РІШЕННЯ

Іменем України

03 грудня 2020 року справа № 927/653/20
Господарським судом Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Мігди Р.В., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ТРАНС СМ", вул. В. Дрозда, 16, м. Чернігів, 14007;

e-mail:

до Чернігівської міської ради,

вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000

e-mail:

про скасування пункту рішення

представники сторін:

від позивача: Муляренко К.О. - адвокат, посвідчення №000684 від 19.04.2019; ордер серії ЧН №083057 від 16.07.2020

від відповідача: Гладченко Н.Л. - головний спеціаліст юридичного відділу посвідчення №129 від 16.05.2017; довіреність №703/2-08/вих/01 від 13.09.2019

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ ТРАНС СМ» звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Чернігівської міської ради про визнання незаконним та скасування пункту 1.1 рішення Чернігівської міської ради від 30.05.2019 №42/VII-19 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам», яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобал Транс СМ» затверджено проект землеустрою щодо відведення та передано в оренду строком до 30.05.2024 земельну ділянку (кадастровий номер :01:036:0701) площею 1,2495 га по вул. Ціолковського, 30-а для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства та встановлено розмір орендної плати на рівні 6% (шести) відсотків від нормативної грошової оцінки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірний пункт рішення Чернігівської міської ради не відповідає положенням Закону України «Про захист економічної конкуренції», оскільки встановлений для позивача розмір ставки орендної плати відрізняється (є більшим) від розміру ставок за користування земельними ділянками з аналогічним цільовим (функціональним) призначенням, відведеними відповідачем іншим орендарям. Такий розмір становив для них 3% чинної нормативної грошової оцінки землі. Лише позивачу безпідставно встановлено розмір орендної плати за користування земельною ділянкою на рівні 6%, що створює дискримінаційні умови для його діяльності у порівнянні з іншими суб`єктами господарювання.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.07.2020 відкрите загальне позовне провадження, підготовче засідання призначено на 01.09.2020, 14:50. Вказаною ухвалою встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позов - протягом п`ятнадцяти календарних днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву із урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

10.08.2020 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив та зазначив, що всупереч вимогам ст. 206 Земельного Кодексу, у період з 24.03.2016 по 17.02.2019 в порівнянні з суб`єктами господарювання, які уклали договори оренди, позивач користувався земельною ділянкою комунальної власності не сплачуючи плати за землю. Незважаючи на листи управління земельних ресурсів від 21.05.2020 №333/ІН/2-08 та від 28.07.2020 №621/ІН, товариство не сплатило кошти на загальну суму 649 368,56 грн.

Відповідач зазначив, що розмір орендної плати переглядається з періодичністю за погодженням сторонами договірних відносин (із зазначенням прямо передбачених підстав та в інших випадках). Враховуючи зазначене, сторони договірних відносин не обмежені щодо внесення змін та доповнень до договору оренди землі при його укладенні.

На адресу товариства також було надіслано проекти договір оренди (лист від 03.10.2019 № 2298/19/вих. та додатково лист управління земельних ресурсів від 01.11.2019 №2437/19/вих.). Підписаний примірник договору оренди з протоколом розбіжностей товариством не надавався.

Надані позивачем приклади витягів пунктів рішень міської ради містять відомості про різні ситуації оформлення права користування землею, тоді як матеріали звернення позивача з урахуванням п. 14 Положення про плату за землю, затвердженого рішенням Чернігівської міської ради від 30.01.2015 зі змінами та доповненнями, є окремим випадком, в результаті чого постійними комісіями Чернігівської міської ради надані пропозиції встановлення вищої відсоткової ставки.

28.08.2020 представник позивача подав до суду додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

31.08.2020 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому вказав, що земельна ділянка по вул. Ціолковського, 30а, до моменту прийняття Чернігівською міською радою рішення про передачу її у користування позивачу, мала іншого користувача - ВАТ «Промтехмонтаж-2», право постійного користування якого оформлено у встановленому законом порядку. Починаючи з 18.02.2019 позивач сплачує за користування на без договірних засадах земельною ділянкою орендну плату у розмірі 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, оскільки саме з 18.02.2019 зазначена земельна ділянка почала своє існування як об`єкт цивільних прав. Рішення Чернігівської міської ради «Про місцеві податки», яким затверджено розмір орендної плати за користування земельними ділянками, не містить жодної вказівки про наявність «конкретних» чи «особливих» випадків, за яких може застосовуватись інша орендна ставка, ніж та, що встановлена рішенням міської ради «Про місцеві податки».

