ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 рокуСправа № 912/3254/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжі Гедройця, б. 5, м. Київ, 03680) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, 65012)

до відповідача: Управління соціального захисту населення Добровеличківської районної державної адміністрації (вул. Поповича, б. 26, смт. Добровеличківка, Кіровоградської області, 27000)

про стягнення 125 906,06 грн,

секретар судового засідання - Кравченко О.В.

від позивача - Стрілець О.С., довіреність № 1116 від 11.09.20;

від відповідача - участі не брав;

в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Акціонерного товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця" до Управління соціального захисту населення Добровеличківської районної державної адміністрації про стягнення 125 906,65 грн компенсації середнього заробітку працівників з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця " зазначило, що у зв`язку із невідшкодуванням Управлінням соціального захисту населення Добровеличківської районної державної адміністрації компенсації середнього заробітку працівників, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №105, з відповідача підлягає стягненню відповідна заборгованість.

Ухвалою від 26.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/3254/20 за правилами спрощеного позовного провадження. Судовий розгляд призначено на 19.11.2020 о 12:00. Встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

19.11.2020 від Міністерства соціальної політики України надійшло пояснення по справі, у яких зазначено, що Законом України "Про Державний бюджет України" не передбачено коштів на виплату компенсацій підприємствам за 2014-2015 роки, а тому позов задоволенню не підлягає.

13.11.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №01-26/32/1 від 11.11.2020, у якому відповідач не визнав позовні вимоги повністю та зазначив, що у зв`язку з тим, що позивачем подані звіти несвоєчасно та містили неточності їх повернуто регіональній філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця" на доопрацювання. Однак, виправлені звіти до Управління соціального захисту населення Добровеличківської районної державної адміністрації не подані.

03.12.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач просить суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Розглянувши глянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення представника позивача господарський суд встановив такі обставини справи.

Відповідно до Указу Президента України від 21.07.2014 №607/2014 "Про часткову мобілізацію" громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які працювали у виробничому підрозділі "Помічнянська дистанція колії" державного підприємства "Одеська залізниця" призвано на військову службу, що підтверджується повідомленнями, довідками військових комісарів Новоукраїнського та ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13, 15-18), Довідкою військової частини польової пошти від 05.06.2015 № 1865 виданої Сержанту Логвиненку М.М. та Довідкою військової частини польової пошти від 23.01.2015 № 49 виданої прапорщику ОСОБА_6 (а.с. 14, 15).

Наказами виробничого підрозділу "Помічнянська дистанція колії" державного підприємства "Одеська залізниця" "Про звільнення від роботи працівників дистанції в зв`язку з частковою мобілізацією" за період із 04.08.2014 по 26.01.2015 звільнено від роботи громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на період часткової мобілізації зі збереженням на цей період місця роботи і середньомісячної заробітної плати, але не більше одного року (а.с. 7-12).

У подальшому, виробничим підрозділом "Помічнянська дистанція колії" державного підприємства "Одеська залізниця" сформовано та передано до Управління соціального захисту населення Добровеличківської районної державної адміністрації зведені звіти про фактичні витрати на виплату компенсації середнього заробітку працівникам, призваним на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятим на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, а також працівникам, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період та які підлягають звільненню з військової служби у зв`язку з оголошенням демобілізації, але продовжують військову службу у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом за період серпень - грудень 2014 року на суму 82 466,83 грн та лютий - листопад 2015 року на суму 45 742,56 грн (а.с. 19-20), також відповідні звіти за кожен місяць нарахованої середньої заробітної плати по кожному громадянину окремо (а.с. 21-44).

При цьому виробничим підрозділом "Помічнянська дистанція колії" державного підприємства "Одеська залізниця" здійснено розрахунок середнього заробітку зазначених громадян за період серпень - грудень 2014 року та лютий - листопад 2015 року (а.с. 45-58).

Виробничий підрозділ "Помічнянська дистанція колії" державного підприємства "Одеська залізниця" листом № 1 від 08.08.2016 звернувся до Управління соціального захисту населення Добровеличківської районної державної адміністрації із вимогою надати акт звірки взаєморозрахунків з відшкодування фактичних витрат на виплату компенсації середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації станом на 01.08.2016. Вказаний лист отримано Управлінням соціального захисту населення Добровеличківської РДА 08.08.2016, про що свідчить штемпель канцелярії (а.с.59).

