ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2020м. ДніпроСправа № 904/5868/18 (910/16299/19)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушина Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Маркової О.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Чичва Олег Сергійович, посвідчення № 448 від 19.03.2013.

від позивача: Тютюнник Валентина Анатоліївна, довіреність № б/н від 01.10.2019.

від відповідача-1: Труфанова Олена Сергіївна, довіреність №4532-К-Н-О від 13.10.2020.

від відповідача-2: повноважний представник не з`явився.

від відповідача-3: Дерновський Максим Євгенович, довіреність №04-10.10/911 від 07.08.2020.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження господарську справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення" (49000, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 12, ) до відповідач-1: Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, 1Д, ), відповідач-2: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), відповідач-3:Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про стягнення безпідставно набутого майна у загальній сумі 7 252511,28 грн.

в межах справи №904/5868/18

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення" (49000, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 12, )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення" (49000, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 12, )

про визнання банкрутом

ПРОЦЕДУРА:

19.11.2019 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення" (позивач) надійшла позовна заява б/н від 18.11.2019 до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (відповідач) про стягнення грошових коштів у розмірі 7 252 511,28 грн., з них: суми безпідставно отриманого майна - грошових коштів в сумі 6 358 978,55 грн. (шість мільйонів триста п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот сімдесят вісім гривень 55 копійок), стягнутих на підставі виконавчого напису №1474 від 20.02.2017, інфляційних втрат - 656 769,67 грн. (шістсот п`ятдесят шість тисяч сімсот шістдесят дев`ять гривень 67 копійок) та 3% річних - 236 763,06 грн. (двісті тридцять шість тисяч сімсот шістдесят три гривні 06 копійок).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/16299/19, ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

У підготовчому судовому засіданні, що відбулось 24.12.2019 Господарським судом міста Києва оголошено перерву до 14.01.2020.

26.12.2019 до відділу канцелярії Господарського суду міста Києва від відповідача - АТ КБ "Приватбанк" надійшов відзив на позовну заяву №21/12-1 від 21.12.2019.

09.01.2020 відповідачем надано до канцелярії Господарського суду міста Києва клопотання №02/01-1 від 02.01.2020 про надіслання матеріалів справи №910/16299/19 для розгляду в межах справи №904/5868/18 про банкрутство ТОВ "Ключове Рішення".

13.01.2020 представником ТОВ "Ключове Рішення" надіслано на електронну пошту Господарського суду міста Києва відзив на клопотання №б/н від 13.01.2020, яким просить суд залишити без розгляду клопотання відповідача №02/01-1 від 02.01.2020 про надіслання матеріалів справи №910/16299/19 для розгляду в межах справи №904/5868/18 про банкрутство ТОВ "Ключове Рішення".

13.01.2020 представником позивача ТОВ "Ключове Рішення" надіслано на електронну пошту Господарського суду міста Києва відповідь на відзив №б/н від 08.01.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 вирішено справу №910/16299/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення" до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про стягнення безпідставно набутого майна передати до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду в межах справи №904/5868/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області 17.02.20 суддею Первушиним Ю.Ю. прийнято до свого провадження справу №910/16299/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення" до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про стягнення безпідставно набутого майна до розгляду в межах справи №904/5868/18, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

02.03.2020 до відділу канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява позивача №б/н від 27.02.2020 про збільшення позовних вимог.

03.03.2020 до відділу канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області від представника АТ КБ "Приватбанк" надійшла заява №02/03-1 від 02.03.2020, якою останній просить долучити до матеріалів справи документи.

За результатами судового засідання, що відбулось 03.03.2020 судом оголошено перерву до 12.03.2020.

10.03.2020 до відділу канцелярії суду надійшли пояснення представника позивача щодо наданих доказів №б/н від 06.03.2020.

12.03.2020 представником позивача подано до канцелярії суду клопотання про відкладення розгляду справи №б/н від 12.03.2020.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.20 підготовче зсідання відкладено на 26.03.20.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.20 учасників справи інформовано про те, що судове засідання у справі №904/16299/19, призначене на 26.03.2020 не відбудеться, та повідомлено про відкладення судового засідання на 16.04.2020.

