ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2020 р. Справа №21/96(10)

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Орищин Г.В.

Галушко Н.А.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) №60568 від 07.10.2020 (вх.ЗАГС. №01-05/2793/20 від 08.10.2020)

на додаткову ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.09.2020 (повний текст складено 25.09.2020, суддя Чорній Л.З.),

у справі №21/96 (10)

за позовом: Дочірнього підприємства Львівське спеціалізоване управління Стальконструкція №137 Відкритого акціонерного товариства Центростальконструкція, м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства Центральна енергосервісна компанія Львівенергомонтаж, м. Львів

про стягнення 143 203,49 грн.

за участю представників:

від апелянта: Лаба Я.М. державний виконавець

від стягувача: Грищенко О.М. - адвокат

Учасникам процесу роз`яснено їх права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Додатковою ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.09.2020 у справі №21/96(10) частково задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НОТАПС (за вх. № 1883/20 від 12.08.2020) про прийняття додаткового рішення у справі, стягнуто з Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НОТАПС судові витрати на правничу допомогу у розмірі 4 900 грн., у задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.09.2020 у справі №21/96(10) скаржник звернувся до Західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви ТзОВ Компанія НОТАПС про ухвалення додаткового рішення в частині здійснення розподілу судових витрат (витрат на правничу допомогу) у справі №21/96(10) за скаргою на бездіяльність державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів).

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.10.2020 справу №21/96(10) передано колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Желіка М.Б., суддів Галушко Н.А., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 апеляційну скаргу Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) №60568 від 07.10.2020 (вх.ЗАГС. №01-05/2793/20 від 08.10.2020) на ухвалу додаткову ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.09.2020 у справі №21/96(10) - залишено без руху.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 09.12.2020.

17.11.2020 на адресу суду надійшов відзив ТзОВ «Компанія «Нотапс» на апеляційну скаргу, в якому стягувач просить додаткову ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін.

07.12.2020 на адресу суду від апелянта надійшла відповідь на відзив ТзОВ «Компанія «Нотапс».

В судовому засіданні 09.12.2020 державний виконавець надав суду пояснення щодо вимог та доводів апеляційної скарги, просив оскаржену ухвалу скасувати та винести ухвалу, якою у задоволенні заяви ТзОВ «Компанія «Нотапс» про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) у справі №21/96(10) за скаргою на бездіяльність державного виконавця Сихівського ВДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) відмовити.

Представник стягувача навів аргументи на спростування доводів апеляційної скарги, просив оскаржену додаткову ухвалу залишити без змін.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а відтак оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, з огляду на наступне.

В провадженні Господарського суду Львівської області знаходилась справа №21/96 за позовом Дочірнього підприємства Львівське спеціалізоване управління Стальконструкція №137 ВАТ Центростальконструкція до Приватного підприємства Центральна енергосервісна компанія Львівенергомонтаж про стягнення 143 203,49 грн.

Рішенням господарського суду Львівської області від 28.12.2010 у справі №21/96(10) (суддя Чорній Л.З.), позов задоволено повністю, стягнуто з Приватного підприємства Центральна енергосервісна компанія Львівенергомонтаж на користь Дочірнього підприємства Львівське спеціалізоване Управління Стальконструкція №137 Відкритого акціонерного товариства Центростальконструкція 123597,38 грн. боргу, 14140,74грн.інфляційних втрат, 5465,37 грн. 3% річних, 1432,03 грн. - державного мита, 236,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Вказане рішення набрало законної сили та на його примусове виконання 10.01.2011 Господарським судом Львівської області видано відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.12.2015 здійснено заміну сторони у виконавчому провадженні, замінено сторону у справі №21/96(10) Дочірнє підприємство Львівське спеціалізоване управління Стальконструкція №137 Відкритого акціонерного товариства Центростальконструкція (79040, м.Львів, вул.Конюшинна, буд.5; ) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія НОТАПС (03187, м.Київ, вул.Академіка Заболотного, 38 офіс, 23; ).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.02.2016 поновлено строк для пред`явлення наказу №21/96(10) від 10.01.2011 до виконання.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.08.2020 у справі №21/96(10) (залишеною без змін Постановою Західного апеляційного господарського суду від 08.10.2020) скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НОТАПС за вх.№1415/20 від 19.06.2020 на бездіяльність державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м.Львові ЗМУ МЮ задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м.Львові ЗМУ МЮ у виконавчому провадженні №61798068 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 10.01.2011 у справі №21/96(10) за період із 11.04.2020 по 15.06.2020.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НОТАПС» звернулось до Господарського суду Львівської області із заявою №06-1/08 від 06.08.2020 про ухвалення додаткового рішення в частині здійснення розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) у справі №21/96(10) за скаргою на бездіяльність державного виконавця.