Управління соціального захисту населення Добровеличківської районної державної адміністрації у листі від 10.08.2016 № 01-27/16/1 зазначило, що останнє не може надати акти звірки взаєморозрахунків з відшкодування фактичних витрат на виплату компенсації середнього заробітку працівників за 2016 рік, у зв`язку з тим, що Законом України "Про державний бюджет України на 2016 рік" не передбачено фінансування згідно з Постановою КМУ від 04.03.2015 № 105 (а.с. 60).

Виробничий підрозділ "Помічнянська дистанція колії" державного підприємства "Одеська залізниця" листом № 1 від 04.05.2017 звернувся до Управління соціального захисту населення Добровеличківської районної державної адміністрації із вимогою відшкодувати дебіторську заборгованість з компенсації середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації у 2014- 2015, яка згідно з актом звірки станом на 01 січня п.р. складала 216 294,76 грн (а.с. 61).

Виробничий підрозділ "Помічнянська дистанція колії" державного підприємства "Одеська залізниця" листом № 2 від 25.01.2018 звернувся до Управління соціального захисту населення Добровеличківської районної державної адміністрації із вимогою надати відповідь щодо причини невідшкодування у 2017 році витрат у сумі 125 906,65 грн на виплату компенсації середнього заробітку працівникам, призваним на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації (а.с. 62).

Управлінням соціального захисту населення Добровеличківської районної державної адміністрації листом від 05.02.2018 № 01-27/30/1 "Про виплату компенсацій" повідомлено, що за поданими звітами за 2014-2015 роки на загальну суму 128 209,39 грн було здійснено часткову компенсацію у розмірі 2 302,74 грн та направлено їх на доопрацювання. Також зазначено, що вказані звіти з достовірними даними так і не були подані підприємством повторно у встановлений строк, тому їх не було включено до звіту, який подавався департаменту соціального захисту населення Кіровоградської облдержадміністрації протягом 2016 року. У 2017 році відповідно до Постанови КМУ від 04.03.2015 № 105 були внесені зміни в частині строку подання вказаних звітів, а саме до 15 числа місяця. Оскільки підприємство не звернулось до управління до кінця грудня 2017 року, а у 2018 році проведення виплати вказаної компенсації не передбачено, така виплата у повному обсязі буде проведена, за погодженням із департаментом соціального захисту населення облдержадміністрації, лише за наявності відповідних коштів у державному бюджеті та за умови надання підприємством достовірної звітності (а.с. 63-64).

Управління соціального захисту населення Добровеличківської районної державної адміністрації листом від 19.07.2019 № 01-24/245/1 "Щодо проведення взаєморозрахунків" повідомило, що Законом України "Про державний бюджет" на 2018 та 2019 роки видатки на виплати компенсації середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації не передбачені. Заборгованість в сумі 125 906,65 грн в управлінні не обліковується (а.с. 65).

Згідно з Актом звірки взаєморозрахунків станом на 01.07.2019 за даними підприємства дебет 125 906,65 грн, кредит відсутній; за даними Управління соціального захисту населення дебет відсутній, кредит відсутній. Вказаний акт підписаний головним бухгалтером виробничого підрозділу Помічнянської дистанції колії 15.07.2019 та головним бухгалтером Управління соціального захисту населення Добровеличківської районної державної адміністрації від 19.07.2019 без заперечень та зауважень (а.с. 66).

Вирішуючи даний спір, господарський суд виходить з такого.

Згідно з приписами ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю, тощо (ст.174 Господарського кодексу України (далі - ГК України)).

Статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 наведеної статті передбачено такий вид військової служби, як військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

За ч. 1, 4, 5 ст. 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Часткова мобілізація може проводитися в окремих місцевостях держави, а також стосуватися певної частини національної економіки, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

Згідно зі ст. 21 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" підприємства, установи і організації зобов`язані, зокрема: вести облік військовозобов`язаних, резервістів і призовників із числа працюючих, здійснювати заходи щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час і надавати звітність із цих питань відповідним органам державної влади, іншим державним органам та органам місцевого самоврядування в установленому порядку; сприяти своїм працівникам, які є резервістами, у виконанні ними обов`язків служби у військовому резерві та своєчасному їх направленню до органів військового управління, військових частин.

