ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2020м. ДніпроСправа № 904/5395/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна", м. Одеса

до ОСОБА_1 , Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення 30 253,62 грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна" звернулося до господарського суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення 30 253,62 грн., з яких: 22 069,85 грн. - основний борг, 2 517,03 грн. - пеня, 5 147,14 грн. - штраф, 519,60 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 25810-кг/19 від 16.10.2019 в частині оплати поставленого товару.

Позивачем в якості відповідача визначено фізичну особу - ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 05.10.2020 зобов`язано Криворізьку міську раду у строк протягом 5 днів з моменту отримання цієї ухвали суду надіслати на поштову адресу Господарського суду Дніпропетровської області у паперовій формі інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .

22.10.2020 від Криворізької міської ради до суду надійшов лист № 12/15/6980 від 16.10.2020, з якого вбачається, що відповідно до інформації виконкому Саксаганської районної у місті ради, згідно з даними реєстру територіальної громади м. Кривого Рогу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 17.01.2005 по теперішній час.

Ухвалою суду від 23.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Клопотання позивача задоволено частково. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна" в частині здійснення розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін - відмовлено. Постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

До господарського суду повернувся поштовий конверт з ухвалою суду від 23.10.2020, який направлявся на адресу відповідача, з поштовою відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання".

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна" (продавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (покупець) було укладено договір поставки № 25810-кг/19 (далі - договір).

Продавець зобов`язується передавати тютюнові вироби або інші групи товарів (далі по тексту - товар) у власність покупця відповідно до його замовлення (замовлень), а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар на умовах, зазначених у цьому договорі. Придбаний покупцем за цим договором товар буде в подальшому реалізовуватися через об`єкти торгівлі покупця на території України (п. 1.1. договору).

Асортимент, кількість, ціна товару визначається сторонами на кожну партію окремо (п. 1.2. договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 15.10.2020 включно, а по відношенню платежів - до повного виконання покупцем своїх зобов`язань по оплаті отриманого товару (п. 1.3. договору).

Асортимент, кількість та ціна товару, що продасться згідно з даним договором, вказується у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною даного договору (п. 2.1. договору).

Поставка товару здійснюється окремими партіями на підставі замовлення (замовлень) покупця та виходячи з наявності відповідного асортименту товару на складі продавця. Замовлення на партію товару погоджується відповідальними особами сторін (п. 3.1. договору).

Покупець приймає товар відповідно до вимог законодавства, згідно з супровідними документами продавця (п. 3.5. договору).

Право власності на товар, що постачається, а також ризик його випадкової загибелі та випадкового пошкодження, переходять до покупця з моменту отримання товару та підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної. Факт поставки товару підтверджується видатковою накладною, підписаною обома сторонами. Після переходу права власності до покупця товар поверненню не підлягає (п. 3.8. договору).

Покупець зобов`язаний надати продавцю документи, пов`язані з отриманням товару (видаткові накладні; довіреності тощо), які належним чином оформленні (п. 3.9. договору).

Ціна товару визначається відповідно до ціни, вказаної у прайс-листах продавця, які діють на момент виконання продавцем замовлень покупця і вказується у видаткових накладних з урахуванням ПДВ. Загальна сума даного договору не обмежується і визначається на підставі фактично поставленого товару згідно видаткових накладних (п. 4.1. договору).

Розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця. Проте не виключаються інші способи розрахунків, передбачені чинним законодавством України, за погодженням з продавцем (п. 4.3. договору).

Максимальний строк відтермінування оплати за тютюнові вироби становить шість календарних днів і обраховується з дати виписки видаткової накладної. День, наступний за днем виписки видаткової накладної є першим днем при підрахунку строку, на який надано відстрочку. Останнім днем розрахунку є шостий календарний день. В разі розрахунку в інший спосіб, ніж перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця, який не погоджений з продавцем, строк відтермінування оплати може бути змінено продавцем в односторонньому порядку, про що повідомляється покупець (п. 4.8. договору).

На інші групи товарів строк відтермінування оплати становить шість календарних днів і обраховується з дати виписки видаткової накладної. День, наступний за днем виписки видаткової накладної є першим днем при підрахунку строку, на який надано відстрочку. Останнім днем розрахунку є шостий календарний день (п. 4.9. договору).

