ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18.12.2020 Справа № 914/700/20
Господарський суд Львівської області у складі головуючої судді Горецької З.В. за участю секретаря судового засідання Якубовича Ю.П., розглянув матеріали позовної заяви
про прийняття додаткового рішення у справі №914/700/20
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сектор Газу», м. Чернівці
до відповідача: Філія «Стрийський вагоноремонтний завод» Приватного акціонерного товариства «Укрзалізниця», м. Стрий, Львівська область
про стягнення заборгованості в розмірі 83 619, 53 грн.
Представники сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився.
На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/700/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сектор Газу» до Філія «Стрийський вагоноремонтний завод» Приватного акціонерного товариства «Укрзалізниця» про стягнення заборгованості в розмірі 83 619, 53 грн.
24.11.2020 року Господарським судом Львівської області у справі №914/700/20 винесено рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто з Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сектор Газу» , в рахунок виконання господарських зобов`язань Філії «Стрийський вагоноремонтний завод» Приватного акціонерного товариства «Українська залізниця», основну заборгованість в розмірі 81 780,00 грн., 3% річних 1838,12 грн. та судовий збір в розмірі 2102,00.
03.12.2020 року на адресу суду від позивача надійшла заява про стягнення судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи №914/700/20, у якій позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 14 000,00 грн. та 2102,00 грн. судового збору.
Ухвалою від 10.12.2020 року розгляд заяви призначено на 17.12.2020 року.
Відповідач на електронну адресу суду надіслав пояснення до заяви про стягнення судових витрат.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивачем на підтвердження його витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 14 000,00 грн. надано договір про надання правової допомоги від 03.02.2020 року, акт виконаних робіт від 16.03.2020 року, акт виконаних робіт від 27.10.2020 року, платіжне доручення №103 від 17.03.2020 року, платіжне доручення №103 від 26.10.2020 року.
Відповідач в своїх поясненнях до заяви про стягнення судових витрат повідомив, що розмір заявлених Позивачем до стягнення витрат, на правничу допомогу не є обґрунтованим та нічим не підтвердженим, справа за своєю категорією не є складною, просив в задоволенні витрат на правову допомогу відмовити. Крім того Відповідачем долучено платіжне доручення № 3260435 від 03.12.2020 року про оплату судового збору згідно рішення по справі 914/700/20 від 24.11.2020 року.
Рішенням від 24.11.2020 року вирішено питання стягнення судового збору, тому стягнення судового збору відповідно до заяви від 03.12.2020 року №3144/20 не підлягає задоволенню.

Відповідно до акту виконаних робіт від 27.10.2020 року передбачено витрати на проїзд та амортизацію авто, однак такі витрати не підтверджено жодними доказами по справі. Крім того представник позивача був присутній в підготовчому судовому засіданні лише один раз 27.10.2020 року.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Врахувавши фактичний об`єм виконаної роботи та її незначну складність, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співмірним буде зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу від попередньо заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу представника позивача до 9 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12-13, 16, 42, 123-124, 126, 129, 222, 232-233, 236-238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву ТОВ «Сектор Газу» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №914/700/20 задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сектор Газу» (58007, м. Чернівці, вул. Коломийська, 9Б, ідентифікаційний код 34519139) 9 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. У стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

4. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

5. Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя З.В. Горецька