ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2020 р. Справа№ 925/654/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Калатай Н.Ф.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Імпекстранс Груп" на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.08.2020 у справі №925/654/20 (суддя Кучеренко О.І.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" до товариства з обмеженою відповідальністю "Імпекстранс Груп" про стягнення 29 752,15 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Імпекстранс Груп" про стягнення заборгованості за надані послуги з перевезення вантажу згідно з договором на перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському сполученні від 23.01.2017 №23012017/4L у розмірі 29 752,15 грн, з яких: 29 000,00 грн. основного боргу, 381,50 грн. 3% річних, 370,65 грн. інфляційних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань в частині оплати, отриманих послуг з перевезення вантажу.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 17.08.2020 у справі №925/654/20 позов задоволено повністю; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Імпекстранс Груп" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" 29 000,00 грн. заборгованості, 381,50 грн. 3% річних, 370,65 грн. інфляційних, 2 102,00 грн. судового збору та 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

При задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем факту порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині оплати послуг.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 17.08.2020 та прийняти нове, яким у позові відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт, посилаючись на п. 3.2.8 договору, вказує про порушення позивачем його умов в частині відсутності забезпечення страхування вантажу.

Крім цього, скаржник вказує про ненадання позивачем ліцензії на право міжнародних перевезень.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2020 у справі №925/654/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Імпекстранс Груп" на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.08.2020 у справі №925/654/20; роз`яснено учасникам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Також, вказаною ухвалою учасникам справи встановлено строк для подання відзивів, заперечень на апеляційну скаргу та інших заяв/клопотань протягом 15 днів з моменту отримання даної ухвали.

У встановлений судом строк від сторін жодних клопотань, в тому числі і про розгляд справи у судовому засіданні, до суду не надійшло.

При цьому, позивачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Імпекстранс Груп" (експедитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" (перевізник) 23.01.2017 укладено договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполученні №23012017/4L, за умовами якого перевізник зобов`язався прийняти і доставити ввірений йому експедитором вантаж до пункту призначення і передати його вантажоодержувачу, а експедитор зобов`язався оплатити перевезення вантажу, відповідно до умов цього договору.

Відповідно до пункту 1.4 договору вартість перевезення, форма і схема оплати вказуються в заявці на перевезення, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Сторони погодили у пункті 2.2 договору, що детальні умови по кожному перевезенню зазначаються у заявці (додаток №1 до цього договору, далі - заявка). Допускається отримання заявки по факсимільному зв`язку або електронною поштою, така заявка має юридичну силу.

Відповідно до пункту 4.3 договору ціни на послуги узгоджуються сторонами у замовленнях на перевезення і вказуються у рахунках-фактурах перевізника.

Згідно з пунктом 4.7 договору розрахунки за цим договором здійснюються у безготівковій формі, у національній валюті України шляхом переказу протягом 5-ти (п`яти) банківських днів після отримання рахунка-фактури перевізника, товарно-транспортної накладної (СМR) з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу, акту виконаних робіт, якщо в заявці не вказані інші умови оплати за кожне окреме перевезення, але не пізніше 30 днів з моменту розвантаження вантажу. Переказ коштів здійснюється за умови надходження від перевізника належним чином оформлених рахунка-фактури, товарно-транспортної накладної (СМR) з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу, акту виконаних робіт, якщо в заявці не вказані інші умови оплати за кожне окреме перевезення.

Пунктом 9.1 договору передбачено, що за фактом надання послуг перевізник складає акт наданих послуг, який експедитор зобов`язаний підписати протягом 3 днів з моменту отримання.

На виконання вищевказаних вимог договору 13.11.2019 відповідач направив на електронну адресу позивача Заявку №339-2 на перевезення вантажу міжнародного сполучення (а.с. 19), відповідно до якої перевізник зобов`язався з 08:00 18.11.2019 до 22.11.2019 доставити вантаж - товари народного вжитку: у кількості 15 тон - 86 куб. на 15 європалет розміром: 1,2 х 0,8 х 1,2 кожна, за маршрутом: Gyor (Угорщина) - с.Ступки Тернопільської області (Україна), ставка за перевезення: 1200 євро по курсу НБУ на день здійснення/проходження митних формальностей/процедур (замитнення вантажу).

