ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" грудня 2020 р. Справа№ 910/15132/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Мартюк А.І.
суддів: Зубець Л.П.
Алданової С.О.

при секретарі Гуцал О.В.
за участю представників
від позивача: Макарчук Л.Л. (ордер серія ВЛ від 050311 від 19.08.20 року)
від відповідача: Кривошея Д.А. (витяг з ЄДР)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Пролог Трейдінг
на рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2020р.
у справі № 910/15132/19 (суддя Грєхова О.А.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Пролог
Трейдінг
до Міністерства оборони України
про визнання укладеною додаткової угоди

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Пролог Трейдінг звернулося до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Міністерства оборони України про визнання укладеною додаткової угоди.
Позовні вимоги обґрунтовані виникненням у виробника непередбачуваних технічних перешкод у вчасному виготовленні товару, що за доводами позивача є підставою для внесення змін у Договір про постачання товарів для державних потреб матеріально-технічних засобів продовольчої служби (за кошти Державного бюджету України) № 286/2/19/161 від 20.05.2019 в частині продовження строку поставки. Позивач зазначив, що вимоги обґрунтовані документально підтвердженими об`єктивними обставинами, які відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" є підставою для продовження строку виконання зобов`язань по поставці товару та внесення відповідних змін до договору№286/2/19/161 від 20.05.2019.
Відповідач проти позову заперечував, зазначаючи про те, що визначений законодавством України порядок внесення змін до договору має відбуватися лише за згодою сторін договору, а у випадку, коли певної згоди не досягнуто, заінтересована сторона вправі звернутися до суду, при умові одночасного існування чотирьох умов, які визначені статтею 652 ЦК України. Так, на переконання відповідача, в даному випадку відсутні одночасно чотири умови, за наявності яких можлива істотна зміна обставин та можливість зміни спірного договору.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.02.2020 року у справі № 910/15132/19 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю Пролог Трейдінг звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2020 року у справі № 910/15132/19 повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Пролог Трейдінг до Міністерства оборони України про визнання укладеною додаткової угоди.
Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Пролог Трейдінг передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Мартюк А.І., судді Зубець Л.П., Алданова С.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Пролог Трейдінг на рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2020 року у справі № 910/15132/19, розгляд справи призначено на 03.06.2020 року.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 року оголошено перерву у судовому засіданні по справі №910/15132/19 до 15.07.2020 року.
15.07.2020 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2020 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 19.08.2020 року.
13.08.2020 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги..
В судовому засіданні 19.08.2020 присутні представники учасників справи подали спільне клопотання про продовження строку розгляду справи.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2020 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Пролог Трейдінг на рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2020 року у справі № 910/15132/19. Оголошено перерву у судовому засіданні по справі № 910/15132/19 до 23.09.2020 року.
Розпорядження № 09.1-08/3232/20 Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 р., у зв`язку з перебуванням судді Алданової С.О. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/15132/19.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 р апеляційну скаргу у справі №910/15132/19передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Буравльов С.І., Зубець Л.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 року прийнято справу №910/15132/19 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Буравльов С.І., Зубець Л.П. та розгляд справи №910/15132/19 призначено на 28.10.2020 р.
Розпорядження № 09.1-08/4072/20 Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2020 р., у зв`язку з перебуванням судді Буравльова С.І. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/15132/19.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2020 р апеляційну скаргу у справі №910/15132/19передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Алданова С.О., Зубець Л.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2020 року прийнято справу №910/15132/19до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Алданова С.О., Зубець Л.П. та розгляд справи №910/15132/19 призначено на 02.12.2020 р.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 року оголошено перерву у судовому засіданні до 09.12.2020 р.
Представник позивача у поясненнях наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити, а рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2020 року у справі №910/15132/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимог задовольнити повністю.
