ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14 грудня 2020 року Справа № 915/1480/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 (ІПН НОМЕР_2 )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНВЕЄРМАШ МИКОЛАЇВ.», вул. Садова, 3В, м. Миколаїв, 54001 ()

про визнання договору купівлі-продажу удаваним правочином, визнання права власності на частку у статутному капіталі та скасування рішення загальних зборів

без повідомлення (виклику) учасників

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 та відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНВЕЄРМАШ МИКОЛАЇВ.», в якій просить суд:

1) Визнати договір купівлі-продажу частки в Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Конвеєрмаш Миколаїв.», укладений 13.02.2018 р., відповідно до якого ОСОБА_1 передав у власність, а ОСОБА_2 прийняв у власність частку у розмірі 100 % в Статутному капіталі ТОВ «Конвеєрмаш Миколаїв.», удаваним та встановити, що зазначений договір є договором застави, який є таким, що припинений у зв`язку з припиненням основного зобов`язання.

2) Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку в розмірі 100 % в Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Конвеєрмаш Миколаїв.», вартість якої становить 7 000 000,00 грн.

3) Скасувати рішення Загальних зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю «Конвеєрмаш Миколаїв.», оформлене протоколом від 13.02.2018 року № 18/02-1, а саме:

- питання № 1 порядку денного про зміну складу Учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Конвеєрмаш Миколаїв.» та перерозподіл між учасниками (засновниками) часток у статутному капіталі Товариства на користь Відповідача-1 частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Конвеєрмаш Миколаїв." у розмірі 100 %;

- питання № 2 порядку денного про затвердження змін та нової редакції Статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Конвеєрмаш Миколаїв.".

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму судового збору в розмірі 6 306 грн.

Підставою позову позивачем зазначено, що позивач ОСОБА_1 до 13.02.2018 року був учасником ТзОВ «Конвеєрмаш Миколаїв.». Частка позивача складала 100% статутного капіталу, розмір якого становить 7 000 000, 00 грн.

13.02.2018 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТзОВ «Конвеєрмаш Миколаїв.».

Загальними зборами учасників, які оформлені протоколом № 18/02-1 від 13.02.2018 року, змінено склад учасників ТзОВ «Конвеєрмаш Миколаїв.» та перерозподілено частки у статутному капіталі товариства. Внесено ОСОБА_2 в склад учасників ТзОВ «Конвеєрмаш Миколаїв.» з часткою в статутному капіталі, що складає 100 %. Виведено ОСОБА_1 зі складу учасників ТзОВ «Конвеєрмаш Миколаїв.».

Позивач вважає, що неотримання коштів від продажу корпоративних прав, а саме передача належного позивачеві майна без отримання зустрічного грошового задоволення, дає підстави стверджувати, що правочин був удаваним та не був договором купівлі -продажу.

Позивач зазначає, що насправді між позивачем та ОСОБА_2 було укладено 13.02.2018 року договір застави, як гарантія виконання позивачем зобов`язань за договорами позики, де представником діяв відповідач ОСОБА_2 .

Позивач наголошує, що в якості забезпечення виконання зобов`язань між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 за договорами позики було укладено удаваний договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТзОВ «Конвеєрмаш Миколаїв.» для приховання договору застави, який насправді був вчинений з метою забезпечення виконання зобов`язань за договорами позики.

Позивач вказує, що в силу ст. 599 ЦК України зобов`язання за шістьома договорами позики на день звернення до суду є припиненими з огляду на належне виконання, але частка в статутному капіталі ТзОВ «Конвеєрмаш Миколаїв.» у його власність відповідачем ОСОБА_2 так досі і не повернута.

В обґрунтування позовної вимоги про скасування рішення загальних зборів позивач зазначає, що не був присутній на загальних зборах засновників, що відбувались 13.02.2018 року, особисто та не брав участь в обговоренні порядку денного і особисто не голосував за прийняті на цих зборах рішення. Таким чином, є підстави для визнання рішення недійсними та скасування прийнятого рішення.

Вимога про визнання права власності на частку в статутному капіталі ТзОВ «Конвеєрмаш Миколаїв.» обґрунтовується тим, що позивач був позбавлений права власності внаслідок удаваного правочину, який був насправді заставою та гарантією сплати коштів за позиками, які позивач виконав у повному обсязі.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 202, 203, 215, 235, 509, 546, 572, 593, 599, 638, 655, 656, 1046 ЦК України.

