ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.12.2020 справа № 914/342/20

За позовом: Квартирно - експлуатаційного відділу м. Львова

до відповідача - 1: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів

до відповідача - 2: Державного підприємства Виробничо-поліграфічного підприємства МО України Армія України, м. Львів

до відповідача 3: Фізичної особи підприємця Шульган Назара Ігоровича

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 1: Міністерство оборони України, м. Київ

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 2: Військова частина НОМЕР_1 , м. Львів

про: припинення договорів оренди та передачу майна

суддя Коссак С.М.
при секретарі Пукач М.

за участю представників сторін:
від позивача: Безушко О.І. - представник

від відповідача 1: Лепех А.М.. - представник

від відповідача 2: не з`явився

від відповідача 3: Петрова Л.Ю. представник (адвокат);

від третьої особи 1: Гудима В.О. - представник

від третьої особи 2: Мигаль Р.І. - представник

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях до Державного підприємства Виробничо-поліграфічного підприємства Міністерства оборони України Армія України до Фізичної особи підприємця Шульган Назара Ігоровича з вимогами:

1. Припинити дію договору оренди №80 від 20.06.2017 і зобов`язання за ним, та зобов`язати Фізичну особу підприємця Шульган Назара Ігоровича передати КЕВ м. Львова нерухоме майно нежитлові півпідвальні приміщення №№ 2 та 3 загальною площею 193,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 38.

2. Припинити дію договору оренди №69 від 19.06.2018. і зобов`язання за ним, та зобов`язати Фізичну особу підприємця Шульган Назара Ігоровича передати КЕВ м. Львова нерухоме майно частина нежитлового приміщення № 6 площею 30,0 кв.м., яке знаходиться на першому поверсі виробничого корпусу за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 38.

3. Припинити дію договору оренди №99 від 26.07.2019 і зобов`язання за ним, та зобов`язати Фізичну особу підприємця Шульган Назара Ігоровича передати КЕВ м. Львова нерухоме майно нежитлові півпідвальні приміщення №№ 1,4,5 складів в-1 площею 191,32 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 38.

Ухвалою суду від 17.02.2020 позов залишено без руху, позивачу встановлено строк для виправлення виявлених недоліків.

28.02.2020 до суду від позивача надійшли заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 02.04.2020. Участь сторін у підготовчому засіданні визнано обов`язковою.

30.03.2020 від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву (вх.№ 14293/20).

01.04.2020 від відповідача-3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№ 14582/20), у зв`язку запровадженням карантинних заходів.

З підстав зазначених в ухвалі суду від 02.04.2020 підготовче засідання відкладено на 14.05.2020.

Ухвалою Господарського суду Львівської області суду від 14.05.2020 року залучено до участі у даній справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Міністерство оборони України (03168, м.Київ, Повітрофлотський проспект, 6) та Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), відкладено підготовче засідання на 25.06.2020 року.

23.06.2020 року через канцелярію суду позивачем подано заяву №2302 від 22.06.2020 року (за вх.№1444/20 від 23.06.2020 року) про продовження строку розгляду в підготовчому провадженні, аргументуючи дану заяву тим, що в країні продовжує тривати введений 12.03.2020 Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 загальнодержавний карантин, спрямований на боротьбу з епідемією коронавірусної хвороби, тривалість якого продовжена до 31.07.2020 включно, відтак позивач наполягає на забезпеченні обовязкової участі власних представників у розгляді справи.

Ухвалою суду від 24.06.2020 року продовження строк розгляду справи №914/342/20 у підготовчому провадженні на строк дії карантину та продовжено строк подання учасниками справи №914/342/20 зав по суті справи та інших заяв з процесуальних питань.

Ухвалою суду від 10.09.2020р. закрито підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 01.10.2020 р. о 11:00 год. У зв`язку з карантинними заходами судді, судове засідання призначене на 15.10.2020 року не відбулося. Рух справи відображено в ухвалах суду.

