ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2020 р. м. Київ Справа№ 910/3492/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Корсака В.А.

Євсікова О.О.

при секретарі Островерха В.Л.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 16.12.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Громадської організації «Український нагляд»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2020

у справі №910/3492/19 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Громадської організації «Український нагляд»

до 1. LEDOYEN HOLDING LTD (вул. Мейн Стрит,90, м. Тортола, Британські Віргінські острови, 3099)

2. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни

3. Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни

4. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тоцької Ольги Володимирівни

про визнання недійсним рішення загальних зборів, визнання недійсним договору, статуту та скасування державної реєстрації

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація «Український нагляд» (далі - позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва із позовом до LEDOYEN HOLDING LTD (далі - відповідач 1), Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни (далі - відповідач 2), Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни (далі - відповідач 3), Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тоцької Ольги Володимирівни (далі - відповідач 4) про:

- визнання недійсним рішення Загальних зборів ГО «Український нагляд», оформленого протоколом №2 Загальних зборів ГО «Український нагляд» від 26.09.2016;

- визнання недійсним Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ХК Київреставратор» від 26.09.2019, укладеного між ГО «Український нагляд» та LEDOYEN HOLDING LTD;

- визнання недійсним Статуту (нова редакція) ТОВ «ХК Київреставратор», затвердженого рішенням Загальних зборів учасників ТОВ «ХК Київреставратор» (протокол №11/10-16 від 17.11.2016);

- скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи (змін складу або інформації про засновників) стосовно ТОВ «ХК Київреставратор» від 28.09.2016, запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №9037314, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною;

- скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами до установчих документів юридичної особи ТОВ «ХК Київреставратор» (зміна місцезнаходження, зміна керівника юридичної особи), запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №0037314 від 28.09.2016, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною;

- скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи (зміна місцезнаходження) ТОВ «ХК Київреставратор» від 28.09.2016, запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №1037314 від 22.11.2016, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тоцькою Ольгою Володимирівною;

- скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «ХК Київреставратор», запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №2079432 від 23.12.2016, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловською Ганною Олегівною (внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації);

- скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «ХК Київреставратор», запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №3079432 від 24.02.2017, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловською Ганною Олегівною (внесення запису в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті ліквідації).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником 99 % Статутного капіталу ТОВ «ХК Київреставратор» (далі- Товариство), право власності набуто на підставі Договору купівлі-продажу від 06.07.2016, про що 08.07.2016 було внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 8044052. На Загальних зборах учасників Товариства 21.09.2016 було прийнято рішення про призначення на посаду директора Товариства Орленка Сергія Олександровича про що зазначено в протоколі №21/09/16. Проте, як встановлено позивачем, протягом вересня 2016 невідомими особами було підроблено низку документів, зокрема, протоколів загальних зборів позивача про відчуження частки у статутному капіталі Товариства, про заміну складу учасників, директора та його місцезнаходження, договір купівлі-продажу частки ГО «Український нагляд» в статутному капіталі Товариства на користь відповідача 1, що стало підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та протиправного набуття відповідачем 1 права власності на корпоративні права ТОВ «ХК Київреставратор».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2020 у справі №910/3492/19 закрито провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача-1 компанії LEDOYEN HOLDING LTD про визнання недійсним рішення загальних зборів ГО «Український нагляд» оформлене протоколом №2 від 26.09.2016; про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ХК Київреставратор» від 26.09.2016, укладений між Громадською організацією «Український нагляд» та LEDOYEN HOLDING LTD; про визнання недійсним Статуту (нова редакція) ТОВ «ХК Київреставратор», затверджений рішенням загальних зборів учасників ТОВ «ХК Київреставратор».

Приймаючи вказану ухвалу місцевим господарським судом було встановлено, що відповідно до апостильованої копії свідоцтва про ліквідацію від 06.07.2020 компанія LEDOYEN HOLDING LTD (1859467) була ліквідована 06.07.2020. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ХК Київреставратор» (код 21665206) припинено 24.02.2017.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Громадська організація «Український нагляд» звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2020 у справі №910/3492/19 про закриття провадження в частині позовних вимог до відповідача-1 компанії LEDOYEN HOLDING LTD про визнання недійсним рішення загальних зборів ГО «Український нагляд» оформлене протоколом №2 від 26.09.2016; про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ХК Київреставратор» від 26.09.2016, укладений між Громадською організацією «Український нагляд» та LEDOYEN HOLDING LTD; про визнання недійсним Статуту (нова редакція) ТОВ «ХК Київреставратор», затверджений рішенням загальних зборів учасників ТОВ «ХК Київреставратор» скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на те, що місцевим господарським судом не було з`ясовано правонаступництва відповідача 1 - нерезидента компанії LEDOYEN HOLDING LTD. Судом першої інстанції не було враховано положення Закону України «Про міжнародне приватне право» та Закону Британських Віргінських островів про комерційні підприємства щодо припинення діяльності компанії.

Крім того, при прийняті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не було враховано, що відповідач LEDOYEN HOLDING LTD є учасником господарських товариств в Україні та має майно, майнові права, зокрема відповідач 1 є одноособовим учасником ТОВ «Фінансово-інвестиційна компанія «Старе місто» із статутним капіталом у розмірі 2 100 000,00 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2020 апеляційну скаргу Громадської організації «Український нагляд» у справі №910/3492/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Ходаківська І.П., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 у справі №910/3492/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Громадської організації «Український нагляд» на ухвалу господарського суду міста Києва від 19.10.2020 по справі №910/3492/19. Розгляд апеляційної скарги призначено на 08.12.2020. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, заяви, клопотання, заперечення, пояснення до 04.12.2020.