Дослідивши позовну заяву із додатками, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема:

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що оригінали документів, копії яких додано до позовної заяви знаходяться у відповідача ОСОБА_2 та у позивача.

Проте, всупереч п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позивачем не зазначено які саме та в кого саме наявні оригінали тих чи інших письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається:

1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку;

2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна;

3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру встановлено ставку судового збору в розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено ставку судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру встановлено ставку судового збору 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України Про судовий збір за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Предметом позову у даній справі є дві вимоги немайнового характеру про визнання договору удаваним та скасування рішення загальних зборів та вимога майнового характеру про визнання права власності на частку в статутному капіталі, судовий збір за які має сплачуватись за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Так, за вимоги немайнового характеру судовий збір має становити 2 102, 00 грн. за кожну вимогу.

За вимогу майнового характеру судовий збір має становити 105 000, 00 грн. (7 000 000, 00 грн. х 1,5%).

Загальний розмір судового збору за подання даного позову становить 109 204, 00 грн. (4 204, 00 грн.+105 000, 00 грн).

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (правова позиція викладена у поставної Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 року по страві № 907/9/17).

Натомість, до матеріалів позовної заяви долучено банківську квитанцію № 0.0..1 від 07.12.2020 року, згідно якої позивачем сплачено лише 6 306, 00 грн., що є порушенням п. 2 ч.1 ст. 164 ГПК України.

Таким чином, позивач не виконав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, оскільки не надав належних доказів на підтвердження сплати судового збору в розмірі, встановленому Законом України Про судовий збір.

Сума судового збору, яка підлягає доплаті, становить 102 898, 00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 59 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення.

Крім того, пунктом 61 вказаних Правил встановлено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Із наведених норм вбачається, що належним доказом відправлення копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

До позовної заяви як доказ відправлення відповідачам копії позовної заяви і доданих до неї документів позивачем додано фіскальні чеки. Описів вкладення взагалі не додано до позовної заяви.

Таким чином, позивачем не подано суду належних доказів, які підтверджують відправлення відповідачам позовної заяви та доданих до позовної заяви документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевказані недоліки позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність залишення поданої позовної заяви без руху.

Крім того, слід роз`яснити позивачу, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 74, ч. 2 ст. 91 ГПК України письмові докази, які подаються сторонами та іншими учасниками справи, подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 91 ГПК України). Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч. 5 ст. 91 ГПК України).

Суд звертає увагу, що копія документа виготовляється рукописним, машинописним способами або засобами оперативної поліграфії. Під час виготовлення копії рукописним і машинописним способами текст документа відтворюється повністю, включаючи елементи бланка, і засвідчується підписом посадової особи, яка підтверджує відповідність копії оригіналу. Копія документа вважається належним чином засвідчена, якщо вона засвідчена наступним чином: відмітка "Копія" зазначається у верхній правій частині лицьового боку першого аркуша документа. Напис про засвідчення документа складається із слова "Згідно з оригіналом", найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляється нижче реквізиту "Підпис" (п. 5.27 Національного стандарту України, Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації, вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, затверджених наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55).

При цьому, долучені до позовної заяви документи не відповідають вказаним вимогам, оскільки не засвідчені взагалі.

Керуючись ст. 164, 174, 232 - 235, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 (вх. № 15594/20 від 07.12.2020 року) до відповідача ОСОБА_2 та відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНВЕЄРМАШ МИКОЛАЇВ.» про визнання договору купівлі-продажу удаваним правочином, визнання права власності на частку у статутному капіталі та скасування рішення загальних зборів залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

3. Встановити позивачу наступний спосіб усунення недоліків:

- позивачу подати суду інформацію щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (конкретизувати в кого саме і які саме оригінали доказів, копії яких додано до позовної заяви, наявні);

- позивачу подати суду докази сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі (докази доплати судового збору 102 898, 00 грн.);

- позивачу подати суду належні докази, які підтверджують відправлення відповідачам копії позовної заяви і доданих до неї документів.

- позивачу подати суду належним чином засвідчені в порядку ст. 91 ГПК України додані до позовної заяви копії документів.

4. Роз`яснити позивачу наслідки усунення недоліків:

- якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу (ч. 3 ст. 174 ГПК України);

- якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч. 4 ст. 174 ГПК України).

На веб-сторінці господарського суду Миколаївської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://mk.arbitr.gov.ua/sud5016/ учасники справи можуть отримати інформацію по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (ст. 235, 255 ГПК України).

Ухвалу підписано 14.12.2020 року.

Суддя Е.М. Олейняш