У судове засідання 10.12.2020року з`явилися представники позивача, який підтримав позов, відповідача -1 та 3, які заперечили проти позову, та треті особи, позов підтримали.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція учасників справи
Аргументи позивача.
Відповідно до п. 5.14 спірних договорів оренди, у разі якщо орендоване майно буде необхідне для потреб органу управління майном, орендар зобов`язується на вимогу орендодавця, за наявності звернення органу управління майном, достроково припинити дію договору оренди та в двомісячний термін з дня попередження звільнити орендоване майно.

Як стверджує позивач, орендодавець спірного нерухомого майна, на виконання рішень Міністерства оборони України в особі уповноважених органів, не вживає заходів щодо припинення договірних відносин з відповідачем 3 та повернення майна органу управління, а тому фактично самоусунувся від таких дій. Таким чином, КЕВ м. Львова самостійно повідомило ПП «Еко-сервіс Лева» відповідно до п. 5.14 договору про припинення договірних відносин листом від 26.11.2019р.

Однак, орендар добровільно майно не повернув, що стало підставою для звернення до господарського суду з даним позовом про припинення договорів оренди та повернення майна балансоутримувачу.

Аргументи відповідача - 1.
Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях заперечує проти вимог позивача з наступних підстав:

Вказаними спірними договорами оренди передбачено їх строк чинності, умови зміни та припинення (п. 10.7), зокрема, чинність договору припиняється внаслідок:

- Закінчення строку на який його було укладено;

- Загибелі орендованого майна;

- Достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду;

- Банкрутства орендаря;

- Ліквідації орендаря-юридичної особи.

Крім того, п. 5.14 договорів передбачено, що у разі якщо орендоване майно буде необхідне для потреб органу управління майном, орендар зобов`язується на вимогу орендодавця, за наявності звернення органу управління майном, достроково припинити дію договору оренди та в двомісячний термін з дня попередження звільнити орендоване майно.

В той же час, зміни в частині як орендодавця, так і органу управління майном до вказаних вище договорів оренди сторонами не вносилися. Більше того, з такою ініціативою позивач до сторін не звертався.

За таких умов, на думку відповідача - 1, без приведення позивачем договірних умов у відповідність, останній не має права звертатися із такими позовними вимогами до суду, бо не є стороною договорів оренди.

Аргументи відповідача 2.
Державне підприємство Виробничо-поліграфічне підприємство МО України Армія України своєї правової позиції та відзиву на позовну заяву, інших заяв з процесуальних питань не подавало.

Аргументи відповідача 3.

Вважає, що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова не вправі заявляти вимоги про припинення дії договорів та зобов`язання за ними, оскільки не є стороною цих договорів, а також не вправі вимагати передачі їм орендованого майна, оскільки (2)позивач вже передав це майно для утримання і експлуатації Військовій частині НОМЕР_1 згідно Акту приймання (передачі) від 22.11.2019 р.

Зазначає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відповідачами не порушуються жодні права позивача, який не є ні стороною оспорюваних договорів, ні не має жодних прав на це майно, оскільки передав його для утримання і експлуатації Військовій частині НОМЕР_1 згідно Акту приймання (передачі) від 22.11.2019 р. Договори оренди на сьогодні є чинними, також відсутні правові підстави для припинення дії договорів оренди і зобов`язань за ними в судовому порядку. При цьому, такі правові підстави не наведені позивачем у позовній заяві, а п. 5.14, на який покликається позивач, суперечить іншим положенням цих договорів оренди та нормам чинного законодавства України, не може бути реалізований у випадку відмови Орендаря від припинення договору оренди та за відсутності взаємної згоди сторін щодо цього, а також не означає автоматичного його припинення за відсутності волі Орендаря.

Треті особи заяв по суті справи та інших процесуальних заяв не надали. У судовому засіданні 10.12.2020р. позов підтримали, просили його задоволити.
Обставини справи.
Між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (правонаступник Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях) (відповідачем 1) та ФОП Шульган Н.І. (відповідачем 3) було укладено ряд договорів оренди нерухомого майна, яке перебувало на балансі Державного підприємства Виробничо-поліграфічного підприємства МО України Армія України, зокрема:

1. Договір оренди від 20.06.2017р. №80 терміном дії до 17.06.2020р. включно, предметом якого є нерухоме майно нежитлові пів-підвальні приміщення №№2,3 загальною площею 193,2 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 38.

