РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.11.2020Справа № 910/9633/20

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., за участю секретаря судового засідання Цубери Ю.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз"

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про стягнення 2 018 910,73 грн. та зобов`язання вчинити дії

Представники учасників справи:

від позивача: Гречко С.І. (дов. № 26 від 20.05.2020);

від відповідача: Євтіхієва К.Л. (дов. № 1-2410 від 11.09.2020).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (відповідач) про стягнення 2 018 910,73 грн. та зобов`язання відповідача здійснити коригування актів наданих послуг з балансування обсягів природного газу № 10-17--БАЛАНС від 31.10.2017 за жовтень 2017, № 11-17--БАЛАНС від 30.11.2017 за листопад 2017, № 12-17--БАЛАНС від 31.12.2017 за грудень 2017 та № 01-18--БАЛАНС від 31.01.2018 за січень 2018 з урахуванням коефіцієнта компенсації, що дорівнює 1.

Позовні вимоги обґрунтовані невірним розрахунком вартості послуг балансування, що призвело до надлишкової оплати позивачем коштів з транспортування природного газу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2020 у справі № 910/9633/20 позовну заяву залишено без руху на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення недоліків.

20.07.2020 до суду представником позивача подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2020 відкрито провадження у справі № 910/9633/20, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.09.2020.

17.08.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач зазначає, що за спірний період, у позивача, при оплаті вартості послуг не було розбіжностей та зауважень щодо вартості послуг балансування, що свідчить про їх відсутність. За твердженням відповідача, ні умовами Договору, ні Кодексом газотранспортної системи, ні актами цивільного законодавства не визначено прав (повноважень) позивача вимагати здійснення коригування актів наданих послуг, та зустрічного обов`язку відповідача вчинити дії щодо коригування наданих послуг транспортування природного газу за минулі періоди. За переконанням відповідача, вимагаючи повернення частини виконаного за договором позивач фактично вимагає перегляду ціни договору після його виконання, що є недопустимим. Отримання відповідачем оплати відповідно до умов договору не може вважатися неправомірною дією, а тому в діях відповідача відсутній склад цивільного правопорушення. Відповідач зазначає, що вимоги позивача про зобов`язання здійснити коригування актів наданих послуг з балансування обсягів природного газу № 10-17--БАЛАНС від 31.10.2017 за жовтень 2017, № 11-17--БАЛАНС від 30.11.2017 за листопад 2017, № 12-17--БАЛАНС від 31.12.2017 за грудень 2017 та № 01-18--БАЛАНС від 31.01.2018 за січень 2018 з урахуванням коефіцієнта компенсації, що дорівнює 1 та відповідно похідні вимоги про стягнення грошових коштів в сумі 2 018 910,73 грн. є безпідставними, надуманими, необґрунтованими та не підтвердженими жодними належними та допустимими доказами, а отже не підлягають задоволенню.

31.08.2020 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив. Позивач просив позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що за жовтень-грудень 2017 та січень 2018 відповідачем надлишково нараховано, а позивачем сплачено 2 018 910,73 грн.

07.09.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення на відповідь позивача на відзив. Відповідач, крім іншого, зазначив, що оскільки позивач визнав вартість послуг та здійснив повну їх оплату, позивач втратив право посилатись в майбутньому на наявність розбіжностей щодо вартості наданих послуг в минулому.

У судовому засіданні 10.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 06.10.2020.

У судовому засіданні 06.10.2020 розгляд справи відкладено на 12.11.2020.

У судовому засіданні 12.11.2020 розгляд справи відкладено на 26.11.2020.

26.11.2020 до Господарського суду міста Києва відповідачем було подано узагальнену письмову позицію щодо спору у справі.

У судовому засіданні 26.11.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

17.12.2015 між Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» (організаційно-правова форма в подальшому змінена на Акціонерне товариство) (оператор) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» (замовник) укладено Договір транспортування природного газу №, який відповідає типовій формі договору транспортування природного газу, затвердженій постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2497 від 30.09.2015, відповідно до умов п. 2.1. якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

Згідно з п. 2.2 Договору, послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

За змістом п. 2.3. Договору, до послуг, які можуть бути надані замовнику за цим договором, належать: послуги замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи; послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій; послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи та відбираються з неї.

Відповідно до п. 2.5. Договору сторони погодили, що приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюється відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи.

Пунктом 5.1. Договору сторонами було погоджено, що порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи, визначення та перевірки параметрів якості в цих точках здійснюється сторонами відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи та з урахуванням цього договору.

Відповідно до п. 9.1. Договору, у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу газотранспортної системи в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування.