Частиною 2 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено, що призов громадян на військову службу (крім тих, що проходять службу у військовому резерві) під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють місцеві органи виконавчої влади через військові комісаріати (військовозобов`язаних Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних Служби зовнішньої розвідки України - Служба зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). Резервістів на військову службу під час оголошення мобілізації призивають командири військових частин, в яких вони проходять службу у військовому резерві.

За ч. 2 ст. 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною п`ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п`ятою статті 61 Закону України "Про освіту".

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 119 Кодексу законів про працю України, на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених Законами України "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.

За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, в яких вони працювали на час призову. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 105 (далі - Постанова №105) затверджено Порядок виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, а також працівникам, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період та які підлягають звільненню з військової служби у зв`язку з оголошенням демобілізації, але продовжують військову службу у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом (далі - Порядок).

Пунктом 2 Постанови №105 установлено, що дія цієї постанови поширюється на громадян України, які починаючи з 18 березня 2014 були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Пунктом 2 Порядку визначено, що головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.

Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є:

Міністерство соціальної політики Автономної Республіки Крим, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - структурні підрозділи соціального захисту населення);

структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім мм. Києва та Севастополя) рад (далі - органи соціального захисту населення).

Згідно з п. 3 Порядку бюджетні кошти спрямовуються підприємствам, установам, організаціям на компенсацію витрат на виплату середнього заробітку працівникам, які працювали на таких підприємствах, в установах, організаціях на час призову на військову службу. Працівникам, призваним на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, компенсація з бюджету середнього заробітку здійснюється на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації.

Як визначено пунктом 4 Порядку, для отримання компенсації з бюджету середнього заробітку підприємства, установи та організації подають щомісяця до 15 числа органові соціального захисту населення звіти про фактичні витрати на виплату компенсації з бюджету середнього заробітку працівникам за формою згідно з додатком 1, погоджені районним (міським) військовим комісаріатом або військовою частиною, що здійснювали призов працівників на військову службу, в частині підтвердження призову та проходження військової служби, для подання до 19 числа структурному підрозділу соціального захисту населення копій зазначених звітів, а також зведеного звіту про фактичні витрати на виплату компенсації з бюджету середнього заробітку працівникам за формою згідно з додатком 2.

Структурні підрозділи соціального захисту населення щомісяця до 23 числа подають відомості про загальний обсяг фактичних витрат на виплату компенсації з бюджету середнього заробітку працівникам згідно з додатком 3 Мінсоцполітики для спрямування їм бюджетних коштів, що спрямовуються органам соціального захисту населення для перерахування підприємствам, установам, організаціям.

Враховуючи наведені положення законодавства, відповідач - Управління соціального захисту населення Добровеличківської районної державної адміністрації, є особою відповідальною за відшкодування витрат позивача на оплату середнього заробітку працівникам призваним на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Так, Виробничим підрозділом "Помічнянська дистанція колії" державного підприємства "Одеська залізниця" 24.12.2015 та 29.12.2015 було подано до Управління соціального захисту населення Добровеличківської районної державної адміністрації зведені звіти та звіти про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації за період серпень - грудень 2014 року на суму 82 466,83 грн та лютий - листопад 2015 року на суму 45 742,56 грн, які наявні у матеріалах справи.

Згідно з твердженнями відповідача викладених у листі від 05.02.2018 № 01-27/30/1, вказані звіти повернуто було позивачу на доопрацювання та 30.12.2015 частково виплачено кошти компенсації в сумі 2 302,74 грн.

Судом встановлено, що Законом України "Про державний бюджет на 2015 рік" передбачено фінансування бюджетної програми за кодом програми класифікації видатків та кредитування державного бюджету 2501350 за назвою "Компенсація підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період за 2014-2015 роки".

Протягом 2016 - 2017 років позивачем доопрацьованих звітів про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації за період серпень - грудень 2014 року на суму 82 466,83 грн та лютий - листопад 2015 року на суму 45 742,56 грн відповідачу надано не було, що підтверджується відсутністю зазначеного серед відомостей до додатків до листів №1 від 08.08.2016 та № 1 від 04.05.2017.

Позивач листом № 2 від 25.01.2018 звернувся до відповідача із вимогою відшкодувати витрати в сумі 125 906,65 грн та додав копії звітів за період серпень - грудень 2014 року на суму 82 466,83 грн та лютий - листопад 2015 року на суму 45 742,56 грн.

Натомість відповідачем у листі від 05.02.2018 № 01-27/30/1 зазначено, що на 2018 рік фінансування бюджетної програми 2501350 не передбачено. З приводу повторно поданих позивачем звітів заперечено не було.