Представник відповідача у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши доказ; проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справ; правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила таке.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що наведені позивачем підстави для внесення змін до договору не є об`єктивними обставинами, які унеможливлювали належне (своєчасне) виконання зобов`язань позивачем за договором, а мають характер звичайних ризиків підприємницької діяльності. При цьому, жодних доказів виконання взятих на себе зобов`язань з поставки ліній роздачі, в тому числі на час розгляду справи, сторонами до матеріалів справи не надано. Також, суд зазначив, що юридична особа здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, а тому укладаючи спірний договір з строком поставки до 02.10.2019, позивач повинен був оцінити погоджений сторонами строк виконання зобов`язання з поставки товару та відповідно об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання у вказаний строк.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
20 травня 2019 року між Міністерством оборони України (далі замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Пролог Трейдінг (далі постачальник, позивач) укладено Договір про постачання товарів для державних потреб матеріально-технічних засобів продовольчої служби (за кошти Державного бюджету України) №286/2/19/61 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується у 2019 році поставити Міністерству оборони України (далі замовник) обладнання для закладів громадського харчування (39310000-8) (Лінія самообслуговування): Лот 4. Обладнання для їдалень (39312200-4), а саме, (Лінія самообслуговування на 1000 чол.) (далі товар), зазначений у специфікації, а замовник забезпечити приймання та оплату товару в кількості та у строки.
Ціна, кількість та строки постачання товару визначаються специфікацією, відповідно до якої постачанню підлягає обладнання для їдалень (39312200-4), (Лінія самообслуговування на 1000 чол.) у кількості 19 шт. загальною вартістю 7 323 360 грн. у строк протягом 135 календарних днів з дати укладення Договору, в термін до 02.10.2019 включно (п. 1.2 Договору).
Згідно з п. 2.2 Договору військова частина (далі одержувач замовника) розпочинає приймання товару при наявності у постачальника супровідних документів, що підтверджують його кількість та якість.
Відповідно до п. 2.3 Договору приймання товару за кількістю та якістю здійснюється у військовій частині одержувачем замовника у присутності уповноваженого представника постачальника.
Ціна цього Договору становить 7 323 360 грн. (п. 3.1 Договору).
У відповідності до п. 5.1 Договору товар постачається на умовах DDP склад замовника відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню торговельних термінів Інкотермс в редакції 2010 року згідно з положеннями Договору, встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує її збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт і зберігання в межах термінів, установлених діючими стандартами, тощо.
Терміни постачання обладнання визначено у рознарядці Міністерства оборони України (Додаток № 12.1.1 до Договору), яка є невід`ємною частиною Договору.
Пунктом 5.2 Договору узгоджено, що місцем поставки товару є військові частини Збройних Сил України, зазначені у рознарядці Міністерства борони України згідно з розрахунком поставки та обов`язковим дотриманням передбачених нею вимог до асортименту, кількості, адреси одержувачів замовника та черговості відвантажень.
Постачальнику надається право, за попередньою письмовою згодою замовника, на дострокове постачання товару в обсягах, передбачених Договором.
Постачання товару одержувачу замовника постачальник зобов`язаний провести з обов`язковим виконанням передбачених вимог щодо асортименту, кількості, якості, черговості поставок у кожній відвантаженій партії.
Витрати щодо перевезення товару до місця приймання одержувачем замовника несе постачальник.
Розвантаження товару в місці приймання здійснюється одержувачем замовника.
Згідно з п. 5.3 Договору датою поставки товару вважається дата надходження товару до одержувача замовника, яка вказана в акті приймання-передачі.
Відповідно до п. 6.3.1 Договору постачальник зобов`язаний забезпечити постачання товар у строки, встановлені Договором.
Пунктом 6.3.3 Договору передбачено, що постачальник зобов`язаний письмово, але не пізніше ніж за 2 робочі дні, повідомити одержувача Замовника про дату надання Товару для приймання.
Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2019 (включно), а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення (п. 11.1 Договору).
Згідно з п. 12.1 Договору зміни та доповнення до Договору вносяться тільки у письмовій формі шляхом укладення відповідних додаткових угод, які підписуються сторонами цього Договору та додаються до тексту, як невід`ємні його частини.
Додатком 13.1.1 до Договору сторонами викладено Рознарядку Міністерства оборони України за Специфікацією, якою зокрема узгоджено поставку товару у строк 135 календарних днів з дати укладення Договору (в термін до 02.10.2019 включно).
Укладений сторонами договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.
Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Позивач звернувся до відповідача з листом № 230 від 27.09.2019, у якому зазначив про наявність технічних причин у виробника ліній самообслуговування, в зв`язку з чим, просив відповідача укласти Додаткову угоду та продовжити строк постачання товару за Договором до 30.11.2019, який залишений відповідачем без задоволення.