У заяві стягувач просив стягнути із Сихівського ВДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на користь ТзОВ «Компанія «НОТАПС» судові витрати на правничу допомогу у розмірі 6 100,00 грн. відповідно до договору №14-04-2020 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 14 квітня 2020 року. На підтвердження заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу до заяви додано копії договору №14-04-2020 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 14.04.2020, укладеного між ТзОВ «Компанія «НОТАПС» та адвокатом Грищенком О.М., акту прийому-передачі документів від 14.04.2020, акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 05.08.2020, копії свідоцтва Грищенка О.М. про право на заняття адвокатською діяльністю №3888 від 29.10.2009 та посвідчення адвоката Грищенка О.М., квитанції №0.0..1 від 06.08.2020 на суму 4900,00 грн. та №0.0..1 від 06.08.2020 на суму 1200,00 грн.

Сихівський ВДВС у місті Львові Західного МРУ Міністерства юстиції (м.Львів) заперечуючи проти покладення на державну виконавчу службу витрат на професійну правничу допомогу, зазначав, що ні скарга на бездіяльність державного виконавця, ні заява про ухвалення додаткового рішення на адресу державної виконавчої служби не надходили; заявник не подавав попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат при поданні скарги на дії органу державної виконавчої служби; заявник не надав доказів, які б підтверджували фактичне понесення ним витрат на правничу допомогу.

Постановляючи оскаржену ухвалу місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що стягненню з Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь заявника підлягають витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 4 900,00 грн., а відтак заяву ТзОВ «Компанія «НОТАПС» про прийняття додаткового рішення у справі слід задовольнити частково.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що оскаржена додаткова ухвала є незаконною, необґрунтованою, та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, скаржник вважає, що на момент постановлення оскарженої додаткової ухвали від 23.09.2020, не набрала законної сили ухвала Господарського суду Львівської області від 03.08.2020, на підставі якої на апелянта покладено витрати на професійну правничу допомогу, оскільки відповідно до ухвали Західного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сихівського ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) на ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.08.2020 та зупинено дію оскарженої ухвали.

Скаржник вказує, що місцевий господарський суд не взяв до уваги ту обставину, що копія скарги на дії державного виконавця та копія заяви про розподіл судових витрат на адресу Сихівського ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) не надходили, стягувач надсилав вказані копії на адресу м.Львів, вул. Зубрівська, 9, що не є адресою Сихівського ВДВС у місті Львові і про що стягувачу відомо.

Апелянт звертає увагу на недоліки наданого заявником акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 05.08.2020, а саме на невірне зазначення в частині гонорару адвоката на підставі п.3.7. договору №14-04-2020 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 14.04.2020 номеру справи, номеру виконавчого провадження та сторін виконавчого провадження «гонорар адвоката на підставі пункту 3.7. договору №14-04-2020 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 14 квітня 2020 року у зв`язку з прийняттям позитивного для замовника судового рішення у справі №911/4675/13 за скаргою вих. №23-1/03 від 23 березня 2020 року ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність державного виконавця Бориспільського МРВ ДВС Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні №53188009 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 10 лютого 2014 року по справі №911/4675/13». Також апелянт вказує на те, що заявник не надав жодних доказів на підтвердження того, що адвокат дійсно проводив перелічені в акті роботи в той термін, який зазначено в акті 2, 3, 4 години тощо.

Врахувавши недоліки акту здачі-приймання виконаних робіт скаржник припускає, що існує ще один договір №14-04-2020 від 14.04.2020, укладений про надання адвокатських послуг (правової допомоги) у справі №911/4675, а тому надані заявником квитанції про оплату послуг не є належними доказами щодо понесення стягувачем (ТзОВ «Компанія «НОТАПС») витрат. Також скаржник вважає, що безпідставним є зазначення в акті здачі-приймання виконаних робіт про здійснення адвокатом пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження майнового стану боржника, оскільки стягувач не надав державному виконавцю жодної інформації, яка б сприяла виконанню документа.

Окрім того, апелянт зазначає, що заявник не надав попереднього розрахунку суми судових витрат, а в резолютивній частині додаткової ухвали Господарського суду Львівської області від 23.09.2020 адресою Сихівського відділу ДВС у місті Львові зазначено м. Львів, пр. Червоної Калини, 84/32, що не відповідає дійсності, оскільки місцезнаходженням Сихівського відділу ДВС у місті Львові є м. Львів, пр. Червоної Калини, 109.