У заявці також встановлено умови оплати - безготівковий розрахунок на протязі 14 днів при отриманні оригіналів документів (заявка - 2 шт.), рахунок, акт - 2 шт., CMR - 2 шт. оригінали, договір - 2 шт., реєстраційні документи, завірені мокрою печаткою (копія вірна), та за умови відсутності помилок у їх оформленні.

На підтвердження виконання Заявки 18.11.2019 складена міжнародна товаротранспортна накладна типу CMR (а.с. 20).

Позивачем 20.11.2019 складено акт виконаних робіт (надання послуг) №1974. Акт виконаних робіт (надання послуг) підписано з боку виконавця (позивача) (а.с. 22).

Документи, які є підставою для здійснення оплати, 29.11.2019 були направлені на адресу відповідача за експрес-накладною №4638 (а.с. 23).

За даними сервісу відстеження "НОВОЇ ПОШТИ", що обліковується у вільному доступі в мережі Інтернет, вказане відправлення було отримане одержувачем 01.12.2019.

Позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру №1974 від 20.11.2019 на оплату наданих послуг з автотранспортного міжнародного перевезення вантажу на суму 32172,83 грн (а.с. 21).

Згідно з платіжним дорученням №48 від 16.01.2020 відповідач сплатив позивачу частково вартість послуг у сумі 3172,83 грн (а.с. 24).

Позивач 11.02.2020 направив на адресу відповідача вимогу №130 від 07.02.2020, у якій вимагав у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги сплатити встановлену плату за перевезення вантажу з Угорщини до України у розмірі 29000,00 грн (а.с. 25).

Вказана вимога залишена без відповіді та задоволення.

У зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором в частині несплати заборгованості, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості в сумі 29000,00 грн. та нарахованих відсотків річних і інфляційних.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Укладений між сторонами правочин за своєю правовою природою є договором перевезення вантажу.

Відповідно до частини першої статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з пунктом 4.7 договору розрахунки за цим договором здійснюються у безготівковій формі, у національній валюті України шляхом переказу протягом 5-ти (п`яти) банківських днів після отримання рахунка-фактури перевізника, товарно-транспортної накладної (СМR) з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу, акту виконаних робіт, якщо в заявці не вказані інші умови оплати за кожне окреме перевезення, але не пізніше 30 днів з моменту розвантаження вантажу.

У заявці №339-2 встановлено умови оплати - безготівковий розрахунок на протязі 14 днів при отриманні оригіналів документів (заявка - 2 шт.), рахунок, акт - 2 шт., CMR - 2 шт. оригінали, договір - 2 шт., реєстраційні документи, завірені мокрою печаткою (копія вірна), та за умови відсутності помилок у їх оформленні.

Так, 29.11.2019 перевізник направив відповідачу визначені у заявці документи, які той отримав 01.12.2019. Згідно з визначеним у заявці строком відповідач зобов`язаний був оплатити послуги перевізника не пізніше 15.01.2019.

Таким чином, станом на час звернення позивача до суду з даним позовом строк виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати отриманих послуг настав.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Факт наявності заявленого до стягнення боргу станом на день подачі позову до суду підтверджується матеріалами справи, що наведено вище у даній постанові.

Стосовно посилань апелянта на п. 3.2.8 договору із зазначенням при цьому про відсутність забезпечення страхування вантажу, слід зазначити наступне.

Згідно положень вказаного пункту перевізник (позивач) зобов`язується при міжнародних перевезеннях забезпечити страхування вантажу на умовах СМR - страхування, за додаткову плату, зазначену в заявці.

Відповідно до заявки, складеної апелянтом, додаткова умова про забезпечення страхування вантажу не вказана, так само як і не зазначена сума додаткової плати за таке страхування.

За наведених обставин, посилання скаржника на неналежне виконання позивачем умов договору у вказаній частині, визнаються колегією суддів необґрунтованими.