Зобов`язання покупця по оплаті вартості отриманого товару вважаються виконаними: при безготівкових розрахунках - з моменту зарахування коштів, перерахованих покупцем, на поточному рахунку продавця в банківській установі; при розрахунках готівкою - з моменту внесення готівки в касу продавця (п. 4.12.1. та п. 4.12.2. договору).

Продавець має право вимагати від покупця оплати фактично поставленого товару в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі (п. 5.1.1. договору).

Покупець зобов`язаний оплачувати фактично поставлений товар в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі (п. 5.4.1. договору).

У випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань, передбачених цим договором, сторона, що допустила невиконання або неналежне виконання, відшкодовує іншій стороні нанесені збитки в повному обсязі (п. 6.1. договору).

У разі прострочення покупцем строків оплати вартості отриманого товару, він зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення (п. 6.2. договору).

У випадку прострочення платежу понад 3 (три) календарні дні, покупець сплачує на користь продавця одноразовий штраф у розмірі 16% від суми неоплаченого в строк товару за користування коштами (п. 6.3. договору).

Позивач зазначає, що на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 42 674,31грн., на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками видаткові накладні:

- № КГ19-000111482 від 28.12.2019 про поставку товару на суму 13 847,74 грн. з ПДВ (а.с. 21-22);

- № КГ19-000111940 від 28.12.2019 про поставку товару на суму 4 440,24 грн. з ПДВ (а.с. 26);

- № КГ19-000112577 від 31.12.2019 про поставку товару на суму 4 578,82 грн. з ПДВ (а.с. 25);

- № КГ19-000112578 від 31.12.2019 про поставку товару на суму 9 774,60 грн. з ПДВ (а.с. 23-24);

- № КГ20-000000750 від 03.01.2020 про поставку товару на суму 10 032,91 грн. з ПДВ (а.с. 19-20).

Максимальний строк відтермінування оплати за тютюнові вироби становить шість календарних днів і обраховується з дати виписки видаткової накладної. День, наступний за днем виписки видаткової накладної є першим днем при підрахунку строку, на який надано відстрочку. Останнім днем розрахунку є шостий календарний день. В разі розрахунку в інший спосіб, ніж перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця, який не погоджений з продавцем, строк відтермінування оплати може бути змінено продавцем в односторонньому порядку, про що повідомляється покупець (п. 4.8. договору).

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України).

Враховуючи викладене, відповідно до п. 4.8. договору, з урахуванням положень ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, відповідач повинен був сплатити за поставлений товар:

- за видатковою накладною № КГ19-000111482 від 28.12.2019 суму 13 847,74 грн. у строк до 03.01.2020 включно;

- за видатковою накладною № КГ19-000111940 від 28.12.2019 суму 4 440,24 грн. у строк до 03.01.2020 включно;

- за видатковою накладною № КГ19-000112577 від 31.12.2019 суму 4 578,82 грн. у строк до 08.01.2020 включно (оскільки останній день строку припадає на вихідний);

- за видатковою накладною № КГ19-000112578 від 31.12.2019 суму 9 774,60 грн. у строк до 08.01.2020 включно (оскільки останній день строку припадає на вихідний);

- за видатковою накладною № КГ20-000000750 від 03.01.2020 суму 10 032,91 грн. у строк до 09.01.2020 включно.

Відповідно до п. 4.4. договору кошти за поставлений товар зараховуються на закриття видаткових накладних за хронологією їх виписки, починаючи з накладної з найбільш ранньої дати. Якщо по неоплачених, оплачених частково або несвоєчасно оплачених видаткових накладних продавцем була виставлена претензія, то в першу чергу покриваються штрафні санкції (пеня, штраф, інфляційні нарахування, тощо).