У відзиві на апеляційну скаргу ТзОВ «Компанія «Нотапс» просить суд врахувати правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №904/4494/18, котра визначає, що положення статті 124 ГПК України не передбачають прямим процесуальним наслідком, у випадку неподання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, відмову у задоволенні такої заяви, про що прямо свідчить ч.2 ст.124 ГПК України, відповідно до якої у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого судового збору. Тобто застосування відповідних положень статті 124 ГПК України вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин кожної справи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2020 у справі №911/2686/18, від 19.02.2020 у справі №910/16223/18. Окрім того, стягувач зазначав про попередній (орієнтовний) розмір судових витрат на професійну правничу допомогу.

Також стягувач зазначає, що надання послуг та виконання робіт мало місце в період з 14.04.2020 по 03.08.2020, їх перелік деталізовано в акті приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 05.08.2020 до договору №14-04-2020 від 14.04.2020, та звертає увагу на те, що підставою подання скарги були саме неправомірні дії державного виконавця Сихівського ВДВС у місті Львові щодо примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 10.01.2011 у справі №21/96(10). В акті приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 05.08.2020 до договору №14-04-2020 від 14.04.2020 було враховано стислі строки на подання відповідної скарги на бездіяльність державного виконавця та визначення замовником перед виконавцем даної справи як пріоритетної поряд з іншими справами. До правової допомоги також належать консультації та роз`яснення з правових питань: складення скарг, заяв та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16).

Апелянт подав суду також відповідь на відзив на апеляційну скаргу, у якому вказує, що адвокат ТзОВ «Компанія «Нотапс» Грищенко О.М. недобросовісно виконує обов`язки сторони позивача, а саме під час надсилання копії відзиву до відділу, в порушення вимог ст.172 ГПК України копії всіх документів, доданих до відзиву, не було додано, що підтверджується актом від 18.11.2020 про відсутність вкладень у конверті, складеним працівниками Сихівського ВДВС у м.Львові. Апелянт наголошує, що наказ Господарського суду Львівської області №21/96(10) від 10.01.2011 неодноразово перебував на виконанні, зокрема, у виконавчому провадженні №52554071 було встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, відсутність бездіяльності державного виконавця під час виконання виконавчого документа визнано ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.08.2018, залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 14.11.2018 та постановою Верховного Суду від 28.02.2019 у справі №21/96(10). На переконання апелянта перелічені обставини свідчать про штучне збільшення обсягу робіт адвоката.

Колегія суддів апеляційної інстанції відхиляє за безпідставністю доводи апелянта про те, що на момент постановлення оскарженої додаткової ухвали від 23.09.2020, не набрала законної сили ухвала Господарського суду Львівської області від 03.08.2020, на підставі якої на орган державної виконавчої служби покладено судові витрати.

Так, ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.08.2020 частково задоволено скаргу ТзОВ «Компанія «Нотапс» на бездіяльність органу державної виконавчої служби. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.08.2020 прийнято до розгляду заяву ТзОВ «Компанія «Нотапс» про стягнення судових витрат, розгляд заяви призначено на 26.08.2020, за клопотанням апелянта розгляд заяви відкладено на 23.09.2020.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 поновлено Сихівському ВДВС у м.Львові строк на апеляційне оскарження Господарського суду Львівської області від 03.08.2020, відкрито апеляційне провадження та зупинено дію оскарженої ухвали.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що у відповідності до вимог ч.1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ч.5 ст.262 ГПК України якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

В такому випадку апеляційний суд зупиняє дію судового рішення, що набрало законної сили.

Окрім того, норми частини 8 статті 129, статті 221 Господарського процесуального кодексу встановлюють чіткий порядок розгляду заяви про стягнення судових витрат і необхідність розгляду такої заяви не може ставитись в залежність від факту оскарження судового рішення.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 08.10.2020 в задоволенні вимог апеляційної скарги Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) відмовлено, ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.08.2020 у справі №21/96(10) залишено без змін.