Згідно з п. 9.2 Договору вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою: Вбалансування = БЦГ х К х Qбг, де БЦГ - базова ціна газу; Qбг - обсяг негативного місячного небалансу відповідача; К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

При цьому, у п. 9.4. Договору сторонами передбачено, що оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок фактуру, останній зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5-ти банківських днів.

Згідно з п. 11.4. Договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора газотранспортної системи на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу газотранспортної системи та розділу ІХ цього договору.

У п. 17.1. Договору сторони погодили, що договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31.12.2016, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.12.2015. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Позивач зазначає, що відповідачем було здійснено процедуру алокації та встановлено у позивача наявність негативних місячних небалансів природного газу:

-в жовтні 2017 року - 1 013 тис. куб. м.;

-в листопаді 2017 року - 99,086 тис. куб. м.;

-в грудні 2017 року - 65,989 тис. куб. м.;

-в січні 2018 року - 50.502 тис. куб. м.

У зв`язку з не врегулюванням небалансу за вказані вище періоди позивачем, в порядку, встановленому Кодексом газотранспортної системи, відповідачем були надані позивачу послуги балансування для врегулювання небалансів за вказані вище періоди на суму:

-в жовтні 2017 року - 9 756 224,38 грн.;

-в листопаді 2017 року - 1 036 682,28 грн.;

-в грудні 2017 року - 728 319,32 грн.;

-в січні 2018 року - 592 238,40 грн., про що відповідачем були оформлені і надані односторонні акти наданих послуг балансування природного газу, рахунки на оплату та розрахунки вартості наданих послуг балансування.

Позивачем були оплачені послуги балансування обсягів природного газу у жовтні 2017 року - січні 2018 року, що підтверджується платіжними дорученнями: № 8265 від 17.11.2017 на суму 9 756 224,38 грн.; № 9028 від 15.12.2017 на суму 436 682,28 грн.; № 9083 від 19.12.2017 на суму 300 000,00 грн.; № 9239 від 20.12.2017 на суму 300 000,00 грн.; № 395 від 17.01.2018 на суму 150 000,00 грн.; № 426 від 18.01.2018 на суму 200 000,00 грн.; № 444 від 19.01.2018 на суму 378 319,32 грн.; № 1310 від 19.02.2018 на суму 592 238,40 грн.

Позивач зазначає, що відповідачем було невірно розраховано вартість послуг балансування за жовтень 2017 року - січень 2018 року, оскільки в розрахунку було безпідставно застосовано коефіцієнт - 1, оскільки негативний небаланс замовника у спірний період становив до 5 % від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, що підтверджується алокаціями замовника.

Згідно алокації (звіт) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу Акціонерного товариства «Полтавагаз», між замовниками послуг транспортування (постачальниками) в жовтні 2017 року з газотранспортної до газорозподільної системи надійшло природного газу, згідно актів приймання-передачі 72 559,343 тис. куб. м. в тому числі з мереж Акціонерного товариства «Укртрансгаз» 56 477,158 тис. куб. м. Обсяг небалансу в жовтні 2017 року, згідно даних відповідача становить 1 013,958 тис. куб. м., що складає 1,397 % від обсягу газу відібраного з газотранспортної системи.

Згідно алокації (звіт) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу Акціонерного товариства «Полтавагаз», між замовниками послуг транспортування (постачальниками) в листопаді 2017 року з газотранспортної до газорозподільної системи надійшло природного газу, згідно актів приймання-передачі 100 598,849 тис. куб. м. в тому числі з мереж Акціонерного товариства «Укртрансгаз» 77 944,597 тис. куб. м. Обсяг небалансу в листопаді 2017 року, згідно даних відповідача становить 99,086 тис. куб. м., що складає 0,98 % від обсягу газу відібраного з газотранспортної системи.

Згідно алокації (звіт) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу Акціонерного товариства «Полтавагаз», між замовниками послуг транспортування (постачальниками) в грудні 2017 року з газотранспортної до газорозподільної системи надійшло природного газу, згідно актів приймання-передачі 92 173,331 тис. куб. м. в тому числі з мереж Акціонерного товариства «Укртрансгаз» 72 675,777 тис. куб. м. Обсяг небалансу в грудні 2017 року, згідно даних відповідача становить 65,989 тис. куб. м., що складає 0,072 % від обсягу газу відібраного з газотранспортної системи.

