Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/1433/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.

секретаря судового засідання Стретович Н.К.

без участі представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технофорс" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Север-сталь конструкція" (м. Житомир)

про стягнення 100574,02 грн.

До Господарського суду Житомирської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Технофорс" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Север-сталь конструкція" 100574,02 грн., з яких 94740,00 грн. основного боргу, 3707,84 грн. пені, 1199,22 грн. інфляційних втрат, 926,96 грн. 3 % річних, а також сплачений судовий збір у сумі 2102,00 грн.

В обгрунтування позовної заяви зазначено, що відповідач не виконав взяті зобов`язання в частині оплати вартості товару, поставленого за договорами № 20/07-2020-ТФ від 20.07.2020, №16/07-2020-ТФ від 16.07.2020 та специфікаціями до них.

Ухвалою від 08.12.2020 господарським судом відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 22.12.2020 о 11:00 (а. с. 45).

15.12.2020 до суду електронною поштою, а та 21.12.2020 - поштовим зв`язком від позивача надійшли клопотання від 14.12.2020 про проведення засідання суду без участі повноважного представника (а. с. 47 - 49).

21.12.2020 до суду від позивача надійшла заява від 16.12.2020 про забезпечення позову (а. с. 50 - 75), в задоволенні якої відмовлено ухвалою господарського суду від 22.12.2020, з підстав, у ній викладених.

Відповідач своїм правом на надання відзиву на позов не скористався; про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить роздруківка направлення кореспонденції на електронну адресу сторін (а. с. 46).

За ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 161 ГПК України подання заяв по суті справи є правом учасників процесу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.1997 гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, в якій вона є стороною.

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, проте не скористалась правами, передбаченими ст. 165 ГПК України та виходячи з того, що участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Предметом цього позову є стягнення заборгованості, що утворилася внаслідок неналежного виконання ТОВ "Север-сталь конструкція" (далі - покупець, відповідач) умов укладених з ТОВ "Технофорс" (далі - постачальник, позивач) договорів: №20/07-2020-ТФ від 20.07.2020 (а. с. 15 - 17) та №16/07-2020-ТФ від 16.07.2020 (а. с. 20 - 22) (далі - договори), відповідно до п.п. 1.1. яких постачальник зобов`язується поставити покупцю товар за узгодженими специфікаціями, які є невід`ємними частинами договору (далі - товар), а покупець - прийняти і сплатити зазначений товар

Згідно з п.п. 3.1 договорів поставка товару здійснюються умовах DDP склад покупця за адресою, що буде передбачено сторонами у відповідній специфікації на товар. Дата поставки товару визначається датою приймання-передачі товару за накладною від постачальника покупцю на складі покупця.

Відповідно до п. 3.3 договорів поставка товару здійснюється, відповідно до специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору.

16.07.2020 між сторонами складено та підписано специфікацію №1, яка є невід`ємною частиною договору №16/07-2020-ТФ від 16.07.2020, відповідно до якої постачальник мав поставити покупцю товар - "ключ динамометричний TOPTUL ANAF 3298 зусилля 140-980Нм., квадрат 1", в кількості 1 шт., на суму 16200,00 грн., за умовами оплата 100% від вартості товару протягом 7 календарних днів з дати отримання товару (а. с. 23).

20.07.2020 між сторонами складено та підписано специфікацію № 1 від 20.07.2020, яка є невід`ємною частиною договору №20/07-2020-ТФ від 20.07.2020, відповідно до якої постачальник мав поставити покупцю товар - "гайковерт ручний Alkitronic HG30", в кількості 1 шт., на загальну суму 76140,00 грн., за умовами оплати 100% від вартості товару протягом 14 днів з дати отримання товару (а. с. 18).

Крім того, 21.07.2020 між сторонами складено та підписано специфікацію №2 від 21.07.2020, яка є невід`ємною частиною договору №20/07-2020-ТФ від 20.07.2020, відповідно до якої постачальник мав поставити покупцю товар -"головка торцева 11/2" S46", в кількості 1 шт., на загальну суму 2400,00 грн., за умовами оплати 100% від вартості товару протягом 14 днів з дати отримання товару (а. с. 19).

Згідно п.п. 4.1. договорів розрахунки здійснюються в національній валюті України, згідно із специфікацією.

Позивачем на виконання укладених договорів поставлено вказаний товар, що підтверджується такими видатковими накладними (а. с. 24 - 26):

- №Т-00000085 від 20.07.2020 на суму 16200,00 грн.;

- № Т-00000088 від 21.07.2020 на суму 76140,00 грн.;

- №Т-00000089 від 21.07.2020 на суму 2400,00 грн.

Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної оплати за отриманий товар не виконав, тому на дату розгляду справи основний борг відповідача перед позивачем становить 94740,00 грн.