Підготовче засідання призначене на 16.04.20 не відбулося, у зв`язку із впровадженням карантинних заходів для запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.20 відкладено підготовче засідання на 19.05.20.

29.04.2020 до відділу канцелярії суду від ліквідатора банкрута надійшло клопотання про продовження підготовчого засідання, посилаючись на Постанову Кабінету Міністрів України №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" щодо введення карантинних заходів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.05.2020 задоволено клопотання позивача №28/04/2020 від 28.04.2020 про витребування доказів.

19.05.2020 до відділу канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання №б/н від 19.05.2020, в якому останній просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку з не отриманням інформації від Шевченківського ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та державної казначейської служби України, на виконання ухвали господарського суду від 07.05.2020 про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.20 відкладено підготовче засідання на 09.06.2020.

21.05.2020 на електронну адресу суду надійшло пояснення Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області №12-10-10/5814 від 20.05.2020 на виконання вимог ухвали суду від 07.05.2020.

09.06.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання позивача (вх. №24833/20), яким просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату до моменту виконання ухвали суду про витребування доказів, задля отримання інформації щодо розподілу коштів в межах виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2020 відкладено підготовче засідання на 30.06.2020.

30.06.2020 до відділу канцелярії суду надійшла заява позивача №б/н від 26.06.2020 (вх.№28631/20), якою просить суд:

- Залучити до участі у справі в якості Відповідача Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східне міжрегіональне управління юстиції;

- Залучити до участі у справі в якості Відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області;

- Розглянути та задовольнити позовні вимоги в наступній редакції: стягнути на користь ТОВ «Ключове Рішення» з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» суму 6 024 484,15 (шість мільйонів двадцять чотири тисячі чотириста вісімдесят чотири 15 коп.), яка складається з:

- суми безпідставно отриманого майна - грошових коштів в розмірі 5116111,92 грн. (п`ять мільйонів сто шістнадцять тисяч сто одинадцять 92 грн.);

- суму інфляційних втрат в розмірі 624737,65 грн. (шістсот двадцять чотири тисячі сімсот тридцять сім 65 коп.);

- суму 3 % річних за користування чужими грошовими коштами в розмірі 283 634,58 (двісті вісімдесят три тисячі шістсот тридцять чотири грн. 58 коп.);

- стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «Ключове Рішення» суму 602 448 (шістсот дві тисячі чотириста сорок вісім грн.), яка складається $ суми безпідставно отриманого майна - грошових коштів в розмірі 511 611,24 (п`ятсот одинадцять тисяч шістсот одинадцять грн. 24 коп.);

- суми інфляційних втрат в розмірі 62 473,77 (шістдесят дві тисячі чотириста сімдесят три грн. 77 коп.);

- суму 3 % річних за користування чужими грошовими коштами в розмірі - 28 363,46 (двадцять вісім тисяч триста шістдесят три грн. 46 коп.);

- повернути з Державного бюджету України суму надмірно сплаченого судового збору в розмірі 10 182,1 грн.

- судові витрати покласти на Відповідачів пропорційно задоволеним вимогам.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.20 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове Рішення" (вх.№28631/20) про зміну позовних вимог. Залучено до участі у справі в якості відповідача-2 Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (49101, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Старокозацька, 56; ідентифікаційний код юридичної особи: 34984509). Залучено до участі у справі в якості відповідача-3 Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Челюскіна, будинок 1; ідентифікаційний код юридичної особи: 37988155). Відкладено підготовче засідання на 04.08.2020.

20.07.2020 до відділу канцелярії суду від відповідача-3 надійшов відзив на позовну заяву №04-10-10/8228 від 17.07.2020.

03.08.2020 судом отримано відповідь на відзив Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області №б/н від 31.07.2020.

04.08.2020 до відділу канцелярії суду надійшов відзив представника АТ КБ "Приватбанк" №30/07-5 від 30.07.2020.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.20 відкладено підготовче засідання суду на 13.08.20.

11.08.2020 до відділу канцелярії суду представником позивача подано відповідь на відзив АТ КБ "Приватбанк" №б/н від 11.08.2020, в якому наведено розрахунок суми інфляційних втрат та розрахунок суми 3% річних.

