ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2326/20

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства ДТЕК Київські регіональні електромережі (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 2-Б; 04136, м. Київ, вул. Стеценка, 1а)

до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Ярослава Мудрого, будинок 1-А)

про стягнення 119062,87 грн. вартості необлікованої електричної енергії,

секретар судового засідання: Павлюк В.Г.

представники сторін:

від позивача: Бабич М.М. (довіреність № 365 від 03.09.2020 р.; свідоцтво адвоката № 311/10 від 31.03.1994 р.);

від відповідача: Станіславський С.В. (ордер № 1005998 від 02.11.2020 р.).

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство Київобленерго (далі ПрАТ «Київобленерго», позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі сільська рада, відповідач) про стягнення 119062,87 грн. вартості необлікованої електричної енергії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем Правил користування електричною енергією (далі ПКЕЕ), які діяли на момент правопорушення, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 р., та зазначає про встановлення перевіркою позивача безоблікового споживання відповідачем електричної енергії шляхом самовільного підключення до електромереж позивача, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача 119062,87 грн. вартості спожитої та необлікованої електроенергії, а також 2102,00 грн. судового збору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.08.2020 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.09.2020 р. та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

10.09.2020 р. до господарського суду Київської області від представника позивача надійшов лист № 10/09 від 10.09.2020 р. (вх. № 19237/20 від 10.09.2020 р.), за змістом якого позивач повідомляє, що 21.08.2020 р. Загальними зборами акціонерів ПрАТ Київобленерго було прийнято рішення щодо зміни найменування позивача на Приватне акціонерне товариство ДТЕК Київські регіональні електромережі. При цьому, позивач зазначає, що ПрАТ ДТЕК Київські регіональні електромережі є повним правонаступником ПрАТ Київобленерго.

Підготовче засідання відкладалось.

19.10.2020 р. до господарського суду Київської області від представника відповідача надійшло клопотання б/н від 19.10.2020 р. (вх. № 22574/20 від 19.10.2020 р.), за змістом якого відповідач просить суд відкласти розгляд справи у підготовчому засіданні на іншу дату у зв`язку із захворюванням представника відповідача на COVID-19, що підтверджується долученими до клопотання результатами досліджень МЛ ДІЛА.

У судовому засіданні 12.11.2020 р. представник позивача заявив про наявність в нього інформації щодо перебування представника відповідача на самоізоляції, відповідно, представник позивача вважає за можливе відкладення підготовчого засідання; представник відповідача у судове засідання не з`явився. Водночас, про дату, час і місце судового засідання всі учасники процесу були повідомлені в порядку, передбаченому ГПК України.

Станом на час судового засідання 12.11.2020 р. письмових заяв, клопотань сторін до матеріалів справи не надходило.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.11.2020 р. підготовче засідання було відкладено на 03.12.2020 р.

12.11.2020 р., після закінчення судового засідання, засобами електронного зв`язку від Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області надійшло клопотання про відкладення розгляду справи б/н від 12.11.2020 р. (вх. № 24977/20 від 12.11.2020 р.), відповідно до якого відповідач зазначив, що не може забезпечити явку повноваженого представника у судове засідання 12.11.2020 р. у зв`язку із захворюванням представника відповідача на COVID-19, та просив суд визнати поважними причини неявки учасника справи в судове засідання.

Також 12.11.2020 р., після закінчення судового засідання, засобами електронного зв`язку від Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області надійшло клопотання б/н від 12.11.2020 р. (вх. № 24978/20 від 12.11.2020 р.) про залучення третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, відповідно до якого відповідач просив суд залучити до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 19, ).

В обґрунтування зазначеного клопотання відповідач зазначав, що до основних функцій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, входить здійснення моніторингу виконання обов`язків позивача, зокрема, у правовідносинах, що склалися між позивачем та відповідачем. У зв`язку з необхідністю дослідження та встановлення судом обставин щодо стягнення вартості не облікованої електричної енергії вбачається об`єктивна необхідність у залученні до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, оскільки рішення у даній справі, на переконання відповідача, може вплинути на її права та обов`язки щодо однієї зі сторін.