У зв`язку з порушенням договірних зобов`язань, позивач звернувся з позовною заявою про стягнення з відповідача 100574,02 грн., з яких 94740,00 грн. основного боргу, 3707,84 грн. пені, 1199,22 грн. інфляційних втрат, 926,96 грн. 3 % річних, а також сплачений судовий збір у сумі 2102,00 грн.

2. Норми права (нормативно - правові акти), які застосував господарський суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1,2 ст. 193 ГК України).

Майново - господарськими визнаються цивільно - правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна, зокрема, вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Беручи до уваги зміст правовідносин та характер зобов`язань, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини з договору поставки.

За ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних, зокрема, з особистим, сімейним чи домашнім використанням, а покупець - прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За ч.1 ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" від 16.07.1999 № 996-XIV (зі змінами та доповненнями) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

3. Щодо вимоги позивача про стягнення основного боргу у сумі 94740,00 грн.

Позивачем на виконання укладених договорів поставлено відповідачу товар, що підтверджується вищезазначеними видатковими накладними: №Т-00000085 від 20.07.2020 на суму 16200,00 грн.; № Т-00000088 від 21.07.2020 на суму 76140,00 грн.; Т-00000089 від 21.07.2020 на суму 2400,00 грн. (а. с. 24 - 26).

Позивач зареєстрував в ЄРПН податкові накладні: №12 від 20.07.2020 на суму 16200,00 грн.; №13 від 21.07.2020 на суму 76140,00 грн., №14 на суму 2400,00 грн., що підтверджується квитанціями про реєстрацію накладних в ЄРПН (а. с. 27 - 33).

Постачальником виставлено рахунки-фактури № Т-00000108 від 20.07.2020 року на суму 16200,00 грн., № Т-00000108 від 20.07.2020 року на суму 76140,00 грн., № Т-00000108 від 21.07.2020 року на суму 2400,00 грн. (а. с. 34 - 36).

З урахуванням вимог п.п. 3.1. договорів, відповідач повинен був сплати позивачу за отриманий товар:

- за видатковою накладною № Т-00000085 від 20.07.2020 суму 16200,00 грн. - до 27.07.2020;

- за видатковою накладною №Т-00000088 від 21.07.2020 на суму 76140,00 грн. - до 04.08.2020;

- за видатковою накладною №Т-00000089 від 21.07.2020 на суму 2400,00 грн. -до 04.08.2020.

Зауваження чи заперечення зі сторони відповідача щодо отриманого товару матеріали справи не містять. За таких обставин, позивачем виконано взяті за договором зобов`язання. Станом на дату розгляду справи, відповідач взяті на себе зобов`язання згідно з договорами та специфікацями до них щодо своєчасної оплати за отриманий товар не виконав.

Враховуючи факт не виконання належним чином обов`язку з оплати товару, отриманого на підставі договорів та специфікацій до них, у відповідача виник обов`язок щодо сплати позивачу основного боргу на загальну суму 94740,00 грн.

4. Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 1199,22 грн. інфляційних втрат за період з серпня 2020 по жовтень 2020 включно і 926,96 грн. 3% річних за період з 28.07.2020 по 30.11.2020.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримання ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов`язання.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга", суд прийшов до висновку про їх правильність та необхідність задоволення у заявленій сумі.

5. Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 3707,84 грн. пені.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 3707,84 грн. згідно з розрахунком позивача, наведеним у позовній заяві.

У п. 5.4. договорів сторони погодили, що за прострочення оплати постачальник має право вимагати від покупця сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У ч. 1 ст. 546 ЦК України також зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч. 2 ст. 343 ГК України і ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996 № 543/96-ВР (зі змінами) платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши розрахунок пені за періоди з 28.07.2020 по 04.08.2020 на суму боргу у розмірі 16200,00 грн.; з 05.08.2020 по 30.11.2020 на суму боргу у розмірі 94740,00 грн. судом встановлено його правильність, тому суд погоджується з заявленою сумою пені у розмірі 3707,84 грн.

6. Висновок Господарського суду Житомирської області за результатами розгляду позовної заяви.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем доведено суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами у справі.

Відповідач не надав суду докази сплати заявленої суми заборгованості.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню на загальну суму 100574,02 грн., з яких 94740,00 грн. основного боргу, 3707,84 грн. пені, 1199,22 грн. інфляційних втрат, 926,96 грн. 3 % річних.

7. Розподіл судового збору між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За п. 1 ч. 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наявний борг, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Север-Сталь Конструкція" (10029, м. Житомир, вул. Східна, буд. 80, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Технофорс" (01021, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд. 28/2, Н/П № 43, ):

- 94740,00 грн. основного боргу;

- 3707,84 грн. пені;

- 1199,22 грн. інфляційних втрат;

- 926,96 грн. 3 % річних;

- 2102,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 22.12.20

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2, 3 - сторонам (реком.)