У відповідності до ч. 3 ст. 188 ГК України сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.
Відповідачем з пропозицією укласти Додаткову угоду, було залишено останнім без належного реагування. Отже, будь-яких зауважень щодо пропозиції про укладення додаткової годи Міністерство оборони України не висловило, як і не направило обгрунтованої незгоди з поданою пропозицією щодо внесення змін до Договору.
В обґрунтування істотної зміни обставин, позивач посилається на отримання ним від ТОВ Компанія Фрост листа вих. № 143 від 20.09.2019, у якому зазначено, що лінії роздачі на 1000 чоловік, замовлені позивача за Договором № 4/19 від 06.03.2019, у кількості 13 штук, з технічних причин можуть бути виготовлені та поставлені в термін до 30.11.2019.
Предметом позову у справі, яка розглядається є матеріально-правова вимога про внесення змін до договору № 286/2/19/61 про постачання товарів для державних потреб матеріально-технічних засобів продовольчої служби (за кошти Державного бюджету України) від 20.05.2019 в частині зміни строків поставки продукції у зв`язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, яка обґрунтована посиланням, зокрема, на положення ст.652 ЦК України, ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", ст. 188 ГК України.
Пунктами 5, 20 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що договір про закупівлю - договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари; публічна закупівля - придбання замовником товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
За змістом ст.ст. 626-629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 180 ГК України передбачено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.
Як встановлено судом першої інстанції, позивач направляв відповідачу лист № 230 від 27.09.2019, в яких висловив пропозицію внести зміни до умов договору в частині строків поставки товару. Оскільки пропозиції були відхилені відповідачем, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Зі змісту вказаної норми вбачається, що укладаючи договір, сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей. Проте, під час виконання договору можуть виявлятись обставини, які не могли бути враховані сторонами при укладенні договору, але істотно впливають на інтереси однієї чи обох сторін. При укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, при яких він буде виконуватися. Інтереси сторін можуть порушуватись будь-якою зміною обставин, що виникають у ході виконання договору, проте, лише істотна зміна обставин визнається підставою для вимоги про зміну чи розірвання договору.
Можливість внесення змін до договору відповідно до положень ст. 652 ЦК України пов`язується не лише з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю при цьому усіх чотирьох умов, визначених ч. 2 цієї норми.
Спеціальними нормами, які закріплено у ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі.
Отже, наведеною нормою передбачено можливість внесення змін до умов договору про закупівлю в частині, зокрема, строку виконання зобов`язання щодо передання товару.
Частинами 1 та 2 ст. 11 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" передбачено, що торгово-промислові палати мають право, зокрема, проводити за дорученням державних органів незалежну експертизу проектів нормативно-правових актів з питань економіки, зовнішньоекономічних зв`язків, а також з інших питань, що стосуються прав та інтересів підприємців; проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість; Торгово-промислова палата України та торгово-промислові палати України залучаються до надання експертних висновків про походження товарів в тих випадках, коли відповідно до міжнародних договорів України повноваження видачі сертифікатів походження товарів надані митному органу, якщо інше не визначено такими міжнародними договорами. Порядок надання експертних висновків встановлюється Кабінетом Міністрів України; виконувати інші повноваження, що не суперечать законодавству України. Методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.
З метою підтвердження існування документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили продовження виконання зобов`язань щодо передання товару позивач звернувся до Черкаської Торгово-промислової палати України.
Так, Черкаська Торгово-промислова палата України у своєму експертному висновку № В-891 від 10.02.2019 щодо суттєвого ускладнення виконання зобов`язань за договором № № 286/2/19/61 про постачання товарів для державних потреб матеріально-технічних засобів продовольчої служби (за кошти Державного бюджету України) від 20.05.2019, зумовленого істотною зміною обставин, яку сторони не могли передбачити при його укладанні, зазначено, що згідно представленим на дослідження документам та керуючись ч. 1 ст. 652 Цивільного су України, ст. ст. 3, 11 Закону України "Про торгово-промислові палати України", Черкаська торгово-промислова палата підтверджує настання істотної зміни обставин з технічних причин, які впливають на можливість виконання постачальником своїх обов`язків за Договором №286/2/19/61 від 20.05.2019р. між ТОВ "Пролог Трейдінг" та Міністерством оборони України, станом на 20.09.2019р., які є підставою для внесення змін до Договору в частині продовження строку виконання зобов`язань щодо поставки товару, та які не призведуть до збільшення суми, визначеної в Договорі, шляхом укладення додаткової угоди в порядку, передбаченому пунктом 12.1 Договору або в судовому порядку.
