РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.12.2020Справа № 910/13616/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБИНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО"

про стягнення 3 555 658,93 грн.

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

О.В. Вовчик

Представники сторін:

позивач: не з`явився

відповідач: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЛОБИНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" (далі - позивач, ТОВ "ГЛОБИНСЬКИЙ М`ЯОКОМБІНАТ") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" (далі - відповідач, ТОВ "ГІППО") про стягнення 3 555 658,93 грн на підставі Договору поставки № 111218-05/1г від 11.12.2018, з яких: 3 468 180,59 грн основного боргу, 70 468,09 грн пені, 13 932,55 грн 3% річних, 3 077,70 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 12.10.2020 о 10:20 год.

У підготовче засідання, призначене на 12.10.2020, з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 ГПК України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196 - 205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених главою 3 ГПК України.

У підготовчому засіданні, призначеному на 12.10.2020, суд розпочав вчинення дій, визначених частиною другою статті 182 ГПК України, необхідних для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

У підготовчому засіданні, призначеному на 12.10.2020 суд оголосив перерву до 09.11.2020 о 12:00 год.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 про виклик повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "ГІППО" як відповідача про розгляд справи 09.11.2020 о 12:00 год.

У підготовче засідання, призначене на 09.11.2020, з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце цього засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на наведені приписи ст. 202 ГПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у підготовчому засіданні 09.11.2020 за відсутності відповідача.

У підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання (п. 7 ч. 2 ст. 182 ГПК України).

Суд дійшов висновку про витребування у позивача доказів.

У підготовчому засіданні 09.11.2020 представник позивача звернувся до суду з клопотанням про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів.

Клопотання судом задоволене, залучене до матеріалів справи та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання у справі на 23.11.2020 о 11:00 год., витребувано у позивача копії видаткових накладних: №10322579 від 10.03.2020 на суму 1684,64 грн; №10362647 від 26.03.2020 на суму 3010,69 грн; №10382415 від 03.04.2020 на суму 1403,11грн; №5511200 від 07.04.2020 на суму 2409,46 грн., встановлено позивачу строк для подання доказів до 20.11.2020.

16.11.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про приєднання письмових доказів до матеріалів справи.

Підготовче засідання, призначене на 23.11.2020, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Гумеги О.В. на лікарняному.

24.11.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання у справі за відсутності представника позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2020 призначено підготовче засідання у справі на 07.12.2020 о 11:20 год.

07.12.2020 засобами електронного зв`язку від позивача надійшла заява про проведення судового засідання у справі за відсутності представника позивача.

У підготовче засідання, призначене на 07.12.2020, представники позивача та відповідача не з`явилися.

Суд розглянув та задовольнив заяви позивача про проведення судового засідання у справі за відсутності представника позивача, подані 19.11.2020, 24.11.2020 та 07.12.2020.

Суд долучив до матеріалів справи клопотання позивача про приєднання письмових доказів до матеріалів справи, подане 16.11.2020 через відділ діловодства суду.

У підготовчому засіданні, призначеному на 07.12.2020, суд вчинив дії, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.12.2020 о 10:40 год.

09.12.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання у справі за відсутності представника позивача.

11.12.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання у справі за відсутності представника позивача.

У судове засідання, призначене на 17.12.2020, представники позивача та відповідача не з`явилися.

Суд розглянув та задовольнив заяви позивача про проведення судового засідання у справі за відсутності представника позивача, подані 09.12.2020 та 11.12.2020 через відділ діловодства суду.

У судовому засіданні судом здійснювався розгляд справи по суті.

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

У судовому засіданні судом з`ясовано обставини справи та досліджено докази.

У судовому засіданні в нарадчій кімнаті суд прийняв, склав та підписав вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ГПК України).

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 наведеної статті визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що 11.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГЛОБИНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГІППО" (далі - покупець) було укладено Договір поставки №111218-05/1г.

За умовами п. 1.1. Договору постачальник зобов`язується передавати товар у власність покупця у відповідності до замовлень покупця, а покупець зобов`язується приймати його та проводити оплату за товар на умовах даного договору.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до п. 1.2 Договору поставка товару здійснюється на підставі накладних згідно замовлення покупця, яка і є невід`ємною частиною договору.

Загальна вартість договору становить суму всіх накладних на відпуск товару, виписаних протягом терміну дії даного договору (п. 1.3 Договору).

Асортимент та кількість товару погоджується сторонами в замовленні і зазначаються в накладних у відповідності до погодженого сторонами замовлення. Постачальник зобов`язується дотримуватися відповідності позицій товару у накладній позиціям у замовленні. Кожне замовлення повинно бути оформлено окремо накладною. Не допускається об`єднання декількох замовлень в одну накладну та оформлення декількох накладних по одному замовленню (п. 3.1 Договору).