11.08.2020 представником відповідача-1 надано до суду заяву про долучення доказів до матеріалів справи, яким надає суду докази направлення на адресу відповідача-2 копії відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.09.2020.

03.09.20 до відділу канцелярії суду від представника позивача надійшло клопотання №02/09/2020/1 від 02.09.20 (вх. №40454/20), за змістом якого останній просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку з перебуванням у відрядженні. Додатково повідомив суд про те, що бажає прийняти участь у засіданні для надання відповідних пояснень щодо предмета спору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2020 відкладено судове засідання суду на 23.09.2020.

22.09.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання позивача №22/09/2020/1 від 22.09.2020 про відкладення розгляду справи.

22.09.20 на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання №22/09/2020/1 від 22.09.20 (вх.№44181/20), за змістом якого останній просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку з зайнятістю у іншому судовому процесі у Центральному апеляційному господарському суду. Додатково повідомив суд про те, що бажає прийняти участь у засіданні для надання відповідних пояснень щодо предмета спору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2020 відкладено судове засідання суду на 15.10.2020.

15.10.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача №14/10/2020/3 від 14.10.2020, за змістом якого останній просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

В зв`язку з перебуванням судді Первушина Ю.Ю. з 15.10.2020 на лікарняному, судове засідання, призначене на 15.10.2020 не відбулось, а тому суд ухвалою від 20.10.20 відклав розгляд справи на 12.11.2020.

10.11.2020 до відділу канцелярії суду від позивача надійшло клопотання (вх. № 53039/20 від 10.11.2020) про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з відрядженням до міста Києва.

12.11.2020 до відділу канцелярії суду від відповідача-1 надійшло клопотання (вх. №53589/20 від 10.11.2020) про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із зайнятістю представника у іншому судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2020 відкладено судове засідання на 24.11.2020.

Представники учасників справи у призначене судове засідання не з`явились, проте 24.11.2020 від представника позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з відрядженням.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2020 відкладено судове засідання на 10.12.2020.

09.12.2020 до відділу канцелярії суду позивачем подано супровідний лист №08/12/2020 від 08.12.2020, за змістом якого просить суд долучити до матеріалів справи докази вручення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2020.

10.12.2020 розглянуто справу по суті: встановлено обставини справи та досліджено докази, наявні у матеріалах справи.

У судовому засіданні 10.12.2020 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини без його проголошення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позові (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог №б/н від 26.06.2020 (вх. №28631/20 від 30.06.2020)

Позивач зазначає, що 20.07.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем вчинено виконавчий напис №1474 про стягнення з ТОВ "Ключове Рішення" на користь АТ КБ "Приватбанк" грошових коштів у сумі 810 743 249,87 грн. за кредитним договором №DNH2LKI05491 від 08.04.2014.

21.06.2017 Шевченківським ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області складено постанову про відкриття виконавчого провадження за №54139457 при примусовому виконанні Виконавчого напису №1474 від 20.02.2017.

Позивач в обґрунтування своєї позиції вказує, що виконавче провадження №54139457 по примусовому виконанні Виконавчого напису №1474 від 20.02.2017, який визнано таким, що не підлягає виконанню, закінчено 18.09.2018 на підставі винесеної Київським апеляційним господарським судом 22.08.2018 постанови по справі №910/13233/17, згідно якої прийнято нове рішення, визнавши виконавчий напис, вчинений 20.02.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Завалієвим А.А. на кредитному договорі №DNH2LKI05491 від 08.04.2014, зареєстрований в реєстрі за №1474, про стягнення заборгованості таким, що не підлягає виконанню. Присуджено до стягнення з АТ КБ "Приватбанк" на користь ТОВ "Клюючове Рішення" 1 600,00 грн. судового збору за подання позову та 2 400,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Позивач стверджує, що 26.06.2020 ним було отримано лист №0314/33257 Шевченківського ВДВС у місті Дніпрі Південо-Східного міжрегіонального управління юстиції, згідно якого у виконавчому провадженні №54139457 при примусовому виконанні Виконавчого напису №1474 від 20.02.2017 грошові кошти в розмірі 5 116 111, 92 грн. перераховано АТ КБ "Приватбанк" як стягувачу та грошові кошти в розмірі 511 611, 24 грн. перераховано до Державного бюджету як виконавчий збір.

