СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2020 р. Справа № 922/4351/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.

за участю секретаря судового засідання Курченко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Харківміськгаз» (вх.№2863 Х/2) на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 09.10.2020 у справі №922/4351/19, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Прохоровим С.А., повний текст складено 12.10.2020,

за позовом фізичної особи-підприємця Кудрявцевої Наталії Олександрівни, м. Харків

до Акціонерного товариства «Харківміськгаз», м. Харків

про визнання недійсним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 09.10.2020 у справі №922/4351/19 судові витрати позивача на правничу допомогу покладено на відповідача, стягнуто з Акціонерного товариства "Харківміськгаз" на користь фізичної особи - підприємця Кудрявцевої Наталії Олександрівни 21 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Приймаючи додаткове рішення, суд першої інстанції встановив, що визначені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21 000,00 грн не є надмірно великими, кількість годин на виконання кожної послуги документально доведена та обґрунтована, витрати є співрозмірними зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Не погодившись з додатковим рішенням, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі АТ «Харківміськгаз» зазначено, що суд першої інстанції в порушення ст. 129 ГПК України, не надав належну оцінку наданому позивачем розрахунку щодо заявлених витрат, скаржник вважає, що сума витрат є необгрунтованою, занадто завищеною, неспівмірною у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, до того ж спір у даній справі носить немайновий характер.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.11.2020 відкрито апеляційне провадження у даній справі, розгляд апеляційної скарги призначено на 17.12.2020 на 14:00 год.

03.12.2020 від ФОП Кудрявцевої Н.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, додаткове рішення у справі № 922/4351/19 залишити без змін. У відзиві позивач посилається на законність та обгрунтованість оскаржуваного додаткового рішення, вважає, що доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами даної справи.

В судовому засіданні 17.12.2020 представники сторін підтримали свої позиції, представник заявника апеляційної скарги наполягав на задоволенні апеляційної скарги, просив скасувати додаткове рішення, та відмовити у задоволенні заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача просив суд додаткове рішення залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, навів відповідні пояснення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами у відповідності до статті 269 ГПК України, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, а також перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила наступне.

18.03.2020 Господарським судом Харківської області прийнято рішення у справі № 922/4351/19 про задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця Кудрявцевої Н.О. до АТ «Харківміськгаз» про визнання недійсним та скасування рішення Акціонерного товариства "Харківміськгаз" (протокол № 1249 від 12.12.2019 Комісії з розгляду Актів про порушення) про задоволення акту про порушення від 24.10.2019 № БД 2410/19 та проведення нарахувань Фізичній особі-підприємцю Кудрявцевій Наталії Олександрівні об`єму природного газу в розмірі 110 726,40 куб. м вартістю 913 374,22 грн. (з ПДВ).

Судами апеляційної та касаційної інстанції вказане рішення залишено без змін.

20.03.2020 позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 21000,00 грн.

Відповідно до доданих до заяви документів, 24.12.2019 між Адвокатським об`єднанням «Хан Лисак та Мартинов» (адвокатське об`єднання) та ФОП Кудрявцевой Н.О. (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги №24.1-12/19, відповідно до умов якого, клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу з погоджених правових питань та у погоджених обсягах: вчиняти всі необхідні правові та процесуальні дії, представляти інтереси клієнта по оскарженню неправомірних дій АТ «Харківміськгаз», щодо нарахування оперативно-господарських санкцій (п. 1.1., 2.1.1 договору).

Пунктом 5.1. договору сторони обумовили, що за надану допомогу, визначену у пункті 1.1 даного договору, клієнт сплачує адвокатському об`єднанню винагороду в розмірі та в порядку, що узгоджується сторонами, про що складається додаткова угода до даного договору.

Договір діє з дня підписання даного договору та до 31.12.2020 року.

Додатковою угодою №1 від 18.03.2020 до договору про надання правової допомоги, сторони узгодили, що відповідно до п. 5 договору, клієнт сплачує винагороду виконавцю в розмірі 21000,00 грн, яка сплачується протягом 3 днів з моменту підписання актів наданих послуг та на підставі наданого клієнту виконавцем рахунку фактури (п. 1.1, 1.2 додаткової угоди).

19.03.2020 сторонами підписано детальний розрахунок наданої правової допомоги ФОП Кудрявцевій Н.О. за договором про надання правової допомоги від 24.12.2019, згідно якого сторони визначили, що тарифи на надання правничої допомоги у період з 01.11.2049 по 31.12.2020 складають 750 грн за одну годину роботи адвоката (надання правової допомоги), що менше ніж 40% прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет» та Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік».

Пунктом 2 цього документу, сторони визначили справу (доручення) клієнта, у якій надається правова допомога: «справа за позовом Фізичної особи-підприємця Кудрявцевої Н.О. до АТ «Харківміськгаз» про визнання недійсним та скасування рішення Акціонерного товариства "Харківміськгаз" (протокол № 1249 від 12.12.2019 Комісії з розгляду Актів про порушення) про задоволення акту про порушення від 24.10.2019 № БД 2410/19 та проведення нарахувань Фізичній особі-підприємцю Кудрявцевій Наталії Олександрівні об`єму природного газу в розмірі 110 726,40 куб. м вартістю 913 374,22 грн. (з ПДВ).»

