ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2020 р. Справа №907/96/20

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бонк Т.Б.

суддів: Матущак О.І. Якімець Г.Г.

секретар судового засідання Харів М.

за участю представників учасників процесу:

позивача: -прокурора Клак Ю.Г.,

представники інших учасників справи- не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу Хустської місцевої прокуратури, вих. №07-33-1642 вих.20 від 23.03.2020 (вх. № апеляційного суду 01-05/1503/20, 01-05/1512/20 від 22.04.2020)

на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 10.03.2020 (суддя Ушак І.Г., м. Ужгород) про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

у справі № 907/96/20

за позовом: Хустської місцевої прокуратури в інтересах держави, м. Хуст, Закарпатська область

до відповідача 1: Головного управління Дергеокадастру у Закарпатській області, м. Ужгород

до відповідача 2: Фермерського господарства ,,Під полами'', с. Сойми, Міжгірський район, Закарпатська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2

про визнання недійсним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області № 1791-сг від 10.05.17 "Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки без зміни цільового призначення", яким ОСОБА_1 передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,6 га (кадастровий номер - :01:001:0052), що знаходиться за межами населеного пункту на території Соймівської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області та про витребування у фермерського господарства "Під полами" на користь держави земельної ділянки площею 0,6 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер - :01:001:0052, вартістю 978180,00 грн., що знаходиться за межами населеного пункту на території Соймівської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області

В С Т А Н О В И В :

короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:

02.03.2020 заступник прокурора Хустської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, Фермерського господарства «Під полами», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про:

- визнання недійсним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №1791-сг від 10.05.2017 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки без зміни цільового призначення», яким ОСОБА_1 передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,6 га(кадастровий номер - :01:001:0052), що знаходиться за межами населеного пункту на території Соймівської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області;

- витребування у Фермерського господарства «Під полами» на користь держави земельної ділянки площею 0,6 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер - :01:001:0052, вартістю 978 180,00 грн, що знаходиться за межами населеного пункту на території Соймівської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області; (а.с.1-17, «матеріали оскарження»).

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що в порушення вимог ч. 4 ст. 116 та ч.1 ст. 121 ЗК України на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області №1791-сг від 10.05.2017 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки без зміни цільового призначення» ОСОБА_1 незаконно отримав безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,6 га, кадастровий номер - :01:001:0052, для ведення особистого селянського господарства, оскільки він вже використав своє право на безоплатне отримання земельної ділянки вказаного виду цільового призначення на підставі рішень Лазівської сільської ради Тячівського району №27 та №29 від 18.01.2008. В подальшому на підставі акту приймання-передачі майна від 25.07.2019 ОСОБА_1 передав зазначену ділянку ФГ «Під полами».

Разом із позовною заявою, прокурор подав заяву про забезпечення позову, в якій на підставі ст.ст. 136, 137 ГПК України просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,60 га за кадастровим номером - :01:001:0052, яка розташована за межами населеного пункту на території Соймівської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області та належить на праві приватної власності ФГ «Під полами» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 25.07.2019, та заборони ФГ «Під полами» розпоряджатися земельною ділянкою площею 0,60 га за кадастровим номером :01:001:0052, у тому числі і шляхом відчуження її будь-яким способом на користь третіх осіб до набрання рішенням суду у даній справі законної сили («матеріали оскарження» а.с.48-51).

Необхідність вжиття заходів до забезпечення позову прокурор обгрунтовував наявністю підстав допускати можливість відчуження спірної земельної ділянки на користь інших осіб або вчинення дії щодо її поділу, що утруднить виконання рішення у даній справі в майбутньому.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 10.03.2020 прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №907/96/20. (а.с.43, «матеріали оскарження»).

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 10.03.2020 у справі №907/96/20 відмовлено у задоволенні заяви Хустської місцевої прокуратури про забезпечення позову в даній справі.

Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви, суд першої інстанції вказав, що прокурор не надав жодних доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовується заява про застосування заходів до забезпечення позову, а також не довів імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду у даній справі в разі невжиття заходів до забезпечення позову, а також намірів відповідача відчужити майно або чинити перешкоди у виконання рішення суду.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

Прокурор не погодився з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, просить ухвалу скасувати та задоволити заяву про забезпечення позову.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки зміна права власності призведе до ускладнення судового розгляду чи виконання судового рішення. Скаржник вказує, що ОСОБА_1 , отримавши у власність земельну ділянку, відчужив її на користь ФГ «Під полами», що в свою чергу йому дозволяє зробити обґрунтоване припущення, що у відповідача немає жодних перешкод розпорядитись спірним майном, тим самим ускладнити судовий розгляд чи в подальшому виконання судового рішення в даній справі. Також зазначає, що отримання спірної земельної ділянки у приватну власність викликало суспільний негатив серед мешканців с. Сойми Міжгірського району та призвело до місцевого резонансу, що в свою чергу було підставами для неодноразових публікацій у засобах масової інформації по вказаній ситуації, колективних звернень громадян до місцевої прокуратури, реєстрації кримінальних проваджень та судових розглядів (з інших підстав).

12.05.2020 надійшли письмові пояснення прокуратури Закарпатської області, в яких прокуратура повідомляє про те, що моніторингом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу №494 від 17.03.2020 Фермерське господарство «Під полами» відчужило спірну земельну ділянку ОСОБА_2 . Відтак вказує, що ФГ «Під полами», відчуживши спірну земельну ділянку, істотно ускладнив здійснення ефективного захисту та поновлення порушених прав, оспорюваних прав та інтересів держави, за захистом яких місцева прокуратура звернулась до суду, зокрема, в частині необхідності заміни первісного відповідача належним відповідачем. До даних пояснень прокурор долучає інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за кадастровим номером земельної ділянки :01:001:0052.

Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області (відповідач 1)у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити без змін оскаржувану ухвалу, апеляційну скаргу прокурора-без задоволення.

Відповідач1 вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, оскільки прокурором не подано жодних доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовується його заява про застосування заходів до забезпечення позову. Також зазначає, що при поданні апеляційної скарги на зазначену ухвалу прокуратурою не подано жодних нових доказів, які б наводились при розгляді оскаржуваної ухвали Господарського суду Закарпатської області від 10.03.2020 у справі №907/96/20.

12.06.2020 від представника третьої особи поступило клопотання, до якого долучено копію рішення Тячівського районного суду по справі №307/849/20 від 05.05.2020. Даним рішенням визнано незаконним та скасовано рішення Лазівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 18.01.2008 за №27 та №29 в частині надання у власність ОСОБА_1 земельних ділянок по АДРЕСА_1 , площею 0,8862 га та 0,0681 га для ведення особистого селянського господарства.

29.09.2020 від прокуратури Закарпатської області надійшли письмові пояснення, в яких прокуратура повідомляє згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі договору купівлі - продажу №455 від 05.08.2020 ОСОБА_2 відчужила спірну земельну ділянку ОСОБА_1 . У зв`язку з чим прокурор вказує така поведінка учасників справи та інших осіб (власників земельної ділянки) щодо відчуження земельної ділянки істотно ускладнює здійснення ефективного захисту та поновлення порушених прав, оспорюваних прав та інтересів держави, за захистом яких місцева прокуратура звернулась до суду, підтверджує реальність загрози відчуження і в подальшому, а відтак і необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

07.12.2019 від ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області надійшло клопотання про розгляд даної справи без участі представника управління.

У судовому засіданні 08.12.2020 прокурор підтримав доводи апеляційної скарги та надав усні пояснення. Зазначив, зокрема, що прокурор повторно не звертався до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову з посиланнями на обставини відчуження ФГ «Під полами» спірної ділянки іншій особі.

Інші учасники справи не забезпечили явки своїх представників в судове засідання.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 12 ст. 270 ГПК України).

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам та запереченням сторін, які містяться в апеляційній скарзі та відзиві на неї, заслухавши пояснення прокурора, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, з огляду на наступне.

Згідно з встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що :

Відповідно до частии 1 та 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії (ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Верховний Суд у постанові від 13.10.2020 у справі № 917/273/20 вказав, що вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення балансу між інтересами сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачеві здійснювати певні дії.

Предметом даного спору є вимоги заступника прокурора Хустської місцевої прокуратури в інтересах держави до відповідачів ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області та ФГ «Під полами» про визнання недійсним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №1791-сг від 10.05.2017 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки без зміни цільового призначення», яким ОСОБА_1 передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,6 га (кадастровий номер - :01:001:0052), що знаходиться за межами населеного пункту на території Соймівської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, та витребування у ФГ «Під полами» на користь держави земельної ділянки площею 0,6 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер - :01:001:0052, вартістю 978 180,00 грн, що знаходиться за межами населеного пункту на території Сойміської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області.

