ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2020 року м. Дніпро Справа № 904/2213/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Мороза В.Ф.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Мілєва І.В.) від 17.08.2020р. (дата складення повного тексту рішення 17.08.2020) у справі № 904/2213/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест", м. Київ

до Комунального закладу "Стародобровільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради, Дніпропетровська область, с. Стародобровільське

про стягнення 68 113,09 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Комунального закладу "Стародобровільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради про стягнення 68 113,09 грн., з яких: 66 078,24 грн. - основний борг, 1 194,84 грн. - пеня, 660,78 грн. - штраф, 179,23 грн. - 3% річних. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю природного газу за бюджетні кошти № 125 від 28.12.2018 в частині оплати поставленого природного газу.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2020р. у справі № 904/2213/20 в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2020р. у справі № 904/2213/20 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує наступне:

- споживання відповідачем у лютому 2020р. природного газу підтверджується інформацією з інформаційної платформи АТ «Укртрансгаз», згідно з якою постачальником природного газу відповідачу є саме позивач;

- станом на 01.02.2020р. споживання відповідачем природного газу не було припинено, відповідач не повідомляв позивача про зміну постачальника та відмову від споживання природного газу, тому у позивача були відсутні підстави для припинення постачання;

- Правилами постачання природного газу передбачена можливість споживача самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу споживання природного газу в розрахунковому періоді самостійно припинити його споживання, чого відповідачем здійснено не було;

- відповідачем не заперечуєтья одержання від позивача акту приймання-передачі природного газу від 29.02.2020р. та не наведено мотивованої відмови у підписанні цього акту, що свідчить про доведення позивачем факту постачання відповідачу природного газу у лютому 2020р. та наявність у відповідача зобов`язання з його оплати.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.09.2020р. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" строк подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2020р. у справі № 904/2213/20 та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2020р. у справі № 904/2213/20 у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи.

Відповідач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким проти апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим у відповідності до фактичних обставин справи та з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, посилаючись при цьому на те, що ним не здійснювалося споживання у лютому 2020р. природного газу позивача та не погоджувався його обсяг, оскільки 27.01.2020р. за результатами процедури закупівлі ним було укладено договір на постачання природного газу з ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» зі строком поставки 01.02.2020-31.12.2020.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 28.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" (постачальник) та Комунальним закладом "Стародобровільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради (споживач) було укладено договір про закупівлю природного газу за бюджетні кошти № 125 (далі - договір).

Постачальник зобов`язується поставляти споживачеві природний газ (надалі - газ) належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором та додатками до нього, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених в додатках до даного договору. Газ, що постачається за даним договором, використовується споживачем виключно для власних виробничих потреб. Споживач є кінцевим споживачем газу (п. 1.1. договору).

Постачальник передає газ споживачу на відповідних (віртуальних/фізичних) точках виходу з ГТС (надалі - пункти призначення), при цьому споживач самостійно сплачує всі послуги з транспортування до цих точок виходу відповідно до укладених договорів транспортування (п. 1.4. договору).

Право власності на газ переходить від постачальника до споживача в пунктах призначення. Після переходу права власності на газ, споживач несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ (п. 1.5. договору).

Постачальник забезпечує споживача необхідним підтвердженим обсягом природного газу на визначений договором період. За розрахункову одиницю поставленого природного газу приймається метр кубічний природного газу, приведений до стандартних умов і виражений в енергетичних одиницях. Річний плановий обсяг достачання газу - 150000,00 куб.м.: січень 30000 куб.м, лютий 30000 куб.м, березень 22000 куб.м, квітень 8000 куб.м, травень 800 куб.м, червень 800 куб.м, липень 800 куб.м, серпень 800 куб.м, вересень 800 куб.м, жовтень 8000 куб.м, листопад 21000 куб.м, грудень 27000 куб.м (п. 2.1. договору).

Постачання газу здійснюється у разі підтвердження в установленому порядку оператором ГТС необхідного обсягу природного газу на відповідний період для забезпечення об`єктів газоспоживання споживача (п. 2.4. договору).

Обсяг спожитого газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті споживачем, визначається за підсумками розрахункового періоду за даними комерційних вузлів/вузлів обліку споживача згідно діючого законодавства України. За підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. На підставі отриманих від споживача даних постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника. Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу. У разі неможливості своєчасно повернути постачальнику акт приймання-передачі природного газу, споживач направляє постачальнику письмове повідомлення, в якому вказує обставини за яких неможливе своєчасне повернення акту приймання-передачі газу та строк, в який акт буде повернуто постачальнику. У випадку відмови від підписання акта приймання передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до діючого законодавства шляхом переговорів або звернення до суду. До прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних постачальника (п. 2.6. договору).

Підписані сторонами акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником (п. 2.7. договору).

Ціна за 1000 куб.м. природного газу, що передається споживачу складає 8 250,00 грн., тариф на транспортування магістральними трубопроводами - 152,10 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20% 1 650,00 грн., разом з ПДВ - 9900,00 грн., у тому числі тариф на транспортування природного газу магістральними газопроводами (п. 3.1. договору).