Також, підлягають відхиленню доводи апелянта про ненадання позивачем ліцензії на право міжнародних перевезень, з огляду на нижчевикладене.

Відповідно до розділу Заявки "Додаткові Умови" факт її підписання сторонами одночасно свідчить про те, що в Перевізника (позивача) наявні/діючі всі дозволи, ліцензії, узгодження і т.п., які дають право здійснення перевезення вантажу по обумовленому маршруту.

Отже, апелянт своїм підписом у заявці підтвердив, що він перевірив наявність ліцензії у позивача.

Окрім наведеного, слід зазначити, що відсутність страхування вантажу та ненадання позивачем ліцензії жодним чином не пов`язані зі строком виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати послуг, а тому відповідно вказані обставини не впливають на результат розгляду даної справи судом

Позивачем також було заявлено до стягнення 381,50 грн. 3% річних та 370,65 грн. інфляційних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена вказаною статтею сплата суми боргу за грошовим зобов`язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних від простроченої суми, здійснюється незалежно від наявності відповідного положення в договорі.

Враховуючи те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за договором, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних в сумі 381,50 грн. та інфляційних в сумі 370,65 грн., розрахунок яких перевірений судом та не суперечить чинному законодавству.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Стосовно заяви позивача, яка викладена у відзиві на апеляційну скаргу, про покладення на відповідача витрат на правничу допомогу, понесених позивачем у суді апеляційної інстанції, в сумі 4 000 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно Договору про надання правничої (правової) допомоги від 21.04.2020 №99, укладеного між позивачем та адвокатом Рибченко Наталією Миколаївною, виконавець надає замовнику на платній основі правничу допомогу щодо захисту прав та інтересів замовника, що виникають на підставі Договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполученні №23012017/4L від 23.01.2017 та Заявки №339-2 від 13.11.2019.

Відповідно до п.5 договору тариф - 1 000 грн. година

Частиною 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Позивачем до відзиву на апеляційну скаргу подано детальний опис робіт (наданих послуг) у даній справі, пов`язаних із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Так, згідно вказаного опису адвокатом позивачу надані послуги з аналізу оскаржуваного рішення суду першої інстанції, а також апеляційної скарги з наданням усних консультацій, та послуги по складанню та виготовлення примірників відзиву на апеляційну скаргу.

Згідно Акту виконаних робіт (наданих послуг) від 11.11.2020 вартість послуг складає 4 000 грн.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

На підтвердження оплати вказаних послуг у наведеній сумі позивачем надано платіжне доручення від 03.11.2020 №907.

Таким чином, враховуючи наведені положення процесуального законодавства та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи факт надання адвокатом Рибченко Наталією Миколаївною професійної правничої допомоги у цій справі в суді апеляційної інстанції на суму 4 000 грн., необхідність отримання якої позивачем була зумовлена зверненням відповідача до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, колегія суддів дійшла висновку про покладення вказаних витрат на апелянта.

При цьому, апеляційним судом враховується те, що позивачем було направлено на адресу відповідача відзив на апеляційну скаргу із заявою про розподіл витрат на правничу допомогу у даній справі.

В свою чергу, жодних заперечень з боку відповідача щодо неспівмірності витрат на правничу допомогу до суду не надійшло.

Зменшення витрат на правову допомогу можливе лише у разі наявності клопотання сторони про їх зменшення внаслідок неспівмірності (постанова Верховного Суду у справі №910/4881/18 від 18.12.2018).

При цьому, колегією суддів досліджено подані позивачем до суду докази, які свідчать про проведену адвокатом роботу та не встановлено не співмірності вказаних витрат.

Також, апеляційним судом враховуються положення п. 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7, в якому передбачено, що, за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

За наведених обставин вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Імпекстранс Груп" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 17.08.2020 у справі №925/654/20 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Імпекстранс Груп" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" 4 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

4. Доручити Господарському суду Черкаської області видати відповідний наказ.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку з урахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 286 Господарського процесуального кодексу України шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 21.12.2020 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

Н.Ф. Калатай