Також у цьому розрахунку викладено детальний опис робіт, згідно якого:

- надання усної консультації, правовий аналіз наданих клієнтом документів (акту про порушення, рішення (протоколу) про задоволення акту про порушення та інших), аналіз законодавства та відповідної судової практики у даних правовідносинах (7годин) - 5250,00 грн

- підготовка та подання запитів на отримання інформації та копії документів до АТ «Харківміькгаз» (2 години) - 1500,00 грн

- підготовка пакету процесуальних документів для подачі до суду (підготовка позовної заяви з копіями документів до суду, сторін по справі) та подача позову до суду (5 годин) - 3750,00 грн

- підготовка відповіді на відзив, додаткових пояснень, надсилання копій відповідачу, подання до суду (4 години) - 3000,00 грн

- необхідна кількість годин, для вчинення процесуальних дій у зв`язку із розглядом справи №922/4351/19 та подання заяв, клопотань тощо (2 години) - 1500,00 грн

- прибуття для участі в судових засіданнях, участь в судових засіданнях по справі №922/4351/19 (8 годин) - 6000,00 грн.

Розмір наданої правової допомоги за Договором про надання правової допомоги від 24.1-12/19 від 24.12.2019, переліченої в п.п. 1-6 абз. №3 даного Детального розрахунку, на дату складання та підписання, становить 21000,00 грн (28 годин x 750,00 грн)

Відповідно квитанції від 19.03.2020 №5376026 адвокатському об`єднанню «Хан Лисак та Мартинов» сплачено 21000,00 грн за юридичні послуги за договором №24.1-12/19.

19.03.2020 між сторонами підписано акт виконаних робіт, де клієнт погодив виконання адвокатським об`єднанням наведений перелік робіт. В акті також зазначено, що станом на день підписання акту, клієнтом сплачено адвокатському об`єднанню грошові кошти у розмірі 21000,00 грн, клієнт щодо якості та об`єму наданих послуг за договором про надання правничої допомоги претензій до адвокатського об`єднання не має.

27.03.2020 відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами в порядку ст. 126 ГПК України.

У вказаному клопотанні відповідач вважає, що витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними із складністю справи, затраченим часом адвокатом на ведення справи, не відповідають критерію реальності таких витрат.

09.10.2020 Господарським судом Харківської області прийнято оскаржуване додаткове рішення.

Розглянувши вказане рішення на предмет правильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та надаючи оцінку аргументам місцевого господарського суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення заяви позивача про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 21000,00 грн.

Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України):

- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).За приписами статті 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями тощо.

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-3 статті 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 5 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

За змістом абзаців другого, третього частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до статті 19 вказаного закону, видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у позові зазначено попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

До того ж, 11.03.2020 позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою, в якій повідомив суд про те, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу станом на 11.03.2020 складають 20000,00 грн., про що найближчим часом позивачем будуть надані відповідні докази.

Вказану заяву також позивачем усно зроблено в судовому засіданні 11.03.2020 під час розгляду справи по суті судом першої інстанції, про що також зафіксовано в протоколі судового засідання від 11.03.2020 (а.с. 194-195, т. 1).

Як зазначалось, попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.3 ст. 124 ГПК України).

Разом з тим, частиною 6 ст. 129 ГПК України передбачено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Тож, перевищення заявленої позивачем після вирішення справи по суті суми витрат пов`язаної з наданням професійної правничої допомоги на 1000,00 грн., на думку колегії суддів, не є значним або істотним завищенням.

Дослідивши надані позивачем докази, в обґрунтування заяви про відшкодування витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає їх такими, що підтверджують надання адвокатом послуг позивачу з професійної правничої допомоги.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Досліджуючи детальний опис робіт та наданих послуг по договору про надання послуг правничої допомоги від 24.12.2019 №24.1-12/19 при розгляді справи №922/4351/19 в суді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та з урахуванням доданих до справи документів, колегія суддів встановила наступне.

Надання професійної правничої допомоги Адвокатським об`єднанням «Хан Лисак та Мартинов» відбувалось на підставі договору, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Хан Лисак та Мартинов» та ФОП Кудрявцевою Н.О., адвокат Водолазький О.М. здійснював представництво ФОП Кудрявцевої Н.О. в суді на підставі ордеру від 24.12.2019 серії ПТ №170485, виданим Адвокатським об`єднанням «Хан Лисак та Мартинов».

Наявність у Водолазького О.М. статусу адвоката підтверджується даними Реєстру адвокатів України, а також копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №3024 видане на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області від 08.10.2019 року №13, що міститься в матеріалах справи.

Додатковою угодою №1 від 18.03.2020, яка є невід`ємною частиною до договору від 24.12.2019 про надання правничої допомоги, сторони погодили суму винагороди за договором №24.12.2019. Згідно детального розрахунку за договором, сторонами погоджено вартість одного часу робіт та перелік наданих за договором послуг з його детальним описом.