Розмір покупної ціна на газ, що вказана в даному договорі, може змінюватись за взаємною домовленістю сторін, про що складається додаткова угода (п. 3.2. договору).

Загальна сума вартості договору складається з місячних сум вартості фактичних обсягів постачання газу споживачу та становить 1 485 000,00 грн., у тому числі ПДВ (20 %) - 247 500,00 грн. (п. 3.2. договору).

Розрахунок за поставку природного газу здійснюється споживачем на підставі акту приймання-передачі (п. 3.3. договору).

Датою здійснення платежу вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Якщо день здійснення споживачем будь-якого платежу за цим договором припадає на вихідний, святковий або неробочий день, то такий платіж повинен бути здійснений в робочий (банківський) день, що передує вихідному, святковому або неробочому дню. Остаточний розрахунок здійснюється на підставі відповідного акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаного уповноваженими представниками двох сторін (п. 3.4. договору).

Оплата вартості газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок постачальника, вказаний у даному договорі (п. 3.6. договору).

Постачальник зобов`язується дотримуватися умов цього договору та правил постачання природного газу (п. 4.1.1. договору).

Постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлений газ (п. 4.2.1. договору).

Споживач зобов`язується:

Дотримуватися вимог правил постачання природного газу та виконувати умови цього договору (п. 4.3.1. договору).

Своєчасно підписувати акти приймання-передачі газу та інші документи, необхідні для виконання цього договору (п. 4.3.2. договору).

Своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений природний газ на умовах, визначених договором (п. 4.3.4. договору).

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з договором і чинним законодавством України. У разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за цим договором винна сторона, крім суми заборгованості з врахуванням встановленого індексу інфляції, відшкодовує сумлінній стороні заподіяні цим збитки в повному обсязі (п. 5.1. договору).

За не підписання акту приймання-передачі газу без поважних причин винна сторона сплачує сумлінній стороні штраф у розмірі 1% вартості поставленого газу у відповідному місяці, обсяг якого підтверджений на підставі відповідних документів (п. 5.3. договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання та укладається на строк по 31.12.2019 включно (п. 9.1. договору).

Усі зміни та доповнення до договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими особами сторін (п. 9.2. договору).

27.12.2019 сторони підписали додаткову угоду № 4 до договору (а.с. 13), в якій дійшли згоди доповнити договір пунктом 11.1.1: Договір вважається пролонгованим до 29.02.2020 на час достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2020 року, в обсязі, що не перевищує 20% загальної суми, визначеної у договорі, укладеному у попередньому році.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору поставив відповідачу у лютому 2020 року природний газ на загальну суму 77 347,98 грн., на підтвердження чого позивач надав підписанй ним акт приймання-передачі природного газу від 29.02.2020 (а.с. 15) та інформацію щодо спожитих обсягів природного газу споживачем у лютому 2020 року (скріншот з інформаційної платформи Оператора газотранспортної системи України) (а.с. 18).

Також позивач вказував, що направив відповідачу акт приймання - передачі природного газу від 29.02.2020 та виставив рахунок № 657 від 29.02.2020 на оплату поставленого природного газу вартістю 77 347,98 грн. В якості доказу направлення на адресу відповідача рахунку та акту приймання-передачі, позивач надав до матеріалів справи копії експрес-накладна нової пошти № 4883 (а.с. 16). За даними позивача відповідно до інформації з сайту Нова пошта (а.с. 16), відповідачем отримано рахунок та акт приймання-передачі природного газу за лютий 2020 року - 19.03.2020.

Позивач стверджує, що постачальник не повернув підписаний акт приймання-передачі природного газу і не повідомив обставин, за яких неможливо своєчасно повернути підписаний акт, тому вважає, що акт належним чином підписаний зі сторони споживача.

Позивач зазначає, що акт приймання - передачі природного газу від 29.02.2020 на суму 77 347,98 грн. отриманий відповідачем 19.03.2020, термін сплати 19.03.2020, однак відповідач в порушення умов договору за поставлений природний газ розрахувався лише частково, а саме: 23.12.2019 сплатив грошові кошти у розмірі 11 269,74 грн.

Таким чином, за даними позивача, заборгованість по акту за лютий 2020 року складає 66 078,24 грн., що і є причиною виникнення спору та підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не надано належних та достовірних доказів, які свідчать про постачання відповідачу природного газу у лютому 2020р. та про порушення його прав внаслідок не оплати відповідачем цього природного газу, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи (ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення (п. 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку).

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Абзац перший пункту 2.1 глави 2 із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства фінансів N 372 ( z0515-10 ) від 07.06.2010 Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів (п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку).

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи) (п. 2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку).

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку).

Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг (п. 2.5. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку).

Як вірно вказано судом першої інстанції, за своєю правовою природою акт приймання-передачі природного газу є первинним документом, оскільки підтверджує факт здійснення підприємницької діяльності, що впливає на стан майна, містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Таким чином до оформлення актів прийому передачі застосовуються вимоги встановлені діючим законодавством.