Таким чином, на думку позивача, оскільки підстава набуття відповідачем-1 - АТ КБ "Приватбанк" грошових коштів відпала, то грошові кошти, сплачені позивачем при примусовому виконанні мають бути повернуті на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України. Також позивач зазначає, що набувачем сплаченого боржником (ТОВ "Ключове Рішення") у виконавчому провадженні збору є Державний бюджет України. Таким чином, помилково або надмірно сплачені суми виконавчого збору підлягають стягненню саме з Державного бюджету України.

Крім того, позивачем застосовано положення статті 625 Цивільного кодексу України та нараховано до стягнення з АТ КБ "Приватбанк" та з Державного бюджету України інфляційні втрати та суму 3% річних за прострочення виконання зобов`язання.

Позиція відповідача-1, викладена у відзиві на позовну заяву

В обґрунтування своїх заперечень проти позову, відповідач-1 зазначає, що кошти були отримані у виконавчому провадженню №54139457 на належній правовій підставі, а саме на виконання Кредитного договору №DNH2LKI05491 від 08.04.2014, що підтверджується ухвалою суду Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2019 по справі 904/5868/18 про визнання грошових вимог АТ КБ "ПриватБанк" до ТОВ "Ключове рішення" за кредитним договором №DNH2LKI05491 від 08.04.2014 у розмірі 1 123 132 435,09 грн. Таким чином права позивача не підлягають захисту на підставі 1212 Цивільного кодексу України, й АТ КБ "ПриватБанк" не зобов`язаний повертати кошти, які отримані на погашення заборгованості за договором. Відповідач-1 також стверджує, що Позивачем невірно було визначено суму у розмірі 6 358 978, 55 грн., яка була отримана АТ КБ «ПриватБанк» за виконавчим провадженням №54139457 з виконання виконавчого напису від 20.02.2017 №1474. Відповідно з інформацією про виконавче провадження №54139457, виконавче провадження тривало з 22.06.2017 по 18.09.2018, сума грошових коштів, яка підлягає стягненню за виконавчим документом: 5 810 743, 49 грн. Станом на 22.08.2018 рішення суду боржником залишається не виконаним заборгованість за вказаним виконавчим провадженням складає 726 543, 98 грн. Отже, у будь-якому разі сума стягнення на користь АТ КБ «ПриватБанк» за виконавчим провадженням № 54139457 не може бути більшою 5 810 743. 49 грн. Як підтверджується випискою за рахунком № НОМЕР_1 та розрахунком заборгованості за Кредитним договором №DNH2LKI05491 від 08.04.2014 відповідачем-1: АТ КБ "ПриватБанк" було отримано за виконавчим провадженням №54139457 лише 5 116 111, 92 грн.: 1382,98 грн. + 393177,95 грн. + 513610,59 грн. + 337677,53 грн. + 446836,11 грн. + )720,35 грн. +374864,70 грн. + 514127,96 грн. + 292710,50 грн. + 348446, 16 грн. + 359197, 82 грн. + 251292,19 грн. + 167437,47 грн. + 412629,61 грн. = 5 116 111, 92 грн.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив відповідача-1

Твердження Відповідача-1, що стягнуті грошові кошти, отримані на належній правовій підставі - на підставі кредитного договору №DNH2LKI05491 від 08.04.2014, «...таким чином права позивача не підлягають захисту на підставі статті 1212 ЦК України» не відповідають обставинам справи та Закону, оскільки процедура стягнення відбувається за нормами Закону України «Про виконавче провадження», в якому в статті З перелічені виконавчі документи, серед яких відсутній договір кредитування. Стягнення здійснювалось на підставі виконавчого напису нотаріуса, вчиненого Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем №1474 про стягнення з ТОВ "Ключове рішення" на користь АТ КБ "Приватбанк" грошових коштів у сумі 810743249,87 грн. за кредитним договором №DNH2LKI05491 від 08.04.2014. Але, зазначений виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.08.2018 по справі №910/13233/17.

