номер провадження справи 12/123/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.11.2020 Справа № 908/1582/17

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Соловйової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі № 908/1582/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд.14)

до відповідача: Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206)

про визнання договору оренди землі від 21.09.2006 року, поновленим на той самий строк (на десять років) і на тих самих умовах в редакції додаткової угоди до договору, наданої позивачем

за участю представників:

від стягувача Дамірова Н.Н., довіреність №26 від 01.01.2020

від боржника не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Стягувач у справі Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" (заявник) звернулось до Господарського суду Запорізької області із заявою за вих. № 261/7-юр від 18.11.2020 року в порядку приписів ст. 331 ГПК України, в якій просить змінити спосіб і порядок виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 17.10.2017 у справі № 908/1582/17, шляхом списання грошових коштів з відповідних рахунків Виконавчого комітету Запорізької міської ради.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2020 вказану заяву передано на розгляд судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 20.11.2020 року заяву Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі № 908/1582/17 прийнято до розгляду, призначено судове засідання на 30.11.2020 о 16 год. 00 хв., явку представників учасників судового процесу визнано не обов`язковою.

Представник боржника в судове засідання 30.11.2020 не з`явився, про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, пояснень щодо заяви не подав.

Нез`явлення в судове засідання представника боржника, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду вказаної заяви.

Безпосередньо в судовому засіданні представник ПАТ "Запоріжжяобленерго" підтримав подану заяву.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, спосіб та порядок виконання рішення суду, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 17.10.2015 року у справі № 908/1582/17 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" до Запорізької міської ради задоволено, зокрема стягнуто із Запорізької міської ради на користь Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" витрати зі сплати судового збору в сумі 1600, 00 грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.11.2017 вказане рішення залишено без змін.

04 грудня 2017 на виконання даного рішення судом видано відповідний наказ.

Заявник обґрунтовує заяву тим, що 07.07.2020 ПАТ "Запоріжжяобленерго" звернулося до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області із заявою про виконання рішення суду. Листом від 07.07.2020 виконавчий документ повернуто ПАТ "Запоріжжяобленерго" без виконання у зв`язку з тим, що визначений судовим рішенням боржник - Запорізька міська рада не знаходиться на обслуговуванні в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Запорізькій області та його територіальних управліннях. Отже, оскільки рішення суду, що набуло чинності залишається невиконаним на шкоду ПАТ "Запоріжжяобленерго" у зв`язку з наявністю обставин, що роблять неможливим його виконання у встановлений господарським судом спосіб, тому просить змінити спосіб і порядок виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 17.10.2017 у справі № 908/1582/17 шляхом списання грошових коштів з відповідних рахунків Виконавчого комітету Запорізької міської ради.

За приписами ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.ст. 18, 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно із ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 року за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" (п.п. 7.1.3, 7.2) роз`яснено, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками. За відсутності індивідуально визначеного майна, присудженого позивачу (за результатами розгляду віндикаційного позову), зміна способу виконання рішення шляхом звернення на кошти неможлива, оскільки в такому разі захист порушеного права власника майна повинен здійснюватися шляхом подання позову про стягнення збитків у вигляді вартості майна та доходів, які власник міг би одержати за весь час володіння таким майном. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В пункті п. 7.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 зазначено, що якщо у відповідача відсутні кошти на рахунку в банку або коли їх не вистачає для покриття заборгованості, господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про звернення стягнення на його майно. Оскільки майно боржника, на яке може бути звернуто стягнення, визначається державним виконавцем у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", господарський суд у своєму наказі не зобов`язаний зазначати конкретне майно, а має вмістити в ньому лише вказівку про звернення стягнення на майно у сумі, що підлягає стягненню за рішенням господарського суду. Наведене не виключає права господарського суду з метою захисту у найбільш ефективний та справедливий спосіб порушених відповідачем майнових прав позивача зазначити у виданому ним наказі й конкретне майно відповідача, на яке слід звернути стягнення, якщо в розпорядженні суду є достовірні дані про його наявність у відповідача.

З системного аналізу норм ч. 3 ст. 331 ГПК України та ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 року вбачається, що підставою для зміни способу і порядку виконання рішення суду є наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

Приписами ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно із ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, у разі звернення до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення особа, яка звертається із заявою повинна довести належними доказами наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

Зі змісту поданої стягувачем заяви вбачається, що в якості підстави для зміни способу і порядку виконання рішення суду останній вказує те, що Запорізька міська рада не знаходиться на обслуговуванні в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Запорізькій області та його територіальних управліннях.

Таким чином, в основу судового акту про зміну способу і порядку виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про неможливість виконання рішення у вказаний спосіб.

Між тим, механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначений Порядком виконання рішень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 № 45).

Безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання казначейством та його територіальними управліннями рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів (п. 2 Порядку виконання рішень).

Згідно з цією нормою боржники - це визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Таким чином, ставлячи питання щодо змінити способу та порядку виконання рішення суду шляхом списання грошових коштів з відповідних рахунків Виконавчого комітету Запорізької міської ради заявник фактично в частині стягнення грошових коштів просить змінити боржника в зобов`язанні, що фактично змінює його суть та не відповідає ст. 331 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, в даному випадку, з урахуванням спірних правовідносин, а також прохальної частини заяви суд дійшов висновку про відсутність визначених законом підстав для її задоволення.

Керуючись ст. ст. 18, 234, 235, 326, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви за вих. № 261/7-юр від 18.11.2020 Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про зміну способу і порядку виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 17.10.2017 у справі № 908/1582/17 шляхом списання грошових коштів з відповідних рахунків Виконавчого комітету Запорізької міської ради - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до ч. 7 ст. 331, п. 24 ч. 1 ст. 255, 256, пп. 17.5 п. 17 ч. 1 "Перехідних положень" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена окремо від рішення суду в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст ухвали складено та підписано 07.12.2020 року.

Суддя О.Г. Смірнов