Постачальник зобов`язується здійснити доставку на умовах визначених нижче і передати товар покупцю протягом 1 (одного) календарних днів з моменту погодження замовлення та/або у відповідності підписаного сторонами графіку, домовленостей та замовлення, якщо інший строк не вказаний в погодженому замовленні покупця (п. 4.1 Договору).

Згідно з п. 5.1 Договору постачальник зобов`язується поставляти (передавати у власність покупця) товари за цінами зазначеними у специфікації затвердженій сторонами. Ціна товару в специфікації повинна вказуватися як з ПДВ, так і без ПДВ, а також зазначатися у гривнях та включати не більше двох знаків після коми. У накладних ціна товару повинна вказуватися з округленням до цілих копійок та при кожній наступній поставці не може перевищувати цін, узгоджених у специфікації. Підвищення цін на продовольчі товари може здійснюватися не частіше одного разу в місяць, а на товари не продовольчої групи не частіше одного разу в квартал.

Як зазначає позивач у позовній заяві, на виконання умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЛОБИНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" здійснило поставку товару - м`ясної готової продукції (м`ясо та ковбасні вироби) Товариству з обмеженою відповідальністю "ГІППО", однак останній за поставлений товар не розрахувався, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість перед позивачем у сумі 3 468 180,59 грн.

На підтвердження здійснення на користь позивача поставки товару у загальній сумі 3 468 180,59 грн, позивачем надано копії видаткових накладних, перелік яких міститься в томі № 1 а.с. 8 -31.

Судом встановлено, що згідно видаткових накладних, долучених позивачем в якості доказів поставки відповідачу товару, загальна сума товару поставленого позивачем відповідачу становить 3 468 180,59 грн.

Видаткові накладні містять підписи представників постачальника та покупця, а також скріплені їх печатками.

Згідно Протоколу узгодження розбіжностей від 11.12.2018, який є невід`ємною частиною Договору поставки №111218-05/1г від 11.12.2018, зазначено, що оплата за поставлений товар сум у розмірах понад ліміт встановлений п. 5.5. даного Договору здійснюється покупцем в українській національній валюті - гривні в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника через 60 календарних днів з дати поставки продукції.

Згідно наявних в матеріалах справи видаткових накладних (том № 1 а.с. 8-31) поставка продукції за ними здійснювалась в період з 26.02.2020 по 07.07.2020.

Враховуючи погоджений сторонами Договору шістдесятиденний строк для оплати товару, строк такої оплати станом на звернення позивача з позовом до суду (09.09.2020) у відповідача настав.

Доказів оплати відповідачем поставленого позивачем товару у загальній сумі 3 468 180,59 грн матеріали справи не містять, разом як і жодних інших доказів, які б спростовували наявні в матеріалах справи докази на підтвердження такої поставки у такій сумі.

Умовами п. 7.2.2. Договору визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар в розмірах і терміни, установлені Договором.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про виконання взятих на себе зобов`язань за Договором.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь 3 468 180,59 грн заборгованості (основного боргу).

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 70 468,09 грн пені, 13 932,55 грн 3% річних, 3 077,70 грн інфляційних втрат.

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті грошових коштів у визначені строки не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 8.2.1. Договору передбачено, що за порушення термінів розрахунків, передбачених пунктом 5.4 даного договору, покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день протермінування.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд погоджується з визначеними позивачем періодами нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат (Додаток № 1 до позовної заяви).

Суд, здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" перевірку наданого позивачем розрахунку стягнення сум пені, інфляційних втрат та 3 % річних, дійшов висновку, що такий розрахунок є арифметично вірним.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення 70 468,09 грн пені, 13 932,55 грн 3% річних, 3 077,70 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається з суми судового збору.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у сумі 53 334,88 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на наведені приписи ст. 129 ГПК України та повне задоволення позову, судовий збір у сумі 53 334,88 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст. 73, 74, 76-80, 86, 124, 129, 165, 232, 233, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" (Україна, 01042, м. Київ, пров. Новопечерський, буд. 19/3, корпус 2, каб. 33; ідентифікаційний код 32650231) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБИНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" (Україна, 39000, Полтавська область, Глобинський район, місто Глобине, вул. Володимирівська, буд. 228; ідентифікаційний код 25167451) 3 468 180,59 грн (три мільйона чотириста шістдесят вісім тисяч сто вісімдесят гривень 59 коп.) основного боргу, 70 468,09 грн (сімдесят тисяч чотириста шістдесят вісім тисяч 09 коп.) пені, 13 932,55 грн (тринадцять тисяч дев`ятсот тридцять дві гривні 55 коп.) 3% річних, 3 077,70 грн (три тисячі сімдесят сім гривень 70 коп.) інфляційних втрат та 53 334,88 грн (п`ятдесят три тисячі триста тридцять чотири гривні 88 коп.) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 253, 254, 256-259 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 17.12.2020.

Суддя Гумега О.В.