УХВАЛА

14 грудня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/24323/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Ткаченко Н.Г.

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Північного апеляційного господарського суду

від 05.08.2020

та на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 09.10.2019

за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд"

про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, індексації заробітної плати в загальному розмірі 293 728,00 грн

в межах справи № 910/24323/16

за заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк"

до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд"

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

18.11.2020 ОСОБА_1 звернувся через Північний апеляційний господарський суд до Верховного Суду із касаційною скаргою від 18.11.2020 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 у справі № 910/24323/16, в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 11 560,47, індексації заробітної плати в сумі 3 198,97 грн та середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні в сумі 234 910,50 грн, підтвердженням чого є відтиск календарного штемпелю відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

30.11.2020, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України, касаційну скаргу ОСОБА_1 від 18.11.2020 разом зі справою № 910/24323/16 надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 у справі № 910/24323/16 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Васьковського О.В., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 03.12.2020.

Пунктом 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подачі касаційної скарги) передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подачі позовної заяви), за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року було встановлено у розмірі 1 762,00 грн.

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Скаржником, в даному випадку, оскаржується постанова Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 та ухвала Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 у справі № 910/24323/16, в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 11 560,47, індексації заробітної плати в сумі 3 198,97 грн та середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні в сумі 234 910,50 грн.

Оскільки передбачене п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнення від сплати судового збору на вимоги про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні не розповсюджується, за подання касаційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір в розмірі 7 047,32 грн (3 523,66 (1,5 % від оспорюваної суми) х 200% = 7 047,32).

Проте, матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 від 18.11.2020 не містять документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом з тим, касаційна скарга ОСОБА_1 від 18.11.2020 містить клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги з посиланням на ст. 8 Закону України "Про судовий збір", яке мотивоване відсутністю можливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в частині вимог про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, оскільки розмір середнього місячного доходу скаржника складає 3 100,00 грн, а річний дохід склав 36 708,00 грн, що підтверджує наданою довідкою про доходи ОСОБА_1 № 18 від 18.11.2020, виданою Фізичною особою-підприємцем Шеховцовою Л.Г., а також з огляду на те, що предметом позову є захист трудових прав.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції на момент заявлення клопотання про звільнення від сплати судового збору) передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто, суддівський розсуд при вирішенні питання щодо звільнення від сплати судового збору за клопотанням сторони не є необмеженим. У законі прямо визначений вичерпний перелік осіб, яких може бути звільнено від сплати судового збору та підстави вчинення таких дій.

Суд касаційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги від 18.11.2020 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 у справі № 910/24323/16, в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 11 560,47, індексації заробітної плати в сумі 3 198,97 грн та середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні в сумі 234 910,50 грн, оскільки, в підтвердження наявності умов згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" для звільнення від сплати судового збору, за подання касаційної скарги в частині вимог про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, скаржником надано довідку про доходи ОСОБА_1 № 18 від 18.11.2020, видану Фізичною особою-підприємцем Шеховцовою Л.Г., тоді як для звільнення від сплати судового збору відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" необхідно було надати довідку з органу Державної податкової служби України про розмір його доходів за попередній календарний рік, яка б підтвердила, що розмір судового збору в цій справі перевищує 5 відсотків розміру річного доходу скаржника за попередній календарний рік. Разом з тим, скаржником - ОСОБА_1 на підтвердження наявності умов згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" для звільнення його від сплати судового збору такої довідки Державної податкової служби України про розмір його доходів за попередній календарний рік суду касаційної інстанції не надано.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.11.2020 у справі № 9901/77/20.

Щодо доводів клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги з посиланням на п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", яке мотивоване тим, що предметом позову є захист трудових прав, колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, індексації заробітної плати в загальному розмірі 293 728,00 грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. А отже, вказана категорія осіб звільняється від сплати судового збору в силу вимог Закону України "Про судовий збір".