Щодо доводів апелянта про недобросовісну процесуальну поведінку стягувача, а саме надсилання копій процесуальних заяв на адресу м.Львів, вул. Зубрівська,9, що не є місцезнаходженням Сихівського ВДВС у м.Львові, і про що достеменно відомо стягувачу слід звернути увагу апелянта, що відповідно до ст.93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до ч.4 ст.89 ЦК України, ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» до єдиного державного реєстру вносяться відомості про місцезнаходження юридичної особи, а відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманих за безкоштовним запитом на сайті Міністерства юстиції України за критерієм «код ЄДРПОУ юридичної особи - 35009295», місцезнаходженням Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) є Україна, 79066, Львівська обл., м. Львів, вул.Зубрівська, будинок, 9.

Відповідно до п. 94 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ України від 05.03.2009 №270, порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України «Про поштовий зв`язок», цих Правил.

Тобто, якщо місцезнаходження юридичної особи не співпадає із фактичною адресою, то саме така юридична особа повинна вчинити дії для того, щоб забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень, що надходять до відділення поштового зв`язку за її місцезнаходженням.

Апелянт надав суду акт Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові від 18.11.2020 про відсутність вкладень у конверті, у якому надійшов відзив стягувача на апеляційну скаргу, а саме - оригіналів доказів направлення відзиву іншим сторонам, оригіналу клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, копії свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката, оригіналу довіреності. Водночас, копія відзиву у конверті містилась, тобто апелянт мав змогу ознайомитись з текстом відзиву на апеляційну скаргу. Натомість відсутні додані до відзиву документи, хоч і були перелічені в описі вкладення в цінний лист такі як докази надсилання іншим сторонам, клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, докази повноважень на підписання відзиву - адресовано суду.

Щодо доводів апелянта про те, що стягувач разом з першою заявою по суті не надав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно відхилив аналогічні заперечення в оскарженій ухвалі, оскільки ТзОВ «Компанія «НОТАПС» у скарзі на бездіяльність ВДВС вказано, що ним в майбутньому буде понесено витрати, пов`язані із розглядом відповідної скарги на бездіяльність державного виконавця, а також зазначено, що орієнтовний розмір понесених судових витрат у зв`язку із оскарженням бездіяльності державного виконавця не буде перевищувати вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України.

Положення статті 124 Господарського процесуального кодексу України не містить імперативних приписів про те, що у випадку неподання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, суд зобов`язаний відмовити у відшкодуванні судових витрат. Натомість, частиною другою статті 124 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Тобто, застосування відповідних положень статті 124 Господарського процесуального кодексу України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин кожної справи, а також інших чинників, зокрема, дій або бездіяльності сторони або її представника під час розгляду справи. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.05.2020 у справі №922/2167/19.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст.126 ГПК України).

Згідно ч.2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 ГПК України).

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст.344 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ «Компанія «НОТАПС» на підтвердження його витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 6 100,00 грн. долучено копії договору №14-04-2020 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 14.04.2020, укладеного між заявником та адвокатом Грищенко О.М., який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №3888 від 29.10.2009; акту прийому-передачі документів від 14.04.2020; акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 05.08.2020; оригінали квитанцій щодо оплати послуг адвоката від 06.08.2020 за №0.0..1 на суму 1 200,00 грн та за №0.0..1 на суму 4 900,00 грн.; копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, посвідчення адвоката.

До заяви про прийняття додаткового рішення додано копію акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 05.08.2020, підписаний клієнтом ТОВ «Компанія «НОТАПС» та адвокатом Грищенком О.М. Згідно з цим актом вартість послуг 6 100,00 грн. В акті зазначено, що за період із 14 квітня 2020 року по 03 серпня 2020 року виконавець передає, а замовник приймає наступні виконанні роботи та надані послуги:

- аналіз господарсько-процесуального законодавства, виконавчого та виконавчо-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень щодо аналізу правовідносин між замовником, ПП „Центральна енергосервісна компанія „Львівенергомонтаж та Сихівським ВДВС у місті Львові Західного МРУ Міністерства юстиції, котрі виникли у виконавчому провадженні №61798068 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 10 січня 2011 року у справі №21/96(10) та зумовлені здійснення відповідного оскарження бездіяльності органу ДВС у зв`язку із порушенням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, котре затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.16 за №2432/5, котрі визначають та встановлюють порядок та строки вжиття заходів примусового виконання виконавчого документу (4 год.);

- здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження майнового стану боржника, наявністю у боржника різного роду майнових активів, можливості виконання виконавчого документу за рахунок виявленого майна (активів, тощо), використовуючи при цьому офіційні та/або достовірні бази даних, веб-ресурси та/або Інтернет посилання, тощо (1 год.);