Позиція позивача, викладена у заяві про зміну позовних вимог

Сума, що отримана АТ КБ «ПРИВАТБАНК» становить 5 116 111,92 грн., доказом чого є Лист Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східне міжрегіональне управління юстиції від 26.06.2020 №0314/33257. Заява про надання доказів від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 02.03.2020 № 02/03-1, якою цією особою, як Відповідачем, визнано факт отримання у виконавчому провадженні № 54139457 суму 5 116 111,92 грн., до якого було додано копію листа Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східне міжрегіональне управління юстиції. Таким чином, Позивач просить стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» суму 6 024 484,15 грн., яка складається з суми безпідставно отриманого майна грошових коштів в розмірі 5 116 111,92 грн., суму інфляційних втрат в розмірі 624737,65 грн., суму 3% річних за користування чужими грошовими коштами в розмірі 283634,58 грн. Позовні вимоги до Держави становлять суму 602 448 грн., яка складається з суми безпідставно отриманого майна грошових коштів в розмірі 511611,24 грн., суми інфляційних втрат в розмірі 62 473,77 грн., суму 3 % річних за користування чужими грошовими коштами в розмірі 28 363,46 грн. Позивач зазначає, що підстави позову залишаються незмінними та є обґрунтуванням для кожного з відповідачів. Також, просить суд повернути з Державного бюджету надмірно сплачену суму судового збору.

Позиція відповідача-3, викладена у відзиві на позовну заяву

Відповідач-3 щодо повернення надмірно сплачених коштів за сплату судового збору зазначає, що у разі подання заяви з документами, зазначеними у Порядку, затвердженого Міністерством фінансів України №787 від 03.09.2013 та рішення суду, що набрало законної сили, органами казначейства буде здійснено повернення надмірно сплаченого судового збору. Щодо стягнення з державного бюджету виконавчого збору відповідач-3 посилається на те, що повернення виконавчого збору повинно здійснюватись на підставі рішення суду, згідно Порядку, який має чіткий та визначений механізм поверненні суми. Згідно тверджень відповідача-3 оскільки спірні правовідносини виникли у зв`язку з виконанням судового рішення, то до них не можуть застосовуватись норми, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання. Таким чином не можливе існування грошового зобов`язання між позивачем та відповідачем-3. На підставі викладеного, відповідач-3 просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ "Ключове рішення" суми 511 611,24 грн. - безпідставно отриманих грошових коштів, суми інфляційних втрат в розмірі 62 473,77 грн. та суми 3% річних в розмірі 28 363,46 грн. (том-2, арк.с. 108-124).

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив відповідача-3

Позивач зазначає, що позовні вимоги ґрунтуються на підставі положень статті 1212 Цивільного кодексу України, згідно якої встановлений обов`язок для Держави перерахувати грошові кошти, на підставі факту безпідставного отримання. Факт безпідставного отримання є підставою для виникнення обов`язку з повернення грошових коштів. Також, позивач посилається на зміст статті 625 Цивільного кодексу України, згідно якої нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, отже проценти, передбачені статтею 625 ЦК України у даному випадку є процентами за користування чужими грошовими коштами. Таким чином, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (том-2, арк.с. 129-161).

Позиція відповідача-1, викладена у відзиві на позовну заяву (том 2, арк.с. 162-176)

Відповідач-1 заперечує проти позову в частинні задоволення позовних вимог до АТ КБ "Приватбанк" на підставі того, що грошові кошти, стягнуті з підприємства позивача - ТОВ "Ключове рішення" на користь АТ КБ "Приватбанк" в розмірі 5116111, 92 грн. за виконавчим провадженням №54139457 отримано відповідачем-1 на належній правовій підставі, а саме на виконання укладеного між сторонами кредитного договору №DNH2LKI05491 від 08.04.2014, за яким наявна непогашена заборгованість. З огляду на що, відповідач-1 стверджує, що права позивача не підлягають захисту на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України. Також, згідно тверджень відповідача-1, АТ КБ "Приватбанк" не є боржником ТОВ "Ключове рішення", зокрема щодо сум, стягнутих за виконавчим провадженням №54139457, а отже, до спірних правовідносин не підлягає застосування положень статті 625 Цивільного кодексу України.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив відповідача-1

В обґрунтування своєї правової позиції позивач посилається на постанову Верховного суду від 06.03.2019 у справі №910/1531/18, згідно якої зазначено, що наявність договірних відносин не спростовує факт наявності зобов`язань з повернення безпідставно отриманого майна, в разі стягнення виконавчого напису.