Разом з тим, згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16, пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Частиною другою статті 174 вказаного Кодексу передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи зазначене, з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги, скаржнику слід сплатити судовий збір у розмірі 7 047,32 грн, який має бути перерахований за такими реквізитами: отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; "Судовий збір (Верховний Суд, 055)", надавши суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 7 047,32 грн за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 у справі № 910/24323/16.

Крім того, згідно вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 288 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст оскаржуваної постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 у справі № 910/24323/16 складено та підписано 06.08.2020. Враховуючи зазначене, останній день строку встановленого для оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 в касаційному порядку припадав на 26.08.2020.

В даному випадку, скаржник звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою від 18.11.2020 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 у справі № 910/24323/16 - 18.11.2020, підтвердженням чого є відтиск календарного штемпелю відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга, тобто поза межами процесуального строку на касаційне оскарження.

Проте, касаційна скарга ОСОБА_1 від 18.11.2020 містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 у справі № 910/24323/16, яке, з посиланням на вимоги ст. 288 ГПК України, мотивоване тим, що повний текст оскаржуваної постанови скаржник отримав поштою 23.08.2020; двадцятиденний строк від дня отримання поштою оскаржуваної постанови спливав 14.09.2020, тоді як вперше касаційна скарга була подана 03.09.2020, тобто в межах 20-ти денного строку на оскарження, проте Верховний Суд ухвалою від 02.11.2020 повернув його касаційну скаргу з мотивів не усунення недоліків касаційної скарги та не сплати судового збору.

Розглянувши вищевказане клопотання, суд касаційної інстанції визнає вказані у клопотанні підстави для поновлення строку неповажними, відтак вважає, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з цих підстав не підлягає задоволенню, оскільки заявником касаційної скарги від 18.11.2020, на підтвердження його доводів про дату отримання повного тексту оскаржуваної постанови поштою 23.08.2020, не надано поштового конверту в якому отримано копію оскаржуваного судового рішення із зазначенням ідентифікатора поштових відправлень, згідно якого було б можливо перевірити достовірність доводів вищевказаного клопотання. Крім того, колегія суддів зазначає, що звертаючись до суду касаційної інстанції із попередньою касаційною скаргою від 03.09.2020 скаржник - ОСОБА_1 також заявляв клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 у справі № 910/24323/16, в якому зазначав, що повний текст оскаржуваної постанови скаржник отримав поштою 15.08.2020, і також не надав доказів на підтвердження цих його доводів, а саме не надав поштового конверту в якому отримано копію оскаржуваного судового рішення із зазначенням ідентифікатора поштових відправлень, згідно якого було б можливо перевірити достовірність його доводів.

Суд касаційної інстанції звертає увагу скаржника - ОСОБА_1 , що згідно вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Частиною третьою статті 292 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

З огляду на викладене, касаційна скарга ОСОБА_1 від 18.11.2020 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 у справі № 910/24323/16, в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 11 560,47, індексації заробітної плати в сумі 3 198,97 грн та середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні в сумі 234 910,50 грн, підлягає залишенню без руху на підставі ч. ч. 2 та 3 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 235, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 у справі № 910/24323/16.

2. Підстави наведені у клопотанні ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 у справі № 910/24323/16 - визнати неповажними.

3. Касаційну скаргу ОСОБА_1 від 18.11.2020 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 у справі № 910/24323/16, в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 11 560,47, індексації заробітної плати в сумі 3 198,97 грн та середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні в сумі 234 910,50 грн, залишити без руху.

4. Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначених в даній ухвалі недоліків касаційної скарги до 31 грудня 2020 року.

5. ОСОБА_1 усунути недоліки касаційної скарги щодо сплати судового збору у такий спосіб:

- надавши суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 7 047,32 грн за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 у справі № 910/24323/16.

6. ОСОБА_1 має право у термін до 31 грудня 2020 року звернутись до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку навівши інші підстави для поновлення строку та надавши докази отримання повного тексту оскаржуваного ним судового рішення.

7. Документи про усунення недоліків касаційної скарги та заяву про поновлення строку направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Білоус

Судді О.В. Васьковський

Н.Г. Ткаченко