- здійснення аналізу та дослідження переданих матеріалів (документів), що стосуються дій та бездіяльності державного виконавця Сихівського ВДВС у місті Львові Західного МРУ Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №61798068 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 10 січня 2011 року у справі №21/96(10), необхідності вжиття дій на виконання та дотримання приписів/положень, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та Інструкцією з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, їх розміщення в АСВП (2 год.);

- здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження можливої зміни та/або залишенням без змін судової практики (правової позиції) різними судовими інстанціями, що стосуються дій та/або бездіяльності державного виконавця Сихівського ВДВС у місті Львові Західного МРУ Міністерства юстиції (м. Львів) у виконавчому провадженні №61798068 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 10 січня 2011 року у справі №21/96(10), та знайшли своє відображення у поданій ЗАМОНИКОМ відповідній скарзі вих. №15-1/06 від 15 червня 2020 року ТОВ «Компанія «НОТАПС»» на бездіяльність державного виконавця Сихівського ВДВС у місті Львові Західного МРУ Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №61798068 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 10 січня 2011 року у справі №21/96( 10) (3 год.);

- організація, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належиш обгрунтуванням правомірності доводів/посилань скарги вих. №15-1/06 від 15 червня 2020 року ТзОВ «Компанія «НОТАПС»» на бездіяльність державного виконавця Сихівського ВДВС у місті Львові Західного МРУ Міністерства юстиції). Підготовка (ксерокопіювання, технічне забезпечення, здійснення поштового відправлення, тощо) щодо подання скарги (4 год.);

- гонорар адвоката на підставі пункту 3.7. договору №14-04-2020 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 14 квітня 2020 року у зв`язку із прийняттям позитивного для замовника судового рішення у справі №911/4675/13 за скаргою вих. №23-1/03 від 23 березня 2020 року ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність державного виконавця Бориспільського МРВ ДВС Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні №53188009 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 10 лютого 2014 року по справі №911/4675/13 - 1 200,00 грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника про недоліки наданого заявником акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 05.08.2020, оскільки вказані апелянтом обставини враховано судом першої інстанції в оскарженій ухвалі, зокрема, суд відмовив у задоволенні заяви про стягнення судових витрат в частині гонорару адвоката на підставі пункту 3.7. договору №14-04-2020 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 14.04.2020 у зв`язку із прийняттям позитивного для замовника судового рішення в сумі 1200,00 грн. за необґрунтованістю.

Інші доводи апеляційної скарги щодо штучного збільшення обсягу витрат на професійну правничу допомогу є припущеннями апелянта, на їх підтвердження належних, допустимих та вірогідних доказів апелянт суду не надав.

Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для стягнення з Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь заявника витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 4 900 грн.

Зауваження апелянта про те, що відсутність бездіяльності державного виконавця під час виконання виконавчого документа визнано та підтверджено ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.08.2018, постановою Західного апеляційного господарського суду від 14.11.2018, постановою Верховного суду від 28.02.2019 у справі №21/96(10) не стосується спірного періоду, оскільки предметом розгляду скарги ТзОВ «Компанія НОТАПС» від 15.06.2020 була бездіяльність державного виконавця Сихівського ВДВС у м. Львові Західного МРУ МЮ за період із 11 квітня 2020 року по 15 червня 2020 року.

Щодо доводів апелянта про те, що в резолютивній частині додаткової ухвали Господарського суду Львівської області від 23.09.2020 адресою Сихівського відділу ДВС у місті Львові зазначено м. Львів, пр. Червоної Калини, 84/32, що не відповідає дійсності, оскільки місцезнаходженням Сихівського відділу ДВС у місті Львові є м. Львів, пр. Червоної Калини, 109, колегія суддів зазначає, що зазначення в резолютивній частині помилкової цифри за своєю суттю є технічною опискою, що не зачіпає змісту судового рішення, а не порушенням норм процесуального права. Апелянт не позбавлений права звернутись до суду із заявою про виправлення описки в порядку статті 243 ГПК України для усунення виявленої ним неточності.

Враховуючи встановлені обставини справи, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, беручи до уваги межі перегляду оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

В порядку положень ст. 129 ГПК України сплачений скаржником за подання апеляційної скарги судовий збір слід покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні вимог апеляційної скарги Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) №60568 від 07.10.2020 (вх.ЗАГС. №01-05/2793/20 від 08.10.2020) - відмовити.

2. Додаткову ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.09.2020 у справі №21/96 (10) залишити без змін.

3. Судовий збір, сплачений заявником за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287,288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали справи №21/96 (10) повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 21.12.2020.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.