Послуги з правничої допомоги надані адвокатом Водолазьким О.М. позивачу підтверджується матеріалами справи, зокрема, в матеріалах справи міститься позов (а.с. 1-4 т.1), відповідь на відзив на позов (а.с. 129 - 135 т.1), додаткові пояснення(а.с. 1-4 т.1), клопотання (а.с. 140-141, 165-170 т.1, а.с. 1, 3 т. 2), адвокатські запити (а.с. 10-11, 142-143 т.1), письмові пояснення (а.с. 190, 192 т.1).

Крім того, місцевим господарським судом у даній справі було призначено 7 судових засідань (27.21.2020, 10.02.2020, 02.03.2020, 04.03.2020, 11.03.2020, 16.03.2020, 18.03.2020), одне з яких не відбулось (16.03.2020), у зв`язку з перебуванням судді Прохорова С.А. у нарадчій кімнаті по іншій справі. Колегією суддів з`ясовано, що на участь в судових засіданнях у даній справі адвокатом Водолазьким О.М. витрачено 392 хвилини судових засідань, з урахуванням часу початку судового засідання, відповідно до ухвали про призначення дати та часу наступного судового засідання та фактичного завершення кожного судового засідання, що приблизно дорівнює 7 годинам. Тому, враховуючи час, який витрачений адвокатом на прибуття до суду та з урахуванням витраченого часу 16.03.2020, колегія суддів вважає, що адвокатом цілком підставно зазначено 8 годин часу витраченого на прибуття до суду та участь в судових засіданнях.

З огляду на детальний опис наданих позивачу адвокатом Адвокатського об`єднання «Хан Лисак та Мартинов» послуг, а також копії договору про надання правової допомоги, додаткової угоди, детального розрахунку та опису робіт, акту приймання - передачі, розрахунку та квитанцій, які засвідчені належним чином, апеляційний господарський суд вважає, що інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) відповідає документам та інформації, що містяться у матеріалах судової справи.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними посилання апелянта як на підставу для відмови у задоволенні заяви про відшкодування судових витрат, що надані позивачем докази не підтверджують обсяг витраченого часу на надання послуг з надання професійної правової допомоги.

У постановах Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, від 16.05.2019 у справі №823/2638/18, від 09.07.2019 у справі № 923/726/18, від 26.02.2020 у справі № 910/14371/18, викладено правову позицію, згідно з якою від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Аналогічна правова позиція також викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 року у справі №910/2170/18.

Разом з тим, частиною 4 ст. 126 ГПК України унормовано, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19).

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Частиною 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З урахуванням встановлених колегією суддів обставин та доказів, наданих на підтвердження надання адвокатом Водолазьким О.М. послуг правничої допомоги позивачу під час розгляду даної справи в суді першої інстанції, доводи відповідача щодо неспівмірності розміру понесених позивачем витрат з наданими у справі послугами правничої допомоги, а також великого часу, витраченого адвокатом на надання такої послуги, підлягають відхиленню, як необгрунтовані.

Що ж до доводів відповідача про неспівмірність вартості 1 (одного) часу роботи адвоката ринковим цінам, суд апеляційної інстанції зазначає, що договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, від 07.09.2020 у справі №910/4201/19.

Тож, колегією суддів також відхиляються доводи відповідача щодо неспівмірності вартості 1 часу роботи адвоката у розмірі 750 грн, адже таку вартість послуги сторони передбачили у договорі, і він становить менші ніж 40 % від прожиткового мінімуму станом на 01.01.2019 року.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тож колегією суддів відхиляються доводи відповідача щодо нескладності даної справи та немайнового характеру спору, як підстав для зменшення витрат на професійну правничу допомогу, адже в результаті неправомірних дій відповідача, які успішно оскаржені в суді, для позивача могли б настати несприятливі наслідки у вигляді зобов`язання зі сплати оперативно-господарських санкцій у розмірі 913374,22 грн, що свідчить про значність цієї справи для позивача, її складність, з огляду на характер правовідносин, розумність та співмірність нарахованої позивачем суми правничої допомоги.

Тому, встановлені колегією суддів під час апеляційного провадження обставини дають підстави для висновку про законність і обгрунтованність оскаржуваного додаткового рішення суду, адже воно прийнято при повному дослідженні та з`ясуванні обставин справи, та доказів на їх підтвердження, при правильному застосуванні норм матеріального права, при відсутності порушень норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах даної справи та спростовуються доводами викладеними в мотивувальній частині даної постанови.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Статтею 74 ГПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції при розгляді даної справи не призвели до задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскаржуваного судового акту, у зв`язку з чим додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 09.10.2020 у даній справі залишається колегією суддів без змін, як таке, що відповідає завданню господарського судочинства, прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права та при повному з`ясуванню всіх обставин, що мають значення для вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Харківміськгаз" залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 09.10.2020 у справі №922/4351/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. ст. 286- 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 21.12.2020

Головуючий суддя В.О. Фоміна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза