ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2020 Справа №914/2842/20

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Хім Торг», м. Київ
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Плів захист», с. Бердихів, Яворівський р-н, Львівська обл.
про:стягнення боргу, пені та 3% річних за договором поставки №У290719 від 29.06.2019р.
Суддя Крупник Р.В. Секретар Пришляк Ю.-М.В.
Представники сторін:
від позивача:Дорошенко А.Ю. представник
від відповідача:не з`явився

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ТОВ «Торгівельна компанія «Хім Торг» до ТОВ «Плів захист» про стягнення боргу, пені та 3% річних за договором поставки №У290719 від 29.06.2019р.

Ухвалою від 04.11.2020р. суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначив на 23.11.2020р.

Ухвалою суду від 23.11.2020р. розгляд справи було відкладено на 14.12.2020р.

Представник позивача в судове засідання 14.12.2020р. з`явився, просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідачявки повноважного представника в судове засідання 14.12.2020р. не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Позов обґрунтований тим, що 29.06.2019р. між позивачем (постачальником) та відповідачем (покупцем) укладено договір поставки №У290719, на виконання якого відповідачеві було поставлено товар (поліетилен) загальною вартістю 484963,06 грн. За умовами договору відповідач зобов`язувався оплатити товар протягом 30 календарних днів з моменту відвантаження товару. Оскільки поставлений товар відповідач оплатив лише частково, позивач звернувся з цим позовом до суду про стягнення з відповідача 268436,16 грн. боргу, 3301,77 грн. пені, 2330,26 грн. 3% річних.

Аргументи відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву та/або доказів сплати боргу не подав.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

29.06.2019р. між ТОВ «Торгівельна компанія «Хім Торг» (постачальником) та ТОВ «Плів захист» (покупцем) укладено договір поставки №У290719(надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити покупцю, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, приймати й оплачувати продукцію (товар).

Згідно п. 3.3.Договору,товар вважається переданим постачальником та прийнятим покупцем в момент підписання сторонами видаткової накладної на товар.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивачем поставлено відповідачеві товар загальною вартістю 484963,06 грн., що підтверджується видатковою накладною№1224 від 08.07.2020р.

За умовами п. 5 Додатку №6 від 07.07.2020р. до Договору, покупець взяв на себе зобов`язання оплатити товар протягом 30 календарних днів з моменту його відвантаження.

Із наявних у матеріалах справи виписках по банківському рахунку, судом встановлено, що на виконання зобов`язань за Договором відповідачем здійснено наступні оплати: 30000,00 грн. (20.08.2020р.); 30000,00 грн. (26.08.2020р.); 40000,00 грн. (01.09.2020р.); 40000,00 грн. (04.09.2020р.); 40000,00 грн. (08.09.2020р.); 40000,00 грн. (10.09.2020р.); 30000,00 грн. (17.09.2020р.); 20000,00 грн. (22.09.2020р.); 20000,00 грн. (21.10.2020р.).

Так як у строк, встановлений в Договорі, відповідач не розрахувався за поставлений йому товар у повному обсязі, позивач звернувся до відповідача з претензією №1від 16.10.2020р. вих. №47 про погашення заборгованості. Оскільки надіслана претензія залишилася без задоволення, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Станом на день розгляду справи, докази сплати відповідачем заявленого до стягнення боргу, пені та 3% річних, у матеріалах справи відсутні.

ОЦІНКА СУДУ.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1-2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, положеннями ч. 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За умовами Договору відповідач зобов`язувався розрахуватися за товар протягом 30 календарних днів з моменту його отримання, однак взятих на себе зобов`язань належним чином не виконав, що стало підставою звернення позивача з позовом до суду.

Нормами ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У п. 6 Додатку №6 від 07.07.2020р. до Договору сторонами погоджено, що у випадку прострочення оплати товару покупцем більш ніж на один календарний день, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику штраф у розмірі 10% від вартості неоплаченої (несвоєчасної оплати) партії товару.

Статтею 534 ЦК України визначено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом:1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання;2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка;3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, грошові кошти, які надходили від відповідача в якості оплати, зараховувалися позивачем у порядку, передбаченому ст. 534 ЦК України, зокрема, на сплату основної суми боргу та сплати штрафу (п. 6 Додатку №6 від 07.07.2020р. до Договору) за допущене прострочення оплати. Таким чином, основна сума боргу склала 268436,16 грн.

Так як у строк, встановлений у Договорі, оплата за одержаний товар відповідачем у повному обсязі сплачена не була, така підлягає стягненню з нього в судовому порядку у розмірі 268436,16 грн.

Пунктом 6.2.-6.4. Договору сторонами передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати (не оплати) товару, покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару, яка діяла в період несвоєчасної оплати (не оплати) за кожен день прострочення. Сторони, відповідно до ст. 259 ЦК України, домовилися про те, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій збільшується до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором. Сторони, відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, домовилися про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань за даним договором, здійснюється без обмеження строку.

Суд, здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені (3301,77 грн.), зазначає, що пеня підлягає стягненню з відповідача повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перерахувавши заявлені до стягнення 3% річних (2230,26 грн.), суд зазначає, що такі підлягають стягненню з відповідача у заявленому розмірі.

З огляду на викладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, судовий збір у розмірі 4109,53 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 42, 123, 129, 222, 233, 236, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Плів захист» (81064, Львівська обл., Яворівський р-н, с. Бердихів, будинок №11; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Хім Торг» (04209, м. Київ, вул. Озерна, буд. 1; ) 268436,16 грн. боргу, 3301,77 грн. пені, 2230,26 грн. 3% річних та 4109,53 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 17.12.2020р.

Суддя Р.В. Крупник