ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

17 грудня 2020 року Справа № 915/1526/20

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О., розглянувши матеріали

за позовом: Фермерського господарства ВАНІС,

57232, Миколаївська область, Вітовський район, смт Первомайське;

представник позивача: адвокат Сафронов Ю.І., 54003, м. Миколаїв, вул. 6 Слобідська, 12/1

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області,

54034, м. Миколаїв, пр. Миру, 34;

про:

- скасування наказу;

- визнання права постійного користування на земельні ділянки

15.12.2020 року Фермерське господарство ВАНІС звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовом б/н від 14.12.2020 року до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, в якому просить:

- скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 13.12.2017 року №14-15807/14-17-СГ Про припинення права постійного користування земельною ділянкою;

- визнати за Фермерським господарством ВАНІС (57232, Миколаївська обл., Вітовський район, смт. Первомайське, ідентифікаційний код - 20864043) право постійного користування з 1994 року на земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 9,2003 га, кадастровий номер - 0:02:000:0630 та площею 6,6 га, які розташовані на території Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області та згідно Державного акту на право постійного користування землею серія МК №00029, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 06.06.1994 року за №9 були надані ОСОБА_1 для ведення селянського (фермерського) господарства.

В обгрунтування позовних вимог позивач зокрема зазначає, що на час створення ФГ ВАНІС можливість реалізації права на створення селянського (фермерського) господарства була підпорядкована фактичному одержанню громадянином, зокрема, права постійного користування земельною ділянкою для ведення такого господарства. Наявність у засновника визначеного законом права на земельну ділянку була однією з умов державної реєстрації селянського (фермерського) господарства як юридичної особи. Більше того, право користування земельною ділянкою мало припинятися з припиненням діяльності селянського (фермерського) господарства (пункт 3 частини першої статті 27 ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року), а припинення права користування земельною ділянкою мало наслідком припинення діяльності цього господарства (пункт 2 частини першої статті 29 Закону № 2009-ХИ). Враховуючи законодавчі обмеження у використанні земельної ділянки інакше, ніж за її цільовим призначенням (пункт 1 частини першої статті 40 ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року), а також юридичні наслідки її використання не за цільовим призначенням (пункт 7 частини першої статті 27, частина друга статті 29, частина перша статті 88 ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року), надана громадянину у встановленому порядку для ведення селянського (фермерського) господарства земельна ділянка за її правовим режимом була та є такою, яку слід використовувати виключно для здійснення підприємницької діяльності, а не для задоволення особистих потреб цього громадянина. Передбачені законом особливості надання фізичній особі земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства підтверджують те, що таку ділянку можна було безоплатно отримати лише для створення відповідного господарства, після чого її використання можливе було тільки для ведення селянського (фермерського) господарства, тобто для вироблення, переробки та реалізації товарної сільськогосподарської продукції (частина перша статті 2 Закону № 2009-ХІІ). Таку діяльність здійснює саме селянське (фермерське) господарство, а не його засновник. Вважає, що право постійного користування земельною ділянкою, яке від засновника Бєліка М.І. перейшло до ФГ ВАНІС, не припинилося ані через зміни у земельному законодавстві, ані через смерть засновника. На підставі викладеного зазначає, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 13.12.2017 за №14-15807/14-17-СГ Про припинення права постійного користування земельною ділянкою, яким ОСОБА_1 припинено право постійного користування земельною ділянкою державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 15,8 га, посвідчене Державним актом на право постійного користування землею серія МК №00029, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 06.06.1994 за №9, не відповідає приписам чинного законодавства, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про надання згоди відповідачем як землекористувачем на вилучення земельної ділянки.

Розглянувши подані матеріали, суд вважає за можливе прийняти позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 12, 176, 177, 181, 232, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

3. Призначити підготовче засідання у справі на 18 січня 2021 року о 09 год. 00 хв. у Господарському суді Миколаївської області за адресою: м.Миколаїв вул.Адміральська, 22 (будинок Миколаївської обласної ради, 8 поверх, зал засідань 805).

4. Запропонувати відповідачу в 15-денний строк від дня отримання цієї ухвали надати суду відзив на позов, оформлений згідно вимог ст. 165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, а також документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Надати письмові пояснення щодо клопотання про витребування доказів та клопотання про призначення експертизи.

5. Запропонувати позивачу в 5-денний строк від дня отримання відзиву на позов надати суду відповідь на відзив, оформлену згідно вимог ч. 3-6 ст. 165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються відповідь позивача, якщо такі докази не надані відповідачем, а також документами, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

6. Запропонувати відповідачу подати до суду заперечення на відповідь на відзив, які мають відповідати вимогам ст.167 ГПК України, протягом 5 днів з дня одержання відповіді на відзив.

7. Роз`яснити учасникам справи, що заяви і клопотання по справі необхідно оформлювати згідно вимог ст. 170 ГПК України і надавати їх суду лише у письмовій формі та завчасно до судових засідань (підготовчих або слухання по суті).

8. Роз`яснити учасникам справи, що згідно ч.9 ст.80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

9. Звернути увагу учасників справи, що учасники процесу, які прибувають в судове засідання, зобов`язані дотримуватись заходів карантинного режиму, у тому числі й щодо використання засобів індивідуального захисту.

10. Звернути увагу учасників справи на те, що подання документів до суду можливо здійснювати за допомогою електронних чи поштових засобів зв`язку.

11. На веб-сторінці Господарського суду Миколаївської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://mk.arbitr.gov.ua/sud5016/ учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

12. Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.235 ГПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Семенчук