Листом від 19.07.2019 № 01-24/245/1 відповідач повідомив позивача, що фінансування вказаної бюджетної програми на 2019 рік не передбачено також, та заборгованість у розмірі 125 906,65 грн на користь позивача не рахується. Заперечення відповідача щодо вказаної заборгованості підтверджуються також Актом звірки взаєморозрахунків станом на 01.07.2019.

Відповідач не заперечуючи проти правильності здійсненого позивачем розрахунку позовних вимог та періоду перебування громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період, фактично обґрунтовує невиконання свого зобов`язання, яке виникло в силу Закону, відсутністю видатків на виплати компенсації середнього заробітку таким працівникам.

Обов`язок доказування сторонами відповідних обставин справи передбачений положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позивачем виконано вимоги чинного законодавства України щодо подання до Управління соціального захисту населення Добровеличківської районної державної адміністрації зведені звіти та звіти про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації за період серпень - грудень 2014 року на суму 82 466,83 грн та лютий - листопад 2015 року на суму 45 742,56 грн.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем не відшкодовано позивачу витрати на виплату середньої заробітної плати працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, за період перебування працівників позивача громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на мобілізації, на особливий період у встановленому законом порядку.

Частиною 2 ст. 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" № 2017-III від 05.10.2000 встановлено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Міністерство соціальної політики України в листі-роз`ясненні від 12.11.2015 року № 17211/0/14-15/13 щодо застосування Постанови Кабінету Міністрів України № 105 від 04.03.2015 року, до якої внесено зміни постановою № 911 від 04.11.2015 року, зазначило, що з метою безумовного виконання положень вищезазначеної постанови КМУ є необхідним терміново організувати прийом звітів про фактичні витрати на виплату компенсації середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, згідно з додатком 1 до Порядку (у тому числі за 2014 рік) та забезпечити заходи щодо повного використання коштів бюджетною програмою 2501350.

За змістом ст. 524 та 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 15.06.2016 у справі № 910/17078/15.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частина 2 ст. 218 ГК України та ст. 617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставиною, яка є підставою для звільнення від відповідальності.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17 березня 2004 року №7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року №20-рп/2004, від 9 липня 2007 року №6-рп/2007).

Суд відхиляє заперечення відповідача щодо відсутності у нього обов`язку компенсувати відповідні виплати без наявності відповідного бюджетного асигнування, оскільки отримання відповідачем бюджетних коштів не є подією, яка неминуче має настати, і відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України та ч. 2 ст. 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005, відсутність необхідних бюджетних коштів або взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Аналогічна правова позиція в подібних правовідносинах викладена й у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446 та у справі № 926/263/17 від 07.02.2018.

Таким чином, наявне порушення права позивача зі сторони відповідача на отримання відшкодуванням у сумі 125 906,06 грн за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті.

Враховуючи, що позивачем доведено факт порушення його прав відповідачем, а також те, що останнім не надано до матеріалів справи доказів відшкодування понесених позивачем витрат у сумі 125 906,06 грн, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення з Управління соціального захисту населення Добровеличківської районної державної адміністрації витрат з виплаченої середньої заробітної плати працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період в сумі 125 906,06 грн є обґрунтованими, законними і, як наслідок задовольняються судом.

Стосовно заяви відповідача у відзиві про позовну давність, господарський суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Судом встановлено, що позивачу стало відомо про порушення його права з листа Управління соціального захисту населення Добровеличківської районної державної адміністрації №01-27/30/1 від 05.02.2018, а тому трирічний строк на звернення до суду Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця" не порушено.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102,00 грн судом покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Добровеличківської районної державної адміністрації (вул. Поповича, б. 26, смт. Добровеличківка, Кіровоградської області, 27000, ідентифікаційний код 03197701) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, 65012, ідентифікаційний код 40081200) заборгованість у сумі 125 906,06 грн та 2 102,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень одночасно з врученням (надсиланням/видачею) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Акціонерному товариству "Українська залізниця" (електронною поштою: ) та регіональній філії "Одеська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, 65012); Управлінню соціального захисту населення Добровеличківської районної державної адміністрації (вул. Поповича, б. 26, смт. Добровеличківка, Кіровоградської області, 27000).

Повне рішення складено 15.12.2020.

Суддя М.С. Глушков