ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

21 грудня 2020 року м. ОдесаСправа № 915/948/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Принцевської Н.М.

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.

за апеляційною скаргою Миколаївської міської ради

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.11.2020

у справі №915/948/20

за позовом Фізичної особи-підприємця Сидоренко Антоніни Павлівни

до відповідача Миколаївської міської ради

про визнання укладеною в редакції позивача додаткової угоди до договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В:

14.12.2020 року до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Миколаївської міської ради на рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.11.2020 у справі №915/948/20.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України за наступними підставами.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги. Відповідно до ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються:

1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень;

2) докази сплати судового збору;

3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі;

4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з пп. 11 п. 16-1 Розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Тобто, починаючи з січня 2019 року тільки адвокат має право здійснювати представництво інтересів у судах усіх інстанцій.

В ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками юридичної особи.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що апеляційна скарга від імені Миколаївської міської ради підписана директором юридичного департаменту Миколаївської міської ради - Бочаровою І.

При цьому на підтвердження наявності повноважень Бочарової І. подавати апеляційну скаргу від імені Миколаївської міської ради заявником до апеляційної скарги додано копію довіреності від 14.01.2020 № 191/02.0201-22/02.06/ш/20, копію розпорядження Міського голови Миколаївської міської ради від 08.10.2018 № 370РК про призначення з 09.10.2018 Бочарової І. на посаду директора юридичного департаменту Миколаївської міської ради, копію витягу з рішення Миколаївської міської ради від 23.02.2017 №16/32, копію посадової інструкції директора юридичного департаменту Миколаївської міської ради від 09.12.2015, яку було затверджено до внесення змін до статті 56 ГПК України Законом України за своїм змістом, не охоплює випадки та порядок самопредставництва, передбачені такими змінами.

Як вбачається зі змісту вказаних документів, зокрема з посадової інструкції, пункту 9 Розділу ІІ та пункту 1 Розділу ІІІ, Бочарова І. як директор юридичного департаменту Миколаївської міської ради, за дорученням керівництва зобов`язується представляти Миколаївську міську раду та її виконавчі органи, що не є підтвердженням її права на участь у справі в порядку самопредставництва відповідно до частини 4 статті 56 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4)доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

При цьому, до апеляційної скарги доказів того, що Бочарова І. уповноважена представляти інтереси скаржника як адвокат, також не надано.

Крім того, з матеріалів апеляційної скарги вбачається, що скаржником не надано доказів сплати судового збору за апеляційний перегляд рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.11.2020 у справі №915/948/20.

Приписами п.п. 1 п. 2 ст. 4 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір підлягає сплаті у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з ч. 4. ст. 6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З матеріалів справи вбачається, що при поданні позовної заяви позивачем у відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір" було сплачено 2102 грн. судового збору.

Враховуючи вищевикладене, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі становить 3153 грн.

До вказаної апеляційної скарги доказів сплати судового збору апелянтом не додано.

Частиною 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу передбачено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 Господарського процесуального кодексу, підлягає залишенню без руху.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України і це відповідно до вимог ст. 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Також апелянт просив при зверненні з апеляційною скаргою поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.11.2020 у справі №915/948/20.

Судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути клопотання Миколаївської міської ради про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.11.2020 у справі №915/948/20 після усунення недоліків апеляційної скарги, а саме - сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.11.2020 у встановленому порядку та розмірі, а також надання суду документів, що підтверджують право підпису апеляційної скарги Миколаївської міської ради на рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.11.2020 у справі №915/948/20.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга Миколаївської міської ради на рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.11.2020 у справі №915/948/20 на підставі ч. 2, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України підлягає залишенню без руху з наданням строку протягом десяти днів з дня вручення ухвали для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Апеляційну скаргу Миколаївської міської ради на рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.11.2020 у справі №915/948/20 - залишити без руху.

2. Встановити Миколаївській міській раді строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду документів, що підтверджують право підпису апеляційної скарги Миколаївської міської ради на рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.11.2020 у справі №915/948/20, а також доказів сплати судового збору протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Попередити Миколаївську міську раду, що у разі неусунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута скаржнику на підставі ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

А.І. Ярош