Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2020 р. м. Рівне

Справа № 918/1072/20

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Свобода"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінералагро"

про стягнення заборгованості в сумі 62 460 грн 68 коп.,

у судове засідання учасники справи не з`явилися.

Відповідно до частини 3 статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Свобода" (далі - позивач, ТзОВ "Агро-Свобода") звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінералагро" (далі - відповідач, ТзОВ "Мінералагро") про стягнення заборгованості в сумі 62 460 грн 68 коп., з яких: 56 715 грн 00 коп. - основний борг, 5 745 грн 68 коп. - 3% річних.

Ухвалою суду від 19 червня 2020 року позовну заяву ТзОВ "Агро-Свобода" від 13 листопада 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи призначено на 14 грудня 2020 року.

У судове засідання 14 грудня 2020 року позивач не з`явився, про дату, час і місце даного засідання повідомлявся належним чином, однак про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач у судове засідання 14 грудня 2020 року також не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується, наявним в матеріалах справи, рекомендованим повідомленням про вручення відповідного поштового відправлення № 361 (а.с. 35).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, а неявка останнього не перешкоджає розгляду цієї справи та вирішенню спору по суті, то за висновками суду справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про судове засідання, призначене на 14.12.2020 р., суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності останніх.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 вказаної статті).

У судовому засіданні 14 грудня 2020 року судом було прийнято рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

8 лютого 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Свобода" (далі - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мінералагро" (далі - Продавець) укладено договір купівлі-продажу мінеральних добрив № 12/02 (далі - Договір, а.с. 7-9).

Відповідно до п. 1.1. Договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупця мінеральні добрива (товар), а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість на умовах даного Договору.

Ціна, кількість, асортимент, терміни і пункти поставки товару обумовлюються в додатках або специфікаціях до даного Договору, які погоджуються сторонами попередньо, додаються до цього Договору та є його невід`ємною частиною.

Порядок і терміни розрахунків обумовлюються в додатках або специфікаціях до даного Договору, які погоджуються сторонами попередньо, додаються до цього Договору та є його невід`ємною частиною.

Датою оплати вважається дата надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця, зазначений в даному Договорі (п. п. 2.1., 3.1. - 3.2. Договору).

Згідно п. 4.1. Договору термін відвантаження обумовлюється в додатках або специфікаціях до даного Договору. Датою відвантаження товару вважається дата оформлення складської накладної.

Пунктом 4.2. Договору визначено, що Продавець поставляє товар партіями в терміни, зазначені в додатках або специфікаціях до цього Договору.

Відповідно до п. 7.1. Договору у випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним в Україні законодавством.

Пунктом 7.4. Договору сторони погодили, що у випадку не поставки товару, Продавець зобов`язується повернути кошти на розрахунковий рахунок Покупця, зазначений в договорі, протягом 3 (трьох) днів.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2017 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного завершення (п. 9.1. Договору).

Відповідно до п. 9.4. Договору факсимільна та електронна копія Договору має повну юридичну силу (ст. 181 ГК України0, до моменту обміну сторонами оригіналами Договору.

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 Специфікації від 8 лютого 2017 року (а.с. 10), яка є додатком 1 до Договору, Продавець зобов`язується передати у власність Покупця мінеральні добрива (товар), а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість, а саме: азотно-фосфатні-калійні добрива 8:19:29 в біг-бегах в кількості 325 т, ціна за одиницю 9 830 грн 00 коп., загальна вартість 3 194 750 грн 00 коп.

Загальна вартість товару, що має бути поставлений Покупцю згідно даного додатку становить 3 194 750 грн 00 коп., в тому числі ПДВ 532 458 грн 33 коп.

Згідно п. 1.2. Специфікації від 8 лютого 2017 року Покупець зобов`язується провести передоплату в розмірі 100% вартості товару згідно рахунку, наданого Продавцем.

У пункті 1.4. Специфікації від 8 лютого 2017 року сторони погодили, що відвантаження товару згідно даного додатку проводиться протягом 12 (дванадцяти) банківських днів з моменту зарахування коштів на поточний рахунок Продавця та отримання транспортної інструкції.

Вищезазначена специфікація підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками цих юридичних осіб.

Відповідачем виставлено позивачу рахунок на оплату від 8 лютого 2017 року № 26 на суму 3 194 750 грн 00 коп. (а.с. 11).

Згідно платіжного доручення від 8 лютого 2017 року № 7473 на суму 3 194 750 грн 00 коп. позивачем оплачено рахунок від 8 лютого 2017 року № 26 (а.с. 12).

