ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2020 р. Справа № 911/3039/20

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику сторін у місті Києві матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стемакс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасна архітектура міста»

про стягнення 237 245, 20 грн

Обставини справи:

20.10.2020 до канцелярії Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Стемакс» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасна архітектура міста» (далі відповідач) про стягнення 237 245, 20 грн заборгованості, з яких: 219 707, 27 грн боргу за отриманий згідно договору поставки № 1400/12-2017-К від 01.07.2017 товар, 15 212, 93 грн пені та 2 325 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 1400/12-2017-К від 01.07.2017.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2020 позовну заяву передано до розгляду головуючому судді Горбасенку П.В.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.10.2020 відкрито провадження у справі № 911/3039/20, постановлено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено строк для подання відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, а також встановлено строк для подання додаткових доказів у справі (за наявності) до 21.11.2020.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 165 ГПК України, та відзив на позовну заяву не надав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СМК ДІРЕКТ СІСТЕМ», яке змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Стемакс» (далі Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасна архітектура міста» (далі Покупець) укладено договір поставки № 1400/12-2017-К, за умовами якого постачальник зобов`язався передати (поставити) у зумовлені сторонами строки у власність покупця товар, а покупець прийняти та оплатити товар в термін і на умовах, передбачених договором.

Згідно п. 3.1. договору, загальна вартість договору визначається виходячи із загальної вартості товарів, поставлених протягом строку дії договору, та розраховується відповідно до підписаних сторонами видаткових накладних.

Пунктом 3.5. договору визначено, що оплата товару за договором здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 100 % від вартості партії товару, вказаної у відповідному рахунку-фактурі, на поточний банківський рахунок постачальника, в строк не пізніше 21 календарного дня від дати, вказаної у відповідній видатковій накладній. Покупець має право достроково оплатити рахунок-фактуру.

Моментом оплати товару за договором вважається зарахування коштів на поточний банківський рахунок постачальника (п. 3.6. договору).

Відповідно до п. 9.1. договору, останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом одного року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором.

На виконання договору поставки № 1400/12-2017-К від 01.07.2017 позивач у грудні 2019 серпні 2020 здійснив поставку товару відповідачу на загальну суму 231 675, 05 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними № 86111 від 03.12.2019 на суму 30 965, 70 грн, № 88327 від 11.12.2019 на суму 6 744, 00 грн, № 88328 від 11.12.2019 на суму 8 664, 00 грн, № 88356 від 11.12.2019 на суму 2 367, 04 грн, № 89129 від 13.12.2019 на суму 638, 40 грн, № 89653 від 16.12.2019 на суму 12 891, 84 грн, № 89819 від 16.12.2019 на суму 708, 02 грн, № 90563 від 18.12.2019 на суму 17 691, 85 грн, № 90644 від 19.12.2019 на суму 4 217, 16 грн, № 91069 від 20.12.2019 на суму 7 765, 74 грн, № 91323 від 21.12.2019 на суму 1 081, 32 грн, № 91336 від 21.12.2019 на суму 15 081, 00 грн, № 91525 від 23.12.2019 на суму 22 458, 48 грн, № 91754 від 23.12.2019 на суму 442, 06 грн, № 17880 від 24.03.2020 на суму 12 518, 04 грн, № 40782 від 06.07.2020 на суму 19 740, 00 грн, № 42152 від 10.07.2020 на суму 20 760, 00 грн, № 45905 від 24.07.2020 на суму 10 380, 00 грн, № 47170 від 29.07.2020 на суму 18 280, 20 грн, № 53089 від 19.08.2020 на суму 18 280, 20 грн, підписаними та скріпленими печатками обох сторін договору.

Відповідач за отриманий від позивача товар, в порушення договору поставки № 1400/12-2017-К від 01.07.2017, розрахувався частково, сплативши позивачу кошти в розмірі 11 967, 78 грн за видатковою накладною № 86111 від 03.12.2019, що підтверджується платіжним дорученням № 25504 від 29.07.2020 та оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за 01.09.2020-05.10.2020, решту боргу у розмірі 219 707, 27 грн (231 675, 05 грн 11 967, 78 грн) не сплатив, внаслідок чого на момент ухвалення судового рішення борг відповідача перед позивачем за поставлений згідно договору поставки № 1400/12-2017-К від 01.07.2017 товар склав 219 707, 27 грн, що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

06.05.2020 позивач звернувся до відповідача з претензією № 119 від 29.04.2020, до якої додав акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.07.2017 по 29.04.2020, згідно якої просив останнього сплатити заборгованість за договором № 1400/12-2017-К від 01.07.2017. Відповідач на претензію не відповів та не сплатив заборгованість.

Предметом позову є вимога про стягнення 219 707, 27 грн боргу за отриманий згідно договору поставки № 1400/12-2017-К від 01.07.2017 товар, 15 212, 93 грн пені та 2 325 грн 3 % річних.

Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини поставки.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як передбачено ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що на виконання договору поставки № 1400/12-2017-К від 01.07.2017 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 231 675, 05 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними № 86111 від 03.12.2019 на суму 30 965, 70 грн, № 88327 від 11.12.2019 на суму 6 744, 00 грн, № 88328 від 11.12.2019 на суму 8 664, 00 грн, № 88356 від 11.12.2019 на суму 2 367, 04 грн, № 89129 від 13.12.2019 на суму 638, 40 грн, № 89653 від 16.12.2019 на суму 12 891, 84 грн, № 89819 від 16.12.2019 на суму 708, 02 грн, № 90563 від 18.12.2019 на суму 17 691, 85 грн, № 90644 від 19.12.2019 на суму 4 217, 16 грн, № 91069 від 20.12.2019 на суму 7 765, 74 грн, № 91323 від 21.12.2019 на суму 1 081, 32 грн, № 91336 від 21.12.2019 на суму 15 081, 00 грн, № 91525 від 23.12.2019 на суму 22 458, 48 грн, № 91754 від 23.12.2019 на суму 442, 06 грн, № 17880 від 24.03.2020 на суму 12 518, 04 грн, № 40782 від 06.07.2020 на суму 19 740, 00 грн, № 42152 від 10.07.2020 на суму 20 760, 00 грн, № 45905 від 24.07.2020 на суму 10 380, 00 грн, № 47170 від 29.07.2020 на суму 18 280, 20 грн, № 53089 від 19.08.2020 на суму 18 280, 20 грн, підписаними та скріпленими печатками обох сторін договору; відповідач за отриманий від позивача товар, в порушення договору поставки № 1400/12-2017-К від 01.07.2017, розрахувався частково, сплативши позивачу кошти в розмірі 11 967, 78 грн за видатковою накладною № 86111 від 03.12.2019, що підтверджується платіжним дорученням № 25504 від 29.07.2020 та оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за 01.09.2020-05.10.2020, решту боргу у розмірі 219 707, 27 грн (231 675, 05 грн 11 967, 78 грн) не сплатив, внаслідок чого на момент ухвалення судового рішення борг відповідача перед позивачем за поставлений згідно договору поставки № 1400/12-2017-К від 01.07.2017 товар склав 219 707, 27 грн, що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення складає 219 707, 27 грн, який не погашено, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 219 707, 27 грн боргу за отриманий згідно договору поставки № 1400/12-2017-К від 01.07.2017 товар є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягає задоволенню.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язання за договором поставки № 1400/12-2017-К від 01.07.2017, позивачем за період з 25.12.2019 по 05.10.2020 нараховано 15 212, 93 грн пені.

Частинами першою і третьою ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 8.3. договору сторонами погоджено, що у разі порушення строків оплати (п. 3.5. договору), покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен календарний день прострочення оплати до моменту зарахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Враховуючи вищевикладене, періоди нарахування пені, що вказані позивачем в поданому ним розрахунку пені, суд встановив, що арифметично вірний розмір пені, нарахованої за період з 25.12.2019 по 05.10.2020 становить загалом 13 736, 27 грн пені. Відтак, вимога про стягнення 15 212, 93 грн пені підлягає частковому задоволенню у розмірі 13 736, 27 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язання за договором поставки № 1400/12-2017-К від 01.07.2017, позивачем за період з 25.12.2019 по 05.10.2020 нараховано 2 325,00 грн 3 % річних.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, а також періоди нарахування 3 % річних, що вказані позивачем в поданому розрахунку 3 % річних, арифметично вірний розмір 3 % річних, нарахованих за період з 25.12.2019 по 05.10.2020 становить загалом 2 335, 85 грн 3 % річних. Відтак, вимога про стягнення 2 325, 00 грн 3 % річних підлягає задоволенню повністю.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 219 707, 27 грн боргу за договором поставки № 1400/12-2017-К від 01.07.2017, 13 736, 27 грн пені та 2 325, 00 грн 3 % річних є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 237-239, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Стемакс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасна архітектура міста» про стягнення 237 245, 20 грн заборгованості грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасна архітектура міста» (08136, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Крюківщина, вул. Балукова, буд. 1-А; ідентифікаційний код 40302522) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стемакс» (01054, м. Київ, вул. Тургенєвська, 38; ідентифікаційний код 40212649) 219 707 (двісті дев`ятнадцять тисяч сімсот сім гривень) 27 коп. боргу за отриманий згідно договору поставки № 1400/12-2017-К від 01.07.2017 товар, 13 736 (тринадцять тисяч сімсот тридцять шість гривень) 27 коп. пені, 2 325 (дві тисячі триста двадцять п`ять гривень) 00 коп. 3 % річних та 3 536 (три тисячі п`ятсот тридцять шість гривень) 53 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Київської області до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 18.12.2020.

Суддя П.В.Горбасенко