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору за поставлений товар розрахувався лише частково. Позивач зазначає, що станом на 03.01.2020 видаткова накладна № КГ19-000111482 від 28.12.2019 була частково оплачена на суму 69,46 грн. Платежами від 04.01.2020 на суму 5 500,00 грн. та 3 600,00 грн., від 05.01.2020 на суму 1 335,00 грн. та від 11.01.2020 на суму 600,00 грн. покупець частково погасив заборгованість, яка зарахувалася на часткове закриття видаткової накладної № КГ19-000111482 від 28.12.2019. 13.01.2020 продавець та покупець підписали акт звірки взаємних розрахунків за період 17.10.2019 - 13.01.2020. З вищезазначеного акту вбачається, що заборгованість покупця перед продавцем станом на 13.01.2020 становить 31 569,85 грн. 18.02.2020 та 29.02.2020 покупець на виконання умов договору сплатив на рахунок продавця по 2 000,00 грн., які відповідно до п. 4.4. договору були зараховані на повне погашення видаткової накладної № КГ19-000111482 від 28.12.2019 та часткове погашення видаткової накладної № КГ19-000111940 від 28.12.2019. 28.03.2020 покупець сплатив на рахунок продавця 5 500,00 грн., які на виконання п. 4.4 договору були зараховані на повне погашення видаткової накладної № КГ19-000111940 від 28.12.2019 та часткове погашення видаткової накладної № КГ19-000112577 від 31.12.2019. Таким чином, відповідач в порушення вимог договору за поставлений товар за видатковими накладними № КГ19-000112577 від 31.12.2019 на суму 2 262,34 грн., № КГ19-000112578 від 31.12.2019 на суму 9 774,60 грн. та № КГ20-000000750 від 03.01.2020 на суму 10 032,91 грн. не сплатив, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 22 069,85 грн.

Позивач надав до суду підписаний сторонами акт звірки взаємних розрахунків (а.с. 27-29), відповідно до якого заборгованість покупця перед продавцем станом на 13.01.2020 становить 31 569,85 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію № 492/ГО/ЮД від 02.04.2020 (а.с. 30-31), в якій вимагав сплатити заборгованість.

В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаної претензії позивач надав до суду копії опису вкладення, накладної Укрпошти та фіскального чеку (а.с. 37).

Однак, як зазначає позивач, відповідач відповідь на претензію не надав, заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати поставленого товару в сумі 22 069,85 грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 22 069,85 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 2 517,03 грн. за період з 04.01.2020 по 21.09.2020 та штраф у розмірі 5 147,14 грн.

Відповідно до п. 6.2. договору у разі прострочення покупцем строків оплати вартості отриманого товару, він зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

У випадку прострочення платежу понад 3 (три) календарні дні, покупець сплачує на користь продавця одноразовий штраф у розмірі 16% від суми неоплаченого в строк товару за користування коштами (п. 6.3. договору).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Також позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних за період з 04.01.2020 по 21.09.2020 у розмірі 519,60 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені та 3 % річних позивача та встановлено, що він виконаний не правильно.

Відповідно до виконаного господарським судом розрахунку до стягнення з відповідача підлягає пеня у розмірі 2 495,85 грн. та 3% річних у розмірі 517,22 грн. В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Розмір штрафу позивачем розраховано правильно.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 30 230,06 грн., з яких: 22 069,85 грн. - основний борг, 2 495,85 грн. - пеня, 5 147,14 грн. - штраф, 517,22 грн. - 3% річних.

Також, господарський суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державна реєстрація припинення підприємницької діяльності Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 відбулось 24.01.2020, номер запису: 2069594, підстава: власне рішення.

В той же час договір поставки № 25810-кг/19 від 16.10.2019 було укладено між позивачем та відповідачем, як Фізичною особою-підприємцем.

Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 15.10.2020 включно, а по відношенню платежів - до повного виконання покупцем своїх зобов`язань по оплаті отриманого товару (п. 1.3. договору).

До підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. (ст. 51 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 52 Цивільного кодексу України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом ст.ст. 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, ст.ст. 202-208 Господарського кодексу України, ч. 9 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Отже, позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу фізичної особи-підприємця не припинились.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача - 1,68 грн. (0,08 %), на відповідача - 2 100,32 грн. (99,92 %).

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний податковий номер платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна" (65044, Одеська область, м. Одеса, просп. Шевченка, буд. 4А, ідентифікаційний код 30622532) 30 230,06 грн., з яких: 22 069,85 грн. - основний борг, 2 495,85 грн. - пеня, 5 147,14 грн. - штраф, 517,22 грн. - 3% річних, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 100,32 грн., про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя І.В. Мілєва