У Х В А Л А

16 грудня 2020 року м. Чернігівсправа № 927/1186/20
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Фесюри М.В., розглянувши матеріали позовної заяви б/н від 10.12.20

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР-ФРОСТ", вул. Підводника Китицина, 15А, м. Чернігів, 14026,

до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО", проспект Науки, 8, м. Київ, 03039, , адреса для листування: вул. Польова, 24, м. Київ, 03056

про стягнення 275 264, 47 грн

встановив:

Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР-ФРОСТ" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО" про стягнення 275 264,47 грн заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки №12665к від 31.12.15 в частині своєчасної оплати за товар.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.20 вказану позовну заяву передано для розгляду судді Моцьору В.В.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Чернігівської області №02-01/127/20 від 14.12.20 відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, 14.12.20 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.20 справа №927/1186/20 передана на розгляд судді Фесюрі М.В.

Позов поданий до Господарського суду Чернігівської області з посиланням на частину 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) з тих мотивів, що відповідно до видаткових накладних, якими підтверджується факт поставки товару, адресами поставки є м. Чернігів, вул. Шевченко, 9, с. Новоселівка (Чернігівський район), вул. Шевченка, 58, м. Чернігів, вул. 1-го Травня, 163, м. Чернігів, вул. Рокосовського, 7, м. Чернігів, пр-т Перемоги, 100, м. Чернігів, пр-т Миру, 49, м. Чернігів, вул. Старобілоуська, 31.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд доходить висновку про наявність підстав для передачі справи до іншого суду за територіальною юрисдикцією (підсудністю), виходячи з наступного.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Відповідно до статті 1 ГПК України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Виходячи зі змісту п. 1 частини 1 статті 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Частинами 1 та 2 статті 27 ГПК України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Як зазначено позивачем у позовній заяві від 10.12.20 юридична адреса місцезнаходження відповідача проспект Науки, 8, м. Київ, 03039.

Статтею 29 ГПК України передбачено підсудність справ за вибором позивача.

За частиною 1 статті 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Тобто, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, та у даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок його виконання саме у погодженому сторонами місці.

Виходячи з умов п.5.1. договору від 31.12.15, товар за Договором поставляється постачальником на умовах базису поставки DDP згідно міжнародних правил тлумачення комерційних термінів Інкотермс (у редакції 2000р.) з урахуванням умов цього Договору. Відповідно до умов DDP Інкотермс у редакції 2000р. продавець зобов`язаний поставити товар до місця призначення.

Договором поставки №12665к від 31.12.15 місце призначення не визначено, натомість п.5.2 Договору передбачено, що поставка може здійснюватись як по місту та області регіону поставки, так і по території України. Таким чином, місце виконання Договором поставки чітко не визначено, а особливості товару (морозиво) допускають його передачу в будь-якому місці.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для застосування положення частини 5 статті 29 ГПК України та про необхідність визначення підсудності за загальними правилами.

За правилами, встановленими главою 2 Юрисдикція Розділу І ГПК України юрисдикція справ визначається за предметними та суб`єктними ознаками та територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ.

Враховуючи, що місце виконання Договором поставки чітко не визначено, а особливості товару (морозиво) допускають його передачу в будь-якому місці (частина 5 статті 29 ГПК України), а також враховуючи те, що місцезнаходження юридичної особи відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО", : проспект Науки, 8, м. Київ, 03039, суд доходить висновку про наявність підстав для передачі матеріалів позовної заяви з додатками за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду міста Києва.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ГПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

За таких обставин, матеріали даної позовної заяви підлягають направленню за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва за місцезнаходженням відповідача у справі.

Керуючись ст. 1, 27, 30, 31, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Справу №927/1186/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР-ФРОСТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО", про стягнення 275 264,47 грн передати за встановленою підсудністю до Господарського суду міста Києва (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-в).

2.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 та п. 4 Прикінцевих положень цього Кодексу.

Суддя М.В. Фесюра

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/