Крім того, 12.11.2020 р., після закінчення судового засідання, засобами електронного зв`язку від Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області надійшло клопотання б/н від 12.11.2020 р. (вх. № 24986/20 від 12.11.2020 р.) про застосування строків позовної давності, згідно з яким відповідач зазначав, що позивач 07.08.2020 р. звернувся до господарського суду у зв`язку із порушенням його прав, яке відбулося 11.04.2017 р., у зв`язку з чим ПрАТ Київобленерго пропустило визначені Цивільним кодексом України строки позовної давності, оскільки права були порушені більше ніж три роки назад, про що останньому було відомо.

26.11.2020 р. до господарського суду Київської області від Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області надійшов відзив б/н від 25.11.2020 р. (вх. № 26335/20 від 26.11.2020 р.), відповідно до якого відповідач зазначив, що не мав на дату складання позивачем акту про порушення і не має на даний час у власності, на балансі чи у користуванні житлового будинку за адресою: с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Солом`янська, 75А. Отже, відповідач не був на дату складання акту про порушення і не є на даний час споживачем електричної енергії за вказаною адресою, а також не надавав згоди підключатися до електричних мереж фізичним чи юридичним особам за вказаною адресою до складання і на дату складання акту про порушення. При цьому, заступник сільського голови Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Мартюк С.М. не був уповноваженою особою відповідача на складання акту про порушення № К030888 від 11.04.2017 р., крім того, свого підпису на акті він не ставив. Згідно рахунку за електроенергію за листопад 2017 року споживачем електричної енергії за адресою: вул. Солом`янська, 75-А, село Петропавлівська Борщагівка, була фізична особа Пугач Максим Анатолійович, якому позивачем відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 та якому за вказаною адресою встановлений лічильник, і якому позивачем відпускається електроенергія. Окрім того, позивач не повідомив відповідача про засідання комісії, призначене на 22.06.2017 р., а у протоколі № 132 зазначив про його проведення без присутності споживача. З огляду на зазначене, на переконання відповідача, позивач помилково склав акт про порушення відносно відповідача, а не споживача електричної енергії - фізичної особи, та з порушеннями норм ПКЕЕ. Крім того, позивач розглянув акт про порушення без участі відповідача та у протоколі № 132 від 22.06.2017 р. взагалі не зазначив, відносно якого споживача він застосував санкції.

Водночас, відповідач просив суд визнати поважними причини пропуску процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву; поновити процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву та прийняти відзив до розгляду; відмовити у задоволенні позовних вимог ПрАТ Київобленерго.

У судовому засіданні 12.11.2020 р. представник відповідача підтримував подане раніше відповідачем клопотання про залучення в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; представник позивача проти задоволення вказаного клопотання заперечував.

Дослідивши мотиви поданого представником відповідача клопотання б/н від 12.11.2020 р. (вх. № 24978/20 від 12.11.2020 р.), суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про залишення клопотання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, без задоволення, з огляду на таке.

Подане клопотання мотивоване тим, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, здійснює регуляторні функції щодо діяльності позивача, у зв`язку з чим, на думку сільської ради, залучення до участі у даній справі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, є необхідним.

Відповідно до ст. 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Однак, з поданого клопотання не вбачається обґрунтування відповідачем тієї обставини, яким саме чином рішення у даній справі може вплинути на права або обов`язки Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, як у відношенні до ПрАТ ДТЕК Київські регіональні електромережі, так і у відношенні до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

З огляду на зазначене, підстави для задоволення клопотання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області б/н від 12.11.2020 р. (вх. № 24978/20 від 12.11.2020 р.) та залучення до участі у даній справі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, є відсутніми.

Поряд з цим, суд, розглянувши клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву, вважає за необхідне відзначити таке.

Згідно з ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Частинами першою та другою ст. 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Правовий аналіз наведених положень процесуального законодавства дозволяє дійти висновку про те, що учаснику справи гарантується право подати до суду відзив на позов протягом строку, встановленого судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Цей процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи за умови, якщо таку заяву подано до його закінчення.

Виходячи з положень статті 119 ГПК України, за заявою учасника справи суд може поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом, тоді як встановлений судом процесуальний строк за заявою учасника справи може бути продовжений судом.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 03.12.2018 у справі № 904/5995/16.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.08.2020 р. було встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на позовну заяву протягом 16 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Зазначена ухвала була направлена на юридичну адресу відповідача 17.08.2020 р. Судом встановлено, що відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 01 9 ухвалу було отримано відповідачем 01.09.2020 р.

