтом не надано, більш того наявність будь-яких договорів з позивачем заперечено самою третьою особою у заявах по суті справи.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції була пропущена стадія дослідження доказів у справі, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки відповідно до ч.1 ст.210 ГПК України судом першої інстанції була надана можливість сторонам надати свої пояснення, викладені у власних заявах по суті справи, в яких наведені всі доводи і заперечення по цій справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, прийняв законне та обґрунтоване рішення, тому у відповідності до ст. 276 ГПК України в задоволенні скарги слід відмовити, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Оскільки загальна ціна позову становить 14 737,31 грн., тобто не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України дана справа відноситься до категорії малозначних справ, у зв`язку з чим відповідно до ст. 287 ГПК України судові рішення у даній справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.09.2020 у справі №908/1185/20 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 23.09.2020 у справі №908/1185/20 - залишити без змін.

Судові витрати Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 22.12.2020.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О. Дармін