ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.12.2020 Справа № 914/2571/20

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., при секретарі Андрусику В. Д., розглянувши матеріали справи

за позовом:Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів;
до відповідача:фізичної особи-підприємця Ібрагимова Вейселя Хуртмолайовича, м. Львів;
про:стягнення 22 745,10 грн.

Представники сторін:

від позивача: Карасюк М.В. - представник;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів звернулося до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до фізичної особи-підприємця Ібрагимова Вейселя Хуртмолайовича, м. Львів про стягнення 22 745,10 грн.

Ухвалою суду від 07.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 02.11.2020.

Ухвалою суду від 02.11.2020 судове засідання відкладено на 23.11.2020.

Ухвалою суду від 23.11.2020 судове засідання відкладено на 07.12.2020.

Ухвалою суду від 07.12.2020 судове засідання відкладено на 14.12.2020.

В судове засідання 14.12.2020 з`явився представник позивача, заявив усне клопотання про закриття провадження.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Судом встановлено, що 17.02.2017 між позивачем (орендодавцем) та відповідачем (орендарем) було укладено договір №Г-200-2016 (П) на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення відкритого літнього майданчика. Предметом цього договору є надання орендодавцем орендареві права на тимчасове користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності для розміщення відкритого літнього майданчика на умовах оренди на терміни відповідно до паспорта відкритого літнього майданчика від 09.12.2016 №200-2016.

Згідно п. 3.1. договору орендар сплачує орендодавцеві плату за користування об`єктом площею 44,70 кв.м щомісячно до 25 числа поточного місяця у розмірі 2 707,75 грн за місяць без ПДВ.

Термін дії договору встановлювався з 01.04.2017 до 31.10.2017 (розділ 6 договору).

У зв`язку з тим, що відповідачем плата у розмірі 22 745,00 грн за період часу з 01.04.2017 по 31.10.2017 не була сплачена, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена ст. 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Відповідно до статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно із частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Статтею 51 ЦК України встановлено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Згідно інформації, відображеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua), 01.02.2017 до реєстру внесено запис за №3070053 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем Ібрагимовим Вейселем Хуртмолайовичем (реєстраційний номер НОМЕР_1 ).

Таким чином, відповідач станом на момент укладення договору (17.02.2017), а також набрання ним чинності (01.04.2017) припинив свою підприємницьку діяльність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Враховуючи те, що на момент укладення договору відповідач не був наділений статусом фізичної особи-підприємця, у суду відсутні підстави вважати зобов`язання, яке виникло між сторонами, господарським, а тому провадження у справі слід закрити у зв`язку із тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Суд роз`яснює сторонам, що у відповідності до ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (положення ч. 4 ст. 231 ГПК України).

Таким чином, сплачена сума судового збору підлягатиме поверненню особі, яка його сплатила, у випадку подання нею відповідного клопотання.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 126, 130, 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі №914/2571/20 за позовом Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів звернулося до фізичної особи-підприємця Ібрагимова Вейселя Хуртмолайовича, м. Львів про стягнення 22 745,10 грн закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.12.2020.

Суддя А.Б. Мазовіта