Також, позивач вказує, що застосування індексу інфляції передбачає компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а проценти, передбачені статтею 625 ЦК України не є штрафними санкціями, у даному випадку вони являються процентами за користування чужими коштами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

20.02.2017 Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем вчинено виконавчий напис №1474 про стягнення з ТОВ "Ключове Рішення" на користь АТ КБ "Приватбанк" грошових коштів у сумі 810 743 249,87 грн. за кредитним договором №DNH2LKI05491 від 08.04.2014 (том-2, арк.с. 28).

На виконання вищевказаного документу 21.06.2017 Шевченківським ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області складено постанову про відкриття виконавчого провадження за №54139457 при примусовому виконанні Виконавчого напису №1474 від 20.02.2017 (том-2, арк.с. 29-30).

Згідно відповіді на запит Шевченківського ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) за №0314/33257 від 26.06.2020 всього в межах виконавчого провадження було перераховано грошові кошти в розмірі 5 628 023,16 грн., з яких: 5 116 111, 92 грн. - перераховано стягувачу АТ КБ "Приватбанк"; 511 611, 24 грн. перераховано до державного бюджету як виконавчий збір; 300,00 грн. компенсовано витрат виконавчого провадження (том-2, арк.с. 56-57).

Факт перерахування та отримання грошових коштів, а саме на рахунок АТ КБ "Приватбанк" суми у розмірі 5 116 111, 92 грн. та до державного бюджету суми у розмірі 511 611, 24 грн. сторонами не заперечується.

Постановою головного державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області №54139457 від 18.09.2020 встановлено, що Київським апеляційним господарським судом винесено постанову від 22.08.2018 по справі №910/13233/17, якою виконавчий напис від 20.02.2017, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. за реєстраційним номером №1474 визнано таким, що не підлягає виконанню. Постановлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №1474 виданого 20.02.2017 завершити на підставі пункту 5 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" (том-2, арк.с. 44-45).

Як вбачається з доданих до матеріалів справи доказів, постановою Північного апеляційного господарського суду №910/13233/17 від 03.10.2019 вирішено, зокрема, у задоволенні заяви ТОВ "Ключове Рішення" про поворот виконання рішення господарського суду м. Києва від 17.05.2018 відмовити.

З тексту вищевказаної постанови Північного апеляційного господарського суду №910/13233/17 від 03.10.2019 вбачається посилання на правові позиції Верховного суду (постанова від 06.03.2019 у справі №910/1531/18), згідно яких у разі визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнуті на його виконання кошти підлягають поверненню в порядку статті 1212 Цивільного кодексу України (том-2, арк.с. 46-48).

На підставі того, що судом було визначено такий спосіб захисту позивача щодо повернення стягнутої суми як стягнення безпідставно набутого майна в порядку, передбаченому статтею 1212 Цивільного кодексу України, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва суду (в подальшому - до Господарського суду Дніпропетровської області) з позовною заявою, предметом спору якої (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог №б/н від 26.06.2020 (вх. №28631/20 від 30.06.2020) виступає вимога позивача про стягнення:

- з АТ КБ "Приватбанк" суми безпідставно отриманого майна - грошових коштів в розмірі 5 116 111,92 грн., суми інфляційних втрат в розмірі 624 737,65 грн., суми 3% річних за користування чужими грошовими коштами в розмірі 283 634,58 грн.;

- з Державного бюджету України суми безпідставно отриманого майна - грошових коштів в розмірі 511 611,24 грн., суми інфляційних втрат в розмірі 62 473,77 грн., суми 3% річних за користування чужими грошовими коштами в розмірі 28 363,46 грн.;

- повернути з Державного бюджету України суму надмірно сплаченого судового збору в розмірі 10 182,1 грн.