На підтвердження постачання відповідачу у лютому 2020 року природного газу на загальну суму 77 347,98 грн. позивачем надано акт приймання-передачі природного газу від 29.02.2020 (а.с. 15) та інформацію щодо спожитих обсягів природного газу споживачем у лютому 2020 року (скріншот з інформаційної платформи Оператора газотранспортної системи України) (а.с. 18).

Втім, як вбачається з матеріалів справи, наданий позивачем акт приймання-передачі природного газу від 29.02.2020 підписаний лише зі сторони постачальника (позивача) та відповідно не має підпису та відтиску печатки споживача (відповідача).

Місцевим господарським судом також встановлено та не спростовано позивачем, що відповідно до наданої позивачем експрес-накладної Нової пошти № 4883, на підтвердження направлення відповідачу 12.03.2020 рахунку на оплату № 657 від 29.02.2020 та акту приймання - передачі природного газу від 29.02.2020, відправлення було здійснено 16.04.2020, а не 12.03.2020 (як зазначає позивач), а також відповідно до наданої інформації з сайту Нова пошта (а.с. 16) відправлення отримано відповідачем 21.04.2020, а не 19.03.2020.

Про відсутність підстав для підписання документів, отриманих за експрес-накладною 4883, з обґрунтуванням цих підстав, відповідач повідомив ТОВ Екотехноінвест листом № 255 від 21.04.2020, який надісланий на адресу позивача простим поштовим відправленням, що зокрема підтверджується витягом з Журналу вихідної кореспонденції відповідача (а.с. 48-50).

Не складалося відповідачем та не надавалося позивачу і акту про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого природного газу споживачу за розрахунковий період - лютий 2020р. (в матеріалах справи відсутній), який згідно з п. 2.6 договору мав бути складений між оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем, та який і є підставою для складення позивачем акту приймання-передачі природного газу за відповідний період.

Отже, між сторонами не було підписано акту приймання-передачі природного газу за лютий 2020р., а відповідачем надано позивачу мотивовану відмову від підписання цього акту, відтак виходячи з приписів п.п. 2.6, 2.7, 3.3, 3.4 договору, ст.ст. 525, 526, 530, 692 ЦК України, ст.ст. 74, 76, 77, 78 ГПК України позивачем не доведено належними та допустимими доказами постачання відповідачу природного газу у лютому 2020р. та відповідно в нього не виникло право вимоги оплати вартості такого газу відповідачем.

При цьому колегія суддів враховує, що 16.01.2020 сторонами підписано додаткову угоду № 5 (а.с. 39), в якій були встановлені істотні умови щодо постачання природного газу в 2020 році, а саме: сума вартості договору на 2020р., яка складається з місячних сум вартості фактичних обсягів постачання газу споживачеві та становить 237 932,80 грн., що не перевищує 20% від суми, встановленої у договорі на 2019 рік; річний плановий обсяг постачання газу у 2020 р. в обсязі 32000 куб. м. (на січень 2020 року), період оплати газу, спожитого в січні 2020 року, - лютий 2020р.

27.02.2020 сторони уклали додаткову угоду № 6 (а.с. 40), в дійшли згоди про наступне: сума вартості договору на 2020 рік, яка складається з місячних сум вартості фактичних обсягів постачання газу споживачеві та становить 237 517,21 грн., що не перевищує 20 % від суми, встановленої у договорі на 2019 рік; річний плановий обсяг постачання газу у 2020 р. в обсязі 31 944,09 куб. м. (на січень 2020 р.).

Тобто вказаними додатковими угодами передбачено постачання природного газу лише у січні 2020 року.

Відповідно до п. 9.2. договору усі зміни та доповнення до договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими особами сторін.

Докази узгодження сторонами постачання природного газу в лютому 2020р. шляхом підписання відповідної додаткової угоди із визначенням обсягів газу та його вартості на лютий 2020 року в матеріалах справи відсутні.

З матеріалів справи також вбачається, що 27.01.2020р. за результатами відкритих торгів UА-2019-12-21-001074-b відповідачем укладено з ТОВ Дніпропетровськгаз збут договір № 41ВВ497-318-20 на постачання природного газу, згідно з умовами якого з 01.02.2020 постачання природного газу відповідачу здійснює саме ТОВ Дніпропетровськгаз збут, що і було підставою для відмови відповідача у підписанні направленого позивачем акту приймання-передачі природного газу за лютий 2020р.

Відповідно ж до узгоджених сторонами умов договору, позивач в 2020 році, в січні, поставив газ на суму 237 517,21 грн., який відповідачем повністю оплачений, що позивачем не оспорюється.

Виходячи з усього вищевикладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскаржуване рішення господарського суду відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі від 17.08.2020р. відсутні.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті позивачем судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 3153,00грн. слід покласти на останнього.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2020р. у справі № 904/2213/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2020р. у справі № 904/2213/20 залишити без змін.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги у сумі 3153,00грн., покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя

Інформація заборонена для оприлюднення згідно з пунктом чотири частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень"

В.Ф. Мороз