Відповідно до п. 1 Специфікації від 1 березня 2017 року (а.с. 13), яка є додатком 2 до Договору, Продавець зобов`язується передати у власність Покупця мінеральні добрива (товар), а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість, а саме: добриво азотно-фосфатно-калійне NPK (8:19:29) в біг-бегах в кількості 64 т, ціна за одиницю 9 790 грн 00 коп., загальна вартість 626 560 грн 00 коп.

Загальна вартість товару, що має бути поставлений Покупцю згідно даного додатку становить 626 560 грн 00 коп., в тому числі ПДВ 104 426 грн 67 коп.

Згідно п. 1.2. Специфікації від 8 лютого 2017 року Покупець зобов`язується провести передоплату в розмірі 100% вартості товару згідно рахунку, наданого Продавцем.

У пункті 1.4. Специфікації від 8 лютого 2017 року сторони погодили, що відвантаження товару згідно даного додатку проводиться протягом 12 (дванадцяти) банківських днів з моменту зарахування коштів на поточний рахунок Продавця та отримання транспортної інструкції.

Вищезазначена специфікація підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками цих юридичних осіб.

Відповідачем виставлено позивачу рахунок на оплату від 1 березня 2017 року № 40 на суму 626 560 грн 00 коп. (а.с. 14).

Згідно платіжного доручення від 1 березня 2017 року № 7603 на суму 626 560 грн 00 коп. позивачем оплачено рахунок від 1 березня 2017 року № 40 (а.с. 15).

Відтак, сторони погодили поставку товару в кількості 389 т на загальну суму 3 821 310 грн 00 коп.

Позивач здійснив 100% передоплату в сумі 3 821 310 грн 00 коп.

На підставі видаткової накладної від 21 лютого 2017 року № 74 відповідачем поставлено позивачу азотно-фосфатно-калійні добрива марки NPK 8-19-29-3 (S) в кількості 64 т на загальну суму 629 120 грн 00 коп. (а.с. 16).

На підставі видаткової накладної від 22 лютого 2017 року № 75 відповідачем поставлено позивачу азотно-фосфатно-калійні добрива марки NPK 8-19-29-3 (S) в кількості 61 т на загальну суму 599 630 грн 00 коп. (а.с. 17).

На підставі видаткової накладної від 27 лютого 2017 року № 79 відповідачем поставлено позивачу азотно-фосфатно-калійні добрива марки NPK 8-19-29-3 (S) в кількості 189,5 т на загальну суму 1 862 785 грн 00 коп. (а.с. 18).

На підставі видаткової накладної від 10 березня 2017 року № 93 відповідачем поставлено позивачу азотно-фосфатно-калійні добрива марки NPK 8-19-29-3 (S) в кількості 64 т на загальну суму 626 560 грн 00 коп. (а.с. 19).

Таким чином, на виконання умов Договору відповідач поставив позивачу товар в кількості 378,5 т на загальну суму 3 718 095 грн 00 коп.

Як зазначив позивач в позовній заяві, відповідач не поставив товар в кількості 10,5 т на суму 103 215 грн 00 коп.

Крім того, із наданого до суду Акту звіряння за період 1 півріччя 2017 року складеного, підписаного та скріпленого печатками обох сторін вбачається, що розмір заборгованості відповідача складає 103 215 грн 00 коп. (а.с. 20).

Як було зазначено судом вище, остання поставка за Договором була 10 березня 2017 року.

Відповідно до п. 7.4. Договору, у випадку не поставки товару, Продавець зобов`язується повернути кошти на розрахунковий рахунок Покупця, зазначений в договорі, протягом 3 (трьох) днів.

Відтак, відповідач мав повернути позивачу сплачені останнім кошти за непоставлений товар в сумі 103 215 грн 00 коп. у строк до 13 березня 2017 року включно.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач платіжним дорученням від 31 липня 2017 року № 975 повернув відповідачу кошти в сумі 46 500 грн 00 коп. (а.с. 21).

Як зазначив позивач в позовній заяві, що відповідачем не повернуто кошти в сумі 56 715 грн 00 коп.

Враховуючи, що відповідач не повернув кошти, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення коштів в сумі 56 715 грн 00 коп.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і не господарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1, 7 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як встановлено судом між сторонами виникли правовідносини з договору поставки.

Відповідно до п. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі виставлених відповідачем рахунків від 1 березня 2017 року № 40, від 8 лютого 2017 року № 26, позивачем 8 лютого 2017 року перераховано 3 194 750 грн 00 коп. та 1 березня 2017 року - 626 560 грн 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями від 8 лютого 2017 року № 7473, від 1 березня 2017 року № 7603.