Станом на день прийняття рішення Відповідачем-1 грошові кошти в розмірі 5116111, 92 грн. та Відповідачами 2-3 грошові кошти в розмірі 511611, 24 грн. Позивачу не повернуто.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Спір у справі стосується питання наявності правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень статей 1212, 1213 Цивільного кодексу України.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Відповідно до частини 1-2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала; положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 Цивільного кодексу України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Згідно з частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Відповідно до статті 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц міститься висновок про те, що зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Враховуючи положення статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.06.2019 у справі №914/908/18).

Судом встановлено, що Київським апеляційним господарським судом винесено постанову від 22.08.2018 по справі №910/13233/17, якою виконавчий напис від 20.02.2017, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. за реєстраційним номером №1474 визнано таким, що не підлягає виконанню.

Отже, вищевказаним рішенням підтверджується обставина того, що правова підстава на якій було набуте майно, відпала, що в свою чергу вказує на обов`язок Відповідачів повернути безпідставно набуте майно Позивачу.

Як визначає стаття 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами 1,3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевстановлене в даній справі в площині існування преюдиційних обставин (котрі не потребують повторного доведення), з урахуванням того, що відповідна правова підстава (виконавчий напис) для перерахування з позивача на рахунок відповідача коштів, визнана недійсною у судовому порядку, тому є обґрунтованим позов про повернення позивачу коштів на підставі статті 1212 Цивільного України, а тому позов в частині стягнення з Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" грошових коштів в розмірі 5116111, 92 грн. (суми безпідставно отриманого майна) підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 7 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Таким чином, грошові кошти, перераховані до Державного бюджету України в якості виконавчого збору в загальному розмірі 511 611,24 грн. також підлягають стягненню з відповідача-3: Головного управління Державної казначейської служби на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України як безпідставно отримані.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Позивач просить стягнути три відсотки річних за період з 22.08.2018 по 26.06.2020 включно з відповідача-1: АТ КБ "Приватбанк" в розмірі 283 634,58 грн. та відповідача-3 - Головного управління Державної казначейської служби України в розмірі 28 363,46 грн. та інфляційні втрати за період з 22.08.2018 по 26.06.2020 включно з відповідача-1: АТ КБ "Приватбанк" в розмірі 624737, 65 грн. та відповідача-3: Головного управління Державної казначейської служби України в розмірі 574 085,01 грн.

Згідно з частиною другою статті 1214 Цивільного кодексу України, у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України).

Таким чином, оскільки частиною другою статті 1214 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами не встановлено, а статтею 536 ЦК України вказує на те, що розмір процентів визначається договором, законом або іншим актом цивільного законодавства, то актом цивільного законодавства, який має бути застосований, є стаття 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 2 цієї статті установлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання, яка полягає у тому, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини 2 статті 625 ЦК України, нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правова природа 3% річних, інфляційних втрат є такою, що вони можуть нараховуватись саме на суму основного боргу.

Судом здійснено перевірку розрахунку заявлених позивачем вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача-1: АТ КБ "Приватбанк" інфляційних втрат та трьох відсотків річних суд зазначає, що розрахунок здійснений позивачем є правильним. Тому, вимога щодо стягнення з відповідача-1 на користь позивача трьох відсотків річних за період з 22.08.2018 по 26.06.2020 включно в розмірі 283 634,58 грн. та інфляційних втрат за період з 22.08.2018 по 26.06.2020 року включно в розмірі 624 737,65 грн. підлягають задоволенню повністю.

Відповідач-1 у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат, посилаюсь на правову позицію Верховного Суду від 02.03.2016 №6-2491цс15, за змістом якої у разі стягнення безпідставно набутих чи одержаних грошей нараховуються відсотки відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України й унеможливлюється стягнення 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.

Суд не погоджується з даною позицією відповідача-1, оскільки Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 16 травня 2018 справа 686/21962/15-ц відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, від 2 березня 2016 року у справі №6-2491цс15, щодо стягнення на підставі статті 625 ЦК України 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих за невиконання грошового зобов`язання щодо відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди, підтверджених вироком суду.