Згідно алокації (звіт) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу Акціонерного товариства «Полтавагаз», між замовниками послуг транспортування (постачальниками) в січні 2018 року з газотранспортної до газорозподільної системи надійшло природного газу, згідно актів приймання-передачі 110 379,715 тис. куб. м. в тому числі з мереж Акціонерного товариства «Укртрансгаз» 87 603,963 тис. куб. м. Обсяг небалансу в січні 2018 року, згідно даних відповідача становить 50,502 тис. куб. м., що складає 0,046 % від обсягу газу відібраного з газотранспортної системи.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що розрахунок вартості послуг балансування за жовтень 2017 року - січень 2018 року із застосуванням коефіцієнту 1,2 призвів до надлишкової оплати позивачем коштів на загальну суму 2 018 910,73 грн.

Позивач звертався до відповідача з листом № 06.2/4060 від 19.05.2020 з проханням здійснити коригування актів надання послуг балансування обсягів природного газу за жовтень 2017 року - січень 2018 року з урахуванням коефіцієнту компенсації, що дорівнює 1 та повернути позивачу безпідставно отримані кошти в сумі 2 018 910,72 грн.

Проте відповідач не здійснив коригування актів надання послуг балансування обсягів природного газу за жовтень 2017 року - січень 2018 року з урахуванням коефіцієнту компенсації, що дорівнює 1 та не повернув позивачу кошти в сумі 2 018 910,72 грн., що і стало підставою для звернення до суду.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 22 Закону України "Про ринок природного газу" з метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 20 цього Закону, оператор газотранспортної системи зобов`язаний здійснювати балансування та функції оперативно-диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб.

Пунктом 5 глави 1 Розділу І Кодексу ГТС визначено, що небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації.

Відповідно до глави 1 Розділу XIV Кодексу ГТС замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов`язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення. При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів). Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом. Оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи.

Згідно з п. 1-2 глави 3 Розділу XIV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу за цей газовий місяць. Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи.

Підпунктом 2 п. 7 глави 3 Розділу XIV Кодексу передбачено, що місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок таких заходів: при негативному місячному небалансі - за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу.

Главою 4 розділу ХІV Кодексу ГТС встановлено, що розрахунок вартості послуг балансування (ПБ), що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу. Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є односторонній акт про надання послуг балансування обсягів природного газу, оформлений оператором газотранспортної системи відповідно до умов договору транспортування природного газу. Оператор газотранспортної системи до 14-го числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування односторонній акт про надання послуг балансування на обсяги природного газу, місячного небалансу замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу, рахунок на оплату, звіт по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування (що має містити деталізацію по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу). Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів з дня отримання ним зазначених документів.

Суд зауважує, що ст. 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондують з положенням ст. 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зазначеними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам слід зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що зазначена норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачених Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дали би змогу компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ акцентував, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається цією статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема його застосування не повинно бути ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти Украни" вд 05.04.2005).

Отже, зрештою ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16, від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц, від 27.11.2018 у справі № 905/2260/17.

Разом із цим, пред`явлені позивачем вимоги про зобов`язання відповідача здійснити коригування актів наданих послуг з балансування обсягів природного газу, не призведуть до реального поновлення прав позивача в разі задоволення позову.

При цьому, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина 2 ст. 14 Цивільного кодексу України).

Отже, обраний позивачем спосіб захисту шляхом зобов`язання відповідача здійснити коригування актів наданих послуг з балансування обсягів природного газу не є ефективним та не призведе до реального поновлення прав позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, зокрема алокації ПАТ "Полтавагаз", акти надання послуг балансування газу та методику їх розрахунку, суд дійшов висновку, що розмір небалансу позивача складає менше 5% від обсягу природного газу, який було відібрано з газотранспортної системи, у зв`язку з чим в силу пункту 9.2 Договору, слід застосовувати коефіцієнт компенсації 1.

Зважаючи на вищевикладене, відповідачем безпідставно проведено розрахунок послуг з балансування обсягів природного газу у період жовтень 2017 року - січень 2018 року з урахуванням коефіцієнту компенсації 1,2, що призвело до збільшення вартості таких послуг та покладання на позивача додаткових витрат за послуги балансування газу.

Здійснивши перерахунок заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що він є арифметично вірним, тому заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 2 018 910,73 грн. підлягають задоволенню.

Заперечення викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву спростовуються встановленими судом обставинами.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на викладене, позовні вимоги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача 2 018 910,73 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про стягнення 2 018 910,73 грн. та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2.Стягнути з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, місто Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1, ідентифікаційний код 30019801) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" (36000, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця Володимира Козака, будинок 2А, ідентифікаційний код 03351912) 2 018 910 (два мільйони вісімнадцять тисяч дев`ятсот десять) грн. 73 коп. надмірно сплачених грошових коштів, 30 283 (тридцять тисяч двісті вісімдесят три) грн. 66 коп. судового збору.

3.У іншій частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.12.2020

Суддя С. В. Стасюк