Отже, строк для подання відзиву на позов сплинув, у зв`язку з чим відповідач і звернувся до суду з клопотанням про його поновлення. При цьому, відповідно до частини 4 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України відповідачем разом з клопотанням був поданий відзив, стосовно якого був пропущений строк.

Поряд з цим, як зазначав відповідач, єдиним повноважним представником, з яким у відповідача укладений договір про надання правової допомоги є адвокат Станіславський Сергій Валерійович, який перебував на самоізоляції до 23.11.2020 р., у зв`язку з виявленням коронавірусу (SARS-Cov-2) COVID-19 у членів його сім`ї.

Господарський суд вважає за доцільне звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016).

Згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 р. № 211, відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 р. Кабінет Міністрів України постановлено установити з 12 березня 2020 р. на усій території України карантин, дія якого продовжувалася рішеннями Уряду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача, поновити процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву та прийняти відзив до розгляду.

Поряд з цим, у судовому засіданні 03.12.2020 р. представники позивача та відповідача заявили про надання суду всіх наявних у них доказів, що мають значення для вирішення спору, та про можливість, на їх думку, закриття підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті.

З огляду на зазначене, у судовому засіданні 03.12.2020 р. представниками сторін в порядку ч. 6 ст. 183 ГПК України було подано спільну заяву (вх. № 26966/20 від 03.12.2020 р.) про перехід до розгляду справи по суті в даному судовому засіданні 03.12.2020 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.12.2020 р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.12.2020 р. після закінчення підготовчого засідання.

У судовому засіданні 03.12.2020 р. з розгляду справи по суті представник позивача позовні вимоги підтримував; представник відповідача проти позову заперечував.

У судовому засіданні 03.12.2020 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Як слідує з позову, 11.04.2017 р. уповноваженими представниками ПрАТ «Київобленерго» (на даний час - ПрАТ ДТЕК Київські регіональні електромережі) за участі представника Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради - заступника голови Мартюка Сергія Миколайовича, за адресою об`єкта споживання: Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вул. Солом`янська, 75А, було виявлено порушення п. 48 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 р. (далі ПКЕЕ), які діяли на момент правопорушення, а саме - самовільне підключення електропроводки та струмоприймачів до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, про що складено акт про порушення ПКЕЕ № К030888 від 11.04.2017 р.

За твердженням позивача, представник відповідача акт про порушення № К030888 від 11.04.2017 р. підписав, однак пояснень не надав.

22.06.2017 р. позивачем було проведено засідання комісії з розгляду акту про порушення ПКЕЕ № К030888 від 11.04.2017 р. без присутності представника відповідача, оформлене протоколом № 132 від 22.06.2017 р., за результатами проведення якого вирішено, що акт підлягає розрахунку згідно п. 2.8 ПКЕЕ, п. 2.1.6 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ України № 562 від 04.05.2006 р., за 182 дні за період з 12.10.2016 р. по 11.04.2017 р. по тарифах, що діяли протягом періоду порушення.

10.03.2020 р. позивачем було направлено відповідачу протокол засідання комісії № 132 від 22.06.2017 р., розрахунок по акту, повідомлення про оплату по акту порушення ПКЕЕ № К030888 на суму 119062,87 грн. вартості електричної енергії внаслідок самовільного підключення до електромережі.

Рішення комісії від 22.06.2017 р., оформлене протоколом № 132, відповідачем оскаржено до суду не було, заборгованість у сумі 119062,87 грн. не сплачено, у зв`язку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача вартості необлікованої електричної енергії.

Дослідивши наявні матеріали справи та пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У відповідності з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (ч. 2 ст. 275 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

При цьому, статтею 26 Закону України «Про електроенергетику», яка була чинною на момент складання акту про порушення ПКЕЕ № К030888 від 11.04.2017 р., було встановлено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Водночас, статтею 27 Закону України «Про електроенергетику» було визначено, прравопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Відповідно до п. 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 (які діяли на момент здійснення позивачем перевірки), договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Згідно з пп. 5 п. 8.1 ПКЕЕ постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право на безперешкодний доступ (за пред`явленням службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів обліку, контролю за рівнем споживання електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки обліку та технічної перевірки засобів облік) споживача відповідно до умов укладених договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до виставленого цими правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт відповідно до договору.