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджує постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.08.2018 по справі №910/13233/17, якою виконавчий напис від 20.02.2017, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. за реєстраційним номером №1474 визнано таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на те, що відповідач-1 порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача-3 Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області інфляційних втрат та трьох відсотків річних суд зазначає наступне.

Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України "Про виконавче провадження", Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Так, судом встановлено, що з позивача було стягнуто в дохід державного бюджету в якості виконавчого збору грошові кошти в розмірі 511611,24 грн. за виконавчим провадженням №54139457, тобто у встановлений спосіб та у визначених законодавством межах.

Проте, після визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, грошові кошти, що було отримано Державним бюджетом за вказаним виконавчим провадженням, набули статусу безпідставно отриманих та підлягали поверненню позивачу відповідно.

Відповідно до частини 7 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Судом встановлено відсутність в матеріалах справи доказів звернення позивачем до відповідача-3 з заявою про повернення суми сплаченого виконавчого збору або вчинення будь-яких дій, спрямованих на повернення безпідставно отриманих коштів.

Оскільки Головне управління Державної казначейської служби в Дніпропетровській області не являлось стороною виконавчого провадження №54139457 при примусовому виконанні Виконавчого напису №1474 від 20.02.2017, у відповідача-3 не було можливості бути обізнаним про закінчення виконавчого провадження, отже, відповідачу-3 не було відомо про виникнення підстав для повернення позивачу суми безпідставно отриманих грошових коштів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що нарахування позивачем до стягнення з відповідача-3 Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області інфляційних втрат в розмірі 62 473,77 грн. та трьох відсотків річних в розмірі 28 363,46 грн. здійснено без наявності на те правових підстав, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають відхиленню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Згідно частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем за подання до суду позовної заяви про стягнення безпідставно набутого майна у загальній сумі 7252511,28 грн. було сплачено судовий збір у відповідності до платіжного доручення №71 від 18.11.2019 (том-1, арк.с. 67) в розмірі 108 787,67 грн.

В подальшому, позивачем подано до суду заяву про зміну позовних вимог (том 2, а.с. 43-96), якою розмір позовних вимог було зменшено та заявлено до стягнення з відповідачів-1,3 заборгованості у загальній сумі 6 626 932,15 грн.

Також, в заяві про зміну позовних вимог позивачем заявлено клопотання про повернення з Державного бюджету України суму надмірно сплаченого судового збору у розмірі 10 182,1 грн.

Згідно з частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду встановлено наступний розмір та порядок сплати судового збору: за позовними заявами майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за позовними заявами немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, з огляду на ціну позову, сплаті підлягає судовий збір в розмірі 99 403,98 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, суд дійшов висновку клопотання позивача щодо повернення з Державного бюджету України суми надмірно сплаченого судового збору задовольнити частково та повернути позивачу надмірно сплачений судовий збір згідно платіжного доручення №71 від 18.11.2019 в розмірі 9 383,68 грн.

Відповідно до частини 3 пункту 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 185, 191, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення" (49000, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 12, ) до відповідач-1: Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", місто Київ, відповідач-2: Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), відповідач-3:Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про стягнення безпідставно набутого майна - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, 1Д, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення" (49000, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 12, ) 5 116 111, 92 грн. - безпідставно отриманих коштів, 624 737, 65 грн. - інфляційних втрат, 283 634,58 грн. - 3% річних та 90 367, 26 грн. - судового збору.

Стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Челюскіна, будинок 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення" (49000, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 12, ) 511 611, 24 грн. - безпідставно отриманих коштів, та 7 674, 17 грн. - судового збору.

Судовий збір у розмірі 1 362, 55 грн. залишити за позивачем.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення" (49000, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 12, ) з Державного бюджету України зайво сплачений судовий збір у сумі 9 383, 68 грн., сплаченого платіжним дорученням № 71 від 18.11.2019, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи Господарського суду Дніпропетровської області №904/5868/18 (910/16299/19).

В задоволенні позовних вимог у сумі - 90 837, 23 грн. - відмовити.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено - 18.12.2020.

Суддя Ю.Ю. Первушин