ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" грудня 2020 р. Cправа № 902/917/20

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича,

за участю секретаря судового засідання Марущак А.О., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЗИТ" (вул. Заводська, буд. 23А, м. Узин, Білоцерківський район, Київська область, 09161)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясний всесвіт ЛТД" (вул. Миколи Ващука, буд. 4, кв. 21, м. Вінниця, 21029)

про стягнення 500000 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІЗИТ" звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовною заявою № б/н від 10.09.2020 з вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясний всесвіт ЛДТ" про стягнення невикористаного авансового платежу у розмірі 500 000,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором поставки № 5 від 05.03.2020 в частині поставки товару, за який позивачем перераховано попередню оплату.

Ухвалою суду від 21.09.2020 позов залишено без руху на підставі ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків: 7 днів з дня вручення ухвали суду.

02.10.2020 до суду надійшло клопотання №б/н від 29.09.2020 на виконання ухвали суду від 21.09.2020.

Ухвалою суду від 07.10.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/917/20 з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на 05.11.2020.

Ухвалою суду від 05.11.2020 розгляд справи відкладено на 24.11.2020.

У визначену судом дату (24.11.2020) розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Матвійчука В.В. на лікуванні.

Станом на 27.11.2020 суддя Матвійчук В.В. приступив до роботи.

Ухвалою суду від 27.11.2020 розгляд справи по суті призначено на 16.12.2020.

15.12.2020 на електронну адресу суду надійшла заява №б/н від 15.12.2020 скріплена електронним цифровим підписом представника позивача Корчак Д.О., в якій представник підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справи за відсутності позивача за наявними матеріалами.

На визначену судом дату представник позивача не з`явився.

Відповідач правом участі в засіданні суду також не скористався. Пояснень причин неявки та доказів, визначених ухвалами суду не подав. Про розгляд справи останній повідомлений ухвалою суду від 27.11.2020, яка вручена відповідачу під розписку 03.12.2020, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за штрихкодового ідентифікатору поштового відправлення 999.

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання.

При розгляді справи суд також зважає на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, тобто не скористався наданими йому процесуальними правами, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглядаючи дану справу, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

З урахуванням неявки представників сторін суд зважає на положення ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якою передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В порядку ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У судовому засіданні 16.12.2020 прийнято судове рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІЗИТ" (позивач, за Договором Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "М`ясний всесвіт ЛТД" (відповідач, за Договором Постачальник) укладено Договір поставки № 5. (надалі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору Постачальник зобов`язується постачати м`ясну сировину, надалі «Товар», з необхідними документами та передати Товар у власність Покупця, а Покупець зобов`язується приймати Товар та здійснювати оплату за нього у повному обсязі згідно умов даного Договору.

За змістом п. 2.1. Договору партія Товару, що узгоджена Сторонами у відповідній Специфікації до Договору, повинна бути поставлена Покупцеві в строки, які вказано у Специфікації, за умови отримання від Покупця попередньої оплати за цей Товар, якщо інший порядок поставки не визначений Сторонами в окремій угоді. Підтвердженням здійснення Покупцем попередньої оплати, є надходження коштів на поточний рахунок Постачальника.

Згідно п. 2.2. Договору Постачальник на підставі підписаної Сторонами Специфікації виписує Покупцеві рахунок-фактуру на Товар, який надсилається Покупцеві факсом або на електронну адресу Покупця, які вказані в цьому Договорі.

Відповідно до п. 8.1. Договору розрахунки між Сторонами здійснюються у безготівковій форму шляхом перерахування Покупцем на банківський рахунок Постачальника 100% від вартості товару, вказаної в Специфікації та рахунку-фактурі.

Строк дії Договору встановлено до 31 грудня 2020 року. (п. 12.14. Договору)

05.03.2020 Сторонами підписано Специфікацію на поставку товару загальною вартістю 2 620 000,00 грн.

Із наявних у матеріалах справи та досліджуваних судом доказів слідує, що відповідачем виставлено позивачу рахунок № 4 від 05.03.2020 на здійснення попередньої оплати за поставку Товару в кількості 20000 кг загальною вартістю 1 050 000,00 грн.

В свою чергу, позивачем здійснено передплату на загальну суму 500 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №3107 від 06.03.2020.

У гарантійному листі № 5 від 05.03.2020 відповідач гарантував своєчасну поставку м`ясної сировини згідно Договору № 5 від 05.03.2020 та рахунку № 4 від 05.03.2020.

За доводами позивача, відповідачем не здійснено поставки обумовленого Договором Товару.

Отже відповідачем не виконано зобов`язання за Договором щодо своєчасної поставки товару на загальну суму попередньої оплати в розмірі 500 000,00 грн.

Внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання щодо поставки товару за Договором позивач звернувся до відповідача із вимогою №б/н від 13.08.2020, у якій вимагав виконати зобов`язання за Договором в натурі на протязі 7 днів з дати отримання даної вимоги, або в цей же строк повернути авансовий платіж у розмірі 500 000,00грн.

Реагування відповідача на вказану претензію матеріали справи не містять.

Враховуючи, що відповідачем не виконано зобов`язань за Договором та у добровільному порядку не повернуто позивачу перераховані на умовах передплати кошти, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІЗИТ" звернулося із позовом до суду про стягнення таких коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясний всесвіт ЛТД" .

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За своєю правовою природою правовідносини між позивачем та відповідачем в межах даного спору врегульовано, зокрема, положеннями глави 54 Цивільного кодексу України, враховуючи укладений між сторонами Договір поставки №5 від 05.03.2020.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписом ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Згідно з п.8.1. Договору сторони дійшли згоди щодо здійснення поставки Товару на умовах 100% попередньої оплати кожної окремої партії Товару.

Так, матеріалами справи підтверджується, що позивачем проведено попередню оплату в розмірі 500 000,00 грн, тоді як відповідач не виконав свого зобов`язання та не поставив Товар.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України встановлено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. При цьому суд враховує позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 08.02.2019 у справі №909/524/18, що ст. 693 ЦК України наділяє особу саме правом самостійно визначити спосіб захисту свого порушеного права.

За змістом ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, скористатись іншими процесуальними правами.

Всупереч наведеним вище нормам поведінка відповідача у даному спорі є пасивною, позаяк останній не подав до суду жодних доказів в спростування позовних вимог позивача.

Згідно з ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі з наведених вище мотивів.

В силу приписів ст.129 ГПК України витрати на судовий збір в сумі 7 500,00 грн підлягають віднесенню на відповідача.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясний всесвіт ЛТД" (вул. Миколи Ващука, буд. 4, кв. 21, м. Вінниця, 21029, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЗИТ" (вул. Заводська, буд. 23А, м. Узин, Білоцерківський район, Київська область, 09161, ) 500 000 грн 00 коп. невикористаного авансового платежу та 7 500 грн 00 коп. - витрат на сплату судового збору.

Примірник рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 18 грудня 2020 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Заводська, буд. 23А, м. Узин, Білоцерківський район, Київська область, 09161)

3 - відповідачу (вул. Миколи Ващука, буд. 4, кв. 21, м. Вінниця, 21029)