2. Договір оренди від 19.06.2018р. №69 терміном дії до 17.06.2021р.включно, предметом якого є нерухоме майно частина нежитлових приміщень №6 площею 30,0 кв.м., яке знаходиться на першому поверсі виробничого корпусу за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 38.

3. Договір оренди від 26.07.2019р. №99 терміном дії до 24.07.2022р.включно, предметом якого є нерухоме майно нежитлові напівпідвальні приміщення №№1,4,5 складів «В-1» площею 191,32 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 38.

Відповідно до п.10.4. договору оренди від 20.06.2017р. №80 у разі відсутності заяви однієї із Сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, за умови відсутності попередження органу, уповноваженого управляти відповідним державним майном, до закінчення терміну дії договору оренди, щодо наміру використовувати дане державне майно для власних потреб (ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна"), Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід`ємною частиною Договору. Доказів звернення сторін про припинення договору суду не надано.

Відповідно до наказу Міністерства оборони України від 28.08.2019р. №473 «Про передачу нерухомого майна у м. Львів» та по акту приймання-передачі від 02.10.2019р, нерухоме майно військового містечка №318, що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 38 було передано з балансу Державного підприємства Міністерства оборони України «Армія України» (відповідача-2) на баланс Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (позивача) з подальшим його закріпленням на праві оперативного управління за військовою частиною НОМЕР_1 (третьою особою-2).

Відповідно до зазначеного акту приймання-передачі, на баланс КЕВ м. Львова було передано 4 будівлі: адміністративну будівлю інвентарним номером 18 загальною площею 1 137,1 кв.м., виробничий корпус інвентарним номером 17 загальною площею 3 481,2 кв.м., склад інвентарним номером 20 загальною площею 1 331,7 кв.м., водонасосну інвентарним номером 22 площею 10,7 кв.м.

Листом ТВО начальника Головного управління майна та ресурсів МО України від 06.09.2019р. було повідомлено відповідача- 1 про потребу у використанні спірного нерухомого майна, яке передано в оренду відповідачу 3, для розміщення структурного підрозділу ЗС України. Цим же листом звернено увагу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинський областях на необхідність ініціювання перед орендарем ФОП Шульган Н.І. процедури дострокового припинення договорів оренди відповідно до п. 5.14.

14.11.2019р. відповідачем 1 було видано наказ відповідно до якого вирішено передати функції орендодавця державного майна згідно спірних договорів оренди №69 від 19.06.2019 року та №80 від 20.06.2017 року, крім договору від 26.07.2019р. №99 до позивача. При цьому слід зазначити, що в наказі за договором №80 зазначений орендар Ковалик З.Б., а замість договору №99 зазначено договір №67. У судовому засіданні відповідач 1 підтвердив факт описки при виготовленні наказу.

26.11.2019 року позивач направив відповідачу 3 ФОП Шульган Н.І. повідомлення №5462, що на баланс КЕВ м. Львова на виконання наказу Міністерства оборони України від 28.08.2019р. №473 «Про передачу нерухомого майна у м. Львів» передано нерухоме майно містечка №318 за адресою м. Львів, вул. Тернопільська, 38, а відтак просить допустити працівників для обміру приміщень для складання технічної документації.

Листом від 09.12.2019р., адресованого позивачу, відповідачем 3 ФОП Шульган Н.І. було рекомендовано для зміни орендодавця привести договірні відносини за спірними договорами №№80,69 та 99 з орендарем нерухомого майна по вул. Тернопільській, 38, у відповідність до законодавства, а саме ініціювати зміну орендодавця та балансоутримувача та зміну платіжних реквізитів цих осіб.

Матеріали справи містять лист начальника Головного управління майна та ресурсів МО від 06.09.19р. №503/9/7719, адресованого відповідачу 1 про ініціювання останнім розірвання договору оренди на підставі п.5.14 з орендарем ФОП Шульган Н.І. Однак доказів направлення відповідного листа про розірвання договорів оренди, що є предметом спору на підставі п.5.14 договорі оренди ні позивачем, ні відповідачем 1, іншими учасниками справи суду не надано.

Мотиви суду та норми права.
Предметом доказування є обставини, з якими пов`язується факт припинення договору оренди, належне повідомлення орендаря про припинення договору, встановлення орендодавця майна за договором оренди.

Частиною 3 ст. 1 Закону України Про оренду державного та комунального майна, відносини оренди рухомого та нерухомого майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також за спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань організації спеціального зв`язку та захисту інформації, підпорядкованими йому регіональними органами то територіальними підрозділами, закладами та установами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які ведуть його облік у спеціальному порядку, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про господарську діяльність у Збройних Силах України".

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», в разі переходу права власності до інших осіб договір оренди зберігає чинність для нового власника.

Відносини оренди рухомого та нерухомого майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також за спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань організації спеціального зв`язку та захисту інформації, підпорядкованими йому регіональними органами та територіальними підрозділами, закладами та установами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які ведуть його облік у спеціальному порядку, регулюються з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України».

Відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті);

З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про Збройні Сили України» земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління та звільняються від сплати усіх видів податків відповідно до законів з питань оподаткування.

Приписами статті 137 Господарського кодексу України унормовано, що правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).

Пунктом 5.14 договору оренди передбачено, що у разі якщо орендоване майно буде необхідне для потреб органу управління майном, орендар зобов`язується на вимогу орендодавця, за наявності звернення органу управління майном, достроково припинити дію договору оренди та в двомісячний термін з дня попередження звільнити орендоване майно.

РВ Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях у своєму відзиві підтвердило, що органом управління майном, що є предметом вказаного вище договору, є Міністерство оборони України.

Суд наголошує на тому, що для реалізації дострокового припинення договору за п. 5.14 необхідним є наявність декількох умов. Такими умовами є:

1. Потреба органу управління у вказаному майні;

2. Звернення органу управління до орендодавця;

3. Звернення орендодавця до орендаря з ініціативою припинення дії договору та передачі майна.

В даному випадку відповідачем 1, у зв`язку з наказом Міністра оборони України від 28.08.2019р. №473 та зміною балансоутримувача було ініційовано процедуру передачі функцій орендодавця нерухомого майна до позивача, про що було видано відповідні накази.

Однак, КЕВ м. Львова не було ініційовано внесення змін договорів оренди, як в частині зміни орендодавця, так і в частині зміни балансоутримувача майна.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на час розгляду справи сторони договору не змінилися, як і не змінилися його умови. Отже, звернення позивача з позовом про припинення договорів оренди у даній справі є безпідставним, оскільки КЕВ м. Львова не є стороною даних договорів, відповідно до умов договору, лише сторони наділені правом звертатися про зміну чи припинення договору.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що незважаючи на вищевикладені обставини, останній не вчинив жодних дій на зміну умов спірних договорів в частині внесення до них змін, у зв`язку з передачею функцій балансоутримувача від ДП Виробничо-поліграфічне підприємство МО України Армія України до КЕВ м. Львова.

Саме вчинення позивачем вказаних дій на приведення договірних відносин у відповідність до законодавства та обставин, які виникли, зумовили б права позивача як, сторони спірних договірних відносин ініціювати їх зміну чи припинення.

При цьому суд наголошує, що доказів звернення органу управління, орендодавця до орендаря відповідно до п.5.14. спірних договорів з ініціативою про припинення договору та передачу майна сторонами суду не надано, у судовому засіданні не підтверджено, а відтак відсутня правова підстава виконання обов`язку орендаря достроково припинити дію договору оренди та в двомісячний термін з дня попередження звільнити орендоване майно.

Твердження ж позивача про те, що бездіяльність відповідача 1 щодо припинення спірних договорів оренди зумовило звернення з даними позовними вимогами та обрання саме такого способу захисту у цій справі, не заслуговує на увагу суду, оскільки позивач, маючи потенційні права щодо такого нерухомого майна фактично їх не реалізував у встановленому порядку та не вчинив необхідних дій, які наведені судом вище.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що в даному випадку права позивача відповідачами не порушені, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Судові витрати.
Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76 - 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:
В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення буде складено складено та підписано 16.12.20р.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.М. Коссак