В свою чергу відповідачем було поставлено позивачу частину товару в кількості 378,5 т на суму 3 718 095 грн 00 коп. Докази поставки решти товару в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, відповідачем недопоставлено товар на суму 103 215 грн 00 коп.

Відповідач платіжним дорученням від 31 липня 2017 року № 975 повернув відповідачу кошти в сумі 46 500 грн 00 коп.

Відтак, відповідачем не повернуто кошти в сумі 56 715 грн 00 коп.

Нормою ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Як встановлено ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, як слідує з матеріалів справи, позивач (покупець за зобов`язанням) виконав свої зобов`язання щодо попередньої оплати за товар. Проте, відповідач (продавець за зобов`язанням) після отримання попередньої оплати в сумі 3 821 310 грн 00 коп. свій обов`язок щодо поставки позивачу товару виконав частково, здійснивши поставку товару на загальну суму 3 718 095 грн 00 коп.

Відповідач платіжним дорученням від 31 липня 2017 року № 975 повернув відповідачу кошти в сумі 46 500 грн 00 коп.

Залишок не повернутих відповідачем коштів становить 56 715 грн 00 коп.

Оскільки відповідачем не надано доказів передачі позивачу товару, обумовленого договором, суд приходить до висновку про те, що відповідачем порушено умови договору щодо виконання зобов`язання з поставки товару.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Судом встановлено, що відповідач не виконав умови договору поставки належним чином та не в повному обсязі поставив товар, обумовлений договором у визначений договором строк, в зв`язку з чим позивач відповідно до ст. 693 ЦК України набув право на повернення суми попередньої оплати.

Факт невиконання зобов`язання відповідача перед позивачем щодо поставки товару на суму 56 715 грн 00 коп. підтверджено доказами наявними в матеріалах справи та не спростовано відповідачем.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем не були виконані зобов`язання щодо поставки товару, а також не повернуто суму попередньої оплати в розмірі 56 715 грн 00 коп., позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 56 715 грн 00 коп. є обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.

З врахуванням того, що відповідачем порушено умови Договору щодо здійснення поставки товару, позивач на підставі ст. 625 ЦК України нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних в сумі 2 745 грн 68 коп. за періоди з 13.03.2017 р. по 31.07.2017 р., з 01.08.2017 р. по 13.11.2020 р.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як було зазначено судом вище, відповідач повинен був повернути позивачу сплачені останнім кошти за непоставлений товар в сумі 103 215 грн 00 коп. у строк до 13 березня 2017 року включно.

Також судом було зазначено, що відповідач платіжним дорученням від 31 липня 2017 року № 975 повернув відповідачу кошти в сумі 46 500 грн 00 коп.

Відтак, нарахування 3% річних слід здійснювати з 14.03.2017 р. по 30.07.2017 р. на суму 103 215 грн 00 коп. та з 31.07.2017 р. по 13.11.2020 р. на суму 56 715 грн 00 коп.

В той час, на суму 103 215 грн 00 коп. позивачем здійснено нарахування з 13.03.2017 р. по 31.07.2020 р., на суму 56 715 грн 00 коп. - з 01.08.2017 р. по 13.11.2020 р.

Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, то на суму 56 715 грн 00 коп. бере до уваги розрахований позивачем період, а саме: з 01.08.2017 р. по 13.11.2020 р.

В свою чергу, суд, здійснивши власний розрахунок трьох відсотків річних за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що розмір обґрунтованих відсотків річних становить 6 773 грн 62 коп., при заявленому 5 745 грн 68 коп. Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, то стягненню з відповідача підлягають відсотки річних у заявленому позивачем розмірі 5 745 грн 68 коп.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи, врахувавши наведені правові норми та перевіривши суму заявлених до стягнення відсотків річних, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Свобода" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінералагро" про стягнення заборгованості в сумі 62 460 грн 68 коп., з яких: 56 715 грн 00 коп. - основний борг, 5 745 грн 68 коп. - 3% річних, є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі в сумі 2 102 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 178, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінералагро" (35364, Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Грушвиця Перша, вул. Лип`янська, буд. 28, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Свобода"(90210, Закарпатська обл., Берегівський р-н, с. Свобода, вул. Миру, буд. 112, ) 56 715 (п`ятдесят шість тисяч сімсот п`ятнадцять) грн 00 коп. - основного боргу, 5 745 (п`ять тисяч сімсот сорок п`ять) грн 68 коп. та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. - витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 21 грудня 2020 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу (90210, Закарпатська обл., Берегівський р-н, с. Свобода, вул. Миру, 112);

3 - відповідачу (35364, Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Грушвиця Перша, вул. Лип`янська, 28).