Від відповідачів відзив на апеляційну скаргу, у встановлений судом строк не надійшов, що не є перешкодою для перегляду ухвали відповідно до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2020 у справі №910/3492/20 у зв`язку з неявкою в судове засідання представників відповідачів, відкладено розгляд апеляційної скарги Громадської організації «Український нагляд» на ухвалу господарського суду міста Києва від 19.10.2020 по справі №910/3492/19 на 16.12.2020.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 у зв`язку з перебуванням судді Ходаківської І П. у відпустці з 15.12.2020, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі №910/3492/19 колегію суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді - Євсіков О.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 апеляційну скаргу Громадської організації «Український нагляд» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2020 у справі №910/3492/19 прийнято до провадження вказаною колегією суддів.

Відповідачі своїх представників в судове засідання 16.12.2020 не направили, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені в порядку встановленому ст. 120 ГПК України.

За статтею 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Представник позивача в судовому засіданні 16.12.2020 підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі, просив апеляційний суд її задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2020 у справі №910/3492/19 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Позивачем заявлено позов до 1. LEDOYEN HOLDING LTD, 2. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни, 3. Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни, 4. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тоцької Ольги Володимирівни про визнання недійсним рішення загальних зборів, визнання недійсним договору, статуту та скасування державної реєстрації.

В процесі розгляду справи №910/3492/19 судом першої інстанції було встановлено, що 06.07.2020 компанія LEDOYEN HOLDING LTD (1859467) була ліквідована, зазначене підтверджується апостильованою копією свідоцтва про ліквідацію.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 16.06.2020 у справі № 910/5953/17, від 30.06.2020 у справі № 264/5957/17 досліджувалось питання правонаступництва та встановлено, що правонаступництво юридичної особи має місце у випадку її припинення шляхом реорганізації: злиття, приєднання, поділу, перетворення (частина перша статті 104 ЦК України). У такому разі відбувається одночасне правонаступництво (передання) прав і обов`язків юридичної особи або, іншими словами, одночасне правонаступництво щодо майна, прав і обов`язків юридичної особи (частина друга статті 107 ЦК України). Тому правонаступництво юридичної особи, так само як і спадкове правонаступництво (стаття 1216 ЦК України), завжди є універсальним, тобто передбачає одночасний перехід до правонаступника за передавальним актом або розподільчим балансом (частина перша статті 104, статті 106 - 109 ЦК України) і прав, і обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом реорганізації. Натомість правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи не завжди є наслідком правонаступництва юридичної особи. А тому перше може бути не тільки універсальним (частина перша статті 104 ЦК України), але й сингулярним, тобто таким, за якого до правонаступника переходить певне право кредитора чи обов`язок боржника.

Судом встановлено, що 06.07.2020 компанія LEDOYEN HOLDING LTD ліквідована, що вбачається з апостильованої копії свідоцтва про ліквідацію. Реєстратор компаній Британських Віргінських островів у свідоцтві засвідчив, що відповідно до Закону про комерційні компанії від 2004, всі вимоги Закону щодо ліквідації компанії були виконанні і компанія «ЛЕДОЄН ХОЛДІНГ ЛТД» була ліквідована 06.07.2020. (т. 2, а.с. 11-13).

Згідно Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 05.10.1961, до якої Україна приєднана у 2002, для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються: a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; b) адміністративні документи; c) нотаріальні акти; d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Таким чином, відповідач 1 припинив свою діяльність шляхом ліквідації, без реорганізації або передання своїх прав іншій особі, а тому суд першої інстанції правомірно закрив провадження у справі стосовно відповідача 1.

Щодо наданого позивачем витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-інвестиційна компанія «Старе місто», засновником якого є відповідач 1, то апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 269 ГПК України у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Разом з цим, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 269 ГПК України).

Апелянт в обґрунтування не можливості подати суду першої інстанції витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-інвестиційна компанія «Старе місто» вказав про неможливість участі в судовому засіданні 19.10.2020 адвоката позивача через лікування від короно вірусної хвороби, тоді як представник позивача - голова позивача Орленко С.О. був присутній у судовому засіданні 19.10.2020.

Водночас, враховуючи наведене позивачем обґрунтування неможливості подання до суду першої інстанції витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-інвестиційна компанія «Старе місто» з причин, що об`єктивно не залежали від нього, суд апеляційної інстанції приймає наданий позивачем доказ на підставі ч. 3 ст. 269 ГПК України та надає йому належну правову оцінку згідно ст. 86 ГПК України.

За загальним правилом, встановленим ст. 96 Цивільного кодексу України, учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Апеляційний господарський суд звертає увагу позивача на те, що за приписами процесуального законодавства суди не уповноважені збирати докази, до компетенції суду входить лише витребування доказів у разі неможливості їх самостійного подання стороною за відповідним клопотанням у порядку, визначеному ст. 81 ГПК України.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (п. 4 ст. 74 ГПК України).

Згідно ч.3 ст.13 та ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тягар доказування Законом покладено на сторін.

Належних та допустимих доказів згідно ст.ст. 76,77 ГПК України правонаступництва ТОВ «Фінансово-інвестиційна компанія «Старе місто» за зобов`язаннями LEDOYEN HOLDING LTD позивачем суду не надано.

Згідно ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. (ч. 1 ст. 271 ГПК України).

Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2020 у справі №910/3492/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга Громадської організації «Український нагляд» задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Громадську організацію «Український нагляд».

Керуючись ст. ст. 129, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Громадської організації «Український нагляд» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2020 у справі №910/3492/19 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Громадську організацію «Український нагляд».

3. Матеріали справи №910/3492/19 повернути до Господарського суду міста Києва для подальшого провадження.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 21.12.2020.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді В.А. Корсак

О.О. Євсіков