У відповідності з п. 6.40 ПКЕЕ, у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 р. за № 782/12656.

Відповідно до п. 6.41 ПКЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

За положеннями п. 6.42 ПКЕЕ, на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії. Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків. Споживач має право оскаржити рішення комісії в суді.

Окрім того, відповідно до п. 1.2 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ України № 562 від 04.05.2006 р., Методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку.

У відповідності з п. 2.1 Методики, вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, встановленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ, як, зокрема, самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника; підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку; підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку.

Поряд з цим, приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що позивач та відповідач не перебувають у договірних відносинах щодо постачання (купівлі-продажу) електричної енергії щодо об`єкта, стосовно якого було встановлено самовільне підключення до електромережі.

Відповідач, заперечуючи проти даного позову, посилався на те, що нарахування йому позивачем до сплати вартості необлікованої електричної енергії є незаконним, оскільки складений акт перевірки не містить достовірних даних щодо причетності Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до безпідставного та самовільного споживання електричної енергії на суму 119062,87 грн.; що заступник сільського голови Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Мартюк С.М. не був уповноваженою особою відповідача на складання акту про порушення № К030888 від 11.04.2017 р.; що відповідач не є ні власником приміщення, в якому здійснювалась перевірка працівниками ПрАТ «Київобленерго», ні орендарем, і будь-якого відношення до даного приміщення не має.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, акт про порушення № К030888 від 11.04.2017 р. було підписано двома представниками постачальника електричної енергії, а зі сторони споживача Мартюк С.М.

Водночас, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що Мартюк С.М. є уповноваженою особою сільської ради загалом, та щодо участі в проведенні перевірки ПрАТ «Київобленерго» зокрема.

Поряд з цим, визначення в акті про порушення № К030888 від 11.04.2017 р. споживачем безоблікової електричної енергії і, відповідно, порушником Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не ґрунтується на жодних доказах.

Так, судом встановлено, що будь-яких документів, які б підтверджували належність відповідачу приміщення на будь-якому правовому титулі або перебування, знаходження, чи проведення діяльності відповідачем у приміщенні, щодо якого проводилась перевірка та на час проведення вказаної перевірки, до матеріалів справи не надано.

Отже, судом встановлено відсутність в матеріалах справи доказів того, що за адресою, вказаною в акті про порушення № К030888 від 11.04.2017 р., відповідач здійснює господарську чи іншу діяльність.

За таких обставин, позивачем не доведено належними доказами виникнення саме у відповідача обов`язку з відшкодування позивачу вартості необлікованої електроенергії за період з 12.10.2016 р. по 11.04.2017 р., спожитої, за твердженням позивача, шляхом самовільного підключення до електромережі без дозволу енергопостачальника з метою безоблікового споживання електричної енергії, на загальну суму 119062,87 грн.

Доказів, які б спростовували наведені вище обставини, до матеріалів справи не надано.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову Приватного акціонерного товариства ДТЕК Київські регіональні електромережі до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про стягнення 119062,87 грн. вартості необлікованої електричної енергії, з огляду на недоведеність, необґрунтованість та безпідставність позовних вимог.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Решта долучених до матеріалів справи доказів та наданих сторонами пояснень була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків суду не спростовує.

Стосовно заявленого відповідачем клопотання про застосування наслідків спливу строків позовної давності до заявлених позивачем вимог суд зазначає таке.

Статтею 256 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з приписами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Проте, за змістом ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише у випадку встановлення судом наявності порушення відповідачем права особи, яка звернулась до суду з позовом; у разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Отже, підстави для застосування у даній справі позовної давності є відсутніми.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 4, ч. 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства ДТЕК Київські регіональні електромережі (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 2-Б) до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Ярослава Мудрого, будинок 1-А) про стягнення 119062,87 грн. вартості необлікованої електричної енергії відмовити повністю.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 16.12.2020 р.

Суддя В.М. Бабкіна