Вищевказані висновки грунтуються, зокрема, на тому, що з аналізу документації наданої виробником ТОВ «КОМПАНІЯ ФРОСТ», очевидно, що виробник холодильних компресорів компанія Tecumseh Europe Ltd через зміни в європейському законодавстві повинна пройти переатестацію виробничого обладнання, в зв`язку з чим компресори, які необхідні для комплектації тридцяти ліній самообслуговування можуть бути поставлені тільки після 30.10.2019. При цьому встановлено, що дані компресори неможливо замінити аналогічними враховуючи умови Договору..
Вищевказане свідчить про те, що наявні обставини, які перебувають поза волею сторін, які не існували на момент укладання Договору та які унеможливлюють виконання Договору в попередньо погоджені строки, а виконання умов Договору на існуючих на даний час умовах щодо строків поставки порушує співвідношення майнових інтересів сторін. Разом з цим, покладення на позивача ризику настання непередбаченого випадку на виробництві виробника товару та як наслідок, затримки поставки товару не узгоджуються із такими засадами цивільного законодавства як справедливість та розумність, що свідчить про наявність підстав для внесення змін до Договору у відповідності до ст. 652 ЦК України.
Вищевказана правова позиція викладена в постановах Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 у справі № 910/14390/19, від 12.02.2020р. у справі № 910/9842/19.
Ухвалами Верховного Суду від 28.09.2020р. у справі у справі № 910/14390/19, від 12.02.2020р. у справі № 910/9842/19 повернуто Міністерству оборони України повернуто без розгляду, відповідно до ст. відповідно до ст. 292 Господарського процесуального кодексу України.
Доводи суду першої інстанції проте, що наданий висновок Черкаської Торгово-промислової палати має суто рекомендаційний характер, а підписуючи договір позивач знав про кінцеву дату постачання товару є необгрунтованими з огляду на те, що п. 9.3 Договору сторони погодили, що доказом істотної зміни обставин, які впливають на можливість виконання своїх обов`язків за договором є відповідний документ виданий Торгово-промисловою палатою України, а також слід зазначити, що відповідно до п 2. ст. 11 Закону України "Про торгово-промислові палати в України" Методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.
При цьому, ні договором, ні чинним законодавством не встановлено жодних обмежень у строках подання на розгляд замовника висновків товарно-промислових палат. Реалізація товариством права на звернення до торгово-промислової палати не обмежена строком поставки чи строком дії договору. Так, само відсутня заборона для замовника приймати до уваги висновки товарно-промислової палати після закінчення строків поставки.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
За змістом ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, встановивши на підставі аналізу сукупності поданих до матеріалів справи доказів наявність документально підтверджених об`єктивних обставин, які унеможливили належне (своєчасне) виконання позивачем договірних зобов`язань з поставки товару, місцевий господарський суд дійшов не обґрунтованого висновку, що запропоновані позивачем зміни до договору в частині строків поставки товару є не обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства.
Водночас вимога пункту 1 статті 6 названої Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення були неправильно застосовані норми матеріального права, неповно з`ясовані обставини справи, а тому рішення Господарського суду від 21.02.2020р. у справі № 910/15132/19 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до статті 129 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача.
Керуючись ст. 129, 270, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Пролог Трейдінг задовольнити.
2. Рішення Господарського суду м. Києва від 21.02.2020р. у справі № 910/15132/19 скасувати та прийняти нове рішення.
3. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Пролог Трейдінг задовольнити повністю.
4. Визнати Додаткову угоду до Договору № 286/2/19/61 від 20.05.2019р., укладеною на умовах, запропонованих Товариством з обмеженою відповідальністю Пролог Трейдінг, а саме продовжити строк постачання товару по договору № 286/2/19/61 до 30.11.2019р.
5. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр.. Повітрофлотський, 6) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Пролог Трейдінг (03083, м. Київ, пр. Науки, 76, оф. 2, фдетнифікаційний код 41987990) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1 921,00 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 2 881,50 грн.
6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текс постанови складений 18.12.2020р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

С.О. Алданова