Підставою для звернення прокурора з вказаним позовом було те, що ОСОБА_1 , використавши своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки сільськогосподраського призначення, оскільки на підставі рішень Лазівської сільської ради Тячівського району №27 та №29 від 18.01.2008 вже набув у власність дві земельні ділянки, повторно незаконно отримав безоплатно у власність земельну ділянку для особистого селянського господарства, площею 0,60 га, кадастровий номер - :01:001:0052. В подальшому на підставі акту приймання-передачі майна від 25.07.2019 ОСОБА_1 передав зазначену ділянку ФГ «Під полами».

У заяві про забезпечення позову прокурор вказував, що до постановлення рішення у даній справі та набрання ним законної сили існує реальна загроза утруднення його виконання у випадку задоволення зазначеного позову та в разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза ймовірності відчуження та поділу земельної ділянки.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

При цьому, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Судова колегія апеляційного суду зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Верховний Суд у постанові від 03.04.2019 у справі №913/3171/8 вказав, що в силу принципів диспозитивності та змагальності господарського судочинства, сутність яких викладено в статтях 13, 14 ГПК, а також положеннях статті 74 цього Кодексу, збирання доказів у справі не є обов`язком суду. Навпаки, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування у господарському процесі покладений виключно на сторони спору, кожна з яких несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Заяву про забезпечення позову прокурор обгрунтовував тим, що до постановлення рішення у даній справі та набрання ним законної сили існує реальна загроза утруднення його виконання у випадку задоволення зазначеного позову та в разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза ймовірності відчуження та поділу земельної ділянки.

Разом з тим, із заяви про забезпечення позову не вбачається, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, при цьому не наведено намірів відповідача відчужувати майно або чинити перешкоди у виконанні рішення суду на час подання даної заяви.

Прокурор не долучив до вказаної заяви жодних доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовується вказана заява на час її подання.

Згідно з вимогами ч.1-3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) у відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Посилання скаржника на відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо відчуження ФГ «Під полами» на підставі договору купівлі-продажу №494 від 17.03.2020 земельної ділянки за кадастровим номером - :01:001:0052 ОСОБА_2 , та на подальше відчуження цієї ділянки ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу 455 від 05.08.2020 ОСОБА_1 як на обставини, що підтверджують наявність підстав для забезпечення позову колегія суддів не бере до уваги, оскільки зазначені обставини щодо відчуження спірної земельної ділянки відбулися 17.03.2020 та 05.08.2020, тобто вже після винесення оскаржуваної ухвали, а відтак не могли бути враховані місцевим господарським судом при винесенні ухвали 10.03.2020.

Доводи апелянта про те, що отримання спірної земельної ділянки у приватну власність викликало суспільний негатив серед мешканців с. Сойми Міжгірського району колегія суддів відхиляє як необгрунтовані, оскільки в поданій до суду першої інстанції заяві про забезпечення позову прокурор не посилався на такі обставини та не підтвердив їх належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України.

З врахуванням наведеного, судова колегія Західного апеляційного господарського суду вважає, що оскільки на час подання заяви про забезпечення позову заявником не доведено імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду у даній справі в разі невжиття заходів забезпечення позову, а також намірів відчужити майно або чинити перешкоди у виконанні рішення суду в майбутньому, місцевий господарський суд обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви заступника прокурора Хустської місцевої прокуратури про забезпечення позову у даній справі.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що позивач не позбавлений права повторно звернутися до місцевого господарського суду із заявою про вжиття заходів до забезпечення позову в разі наявності підстав, передбачених процесуальним законодавством.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Закарпатської області від 10.03.2020 у справі №907/96/20 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для її скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Пунктами 1, 2 ст.86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269,271, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Хустської місцевої прокуратури, вих. №07-33-1642 вих.20 від 23.03.2020 (вх. № апеляційного суду 01-05/1503/20, 01-05/1512/20 від 22.04.2020) - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 10.03.2020 у справі №907/96/20 - без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки касаційного оскарження постанови встановлені ст.ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач): Т.Б. Бонк

Судді О.І.Матущак

Г.Г.Якімець

Повний текст постанови складено та підписано 16.12.2020.