01.09.2020 постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні у справі 927/653/20 до 22.09.2020 о 14:00, про що сторони повідомлені під розписку.

У зв`язку із навчанням судді Демидової М.О. з 14.09.2020 по 25.09.2020 розгляд справи відбувся 30.09.2020 о 14:00.

30.09.2020 постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі №927/653/20 та призначення справи до судового розгляду по суті на 03.11.2020 о 14:00.

У судовому засіданні 03.11.2020 судом оголошено перерву до 17.11.2020, 14:00, про що представники сторін повідомлені під розписку.

У судове засідання 17.11.2020 представники сторін не прибули, про час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.11.2020 перенесено розгляд справи №927/653/20 на 03.12.2020, 13:50.

У судове засідання 03.12.2020 прибули повноважні представники сторін у справі.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Транс СМ» відповідно до укладених 24.03.2016 договорів купівлі-продажу Ѕ частки нежитлових приміщень, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саравіною О. С. і зареєстрованих у Реєстрі за №497, №503, є власником нежитлових приміщень загальною площею 2 755,5 кв.м., розташованих за адресою: м. Чернігів, вул. Ціолковського, 30а.

22.01.2018 позивач звернувся до Чернігівської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 1,25 га за адресою: м. Чернігів, вул.. Ціолковського, 30а, для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства.

Рішенням Чернігівської міської ради від 28.02.2018 №28/VII-25 позивачу було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,2500 га по вул.. Ціолковського, 30а у м. Чернігові для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства.

У подальшому позивач розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,2495 га та провів реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Пунктом 1.1 рішення Чернігівської міської ради від 30.05.2019 №42/ VII-19 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам» затверджено проект землеустрою щодо відведення та передано в оренду строком до 30.05.2024 ТОВ «Глобал Транс СМ» земельну ділянку (кадастровий номер :01:036:0701) площею 1,2495 га по вул.. Ціолковського, 30а для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства. Позивачеві вказаним рішенням встановлено розмір орендної плати на рівні 6% від нормативної грошової оцінки.

Листом вих. №18/06-1 від 18.06.2019 позивач звернувся до відповідача з клопотанням про винесення на розгляд чергової сесії міської ради питання про втрату чинності п. 1.1 рішення Чернігівської міської ради від 30.05.2019 №42/ VII-19, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Глобал Транс СМ» та встановлено розмір орендної плати на рівні 6% нормативної грошової оцінки землі.

Листами управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради від 02.09.2019 №2122/19/вих. та від 03.10.2019 №2300/19/вих. позивача повідомлено, що питання внесення змін до п. 1.1 рішення Чернігівської міської ради від 30.05.2019 №42/ VII-19 було включено до проекту рішення міської ради №44/ VII, але не набрало необхідної кількості голосів депутатів та було знято з розгляду.

Звертаючись до суду з цим позовом, ТОВ «Глобал Транс СМ» зазначає, що усім суб`єктам господарювання у 2019 році, у користування яких передавались земельні ділянки з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, відповідачем встановлено розмір орендної плати на рівні 3% нормативної грошової оцінки, і лише позивачу безпідставно встановлено розмір орендної плати за користування земельною ділянкою на рівні 6%, що створює дискримінаційні умови для його діяльності порівняно з іншими суб`єктами господарювання; спірний пункт рішення Чернігівської міської ради не відповідає положенням Закону України «Про захист економічної конкуренції».

У поданому відзиві на позов відповідач щодо позовних вимог заперечує, просить відмовити у позові, наголошує на тому, що, приймаючи рішення від 30.05.2019 №42/ VII-19 в оскарженій частині, діяв в межах та у спосіб, передбачені законодавством.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з частиною 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Чернігівська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та законодавством України.

Статтею 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди), шляхом укладання договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За змістом статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами (частина 1 статті 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина 10 статті 59 зазначеного Закону).

Відповідно до статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову як вимоги про захист порушеного або оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу. Підстава позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Як убачається із матеріалів справи, позивач просив визнати незаконним та скасувати пункт 1.1 рішення Чернігівської міської ради від 30.05.2019 №42/ VII-19. Як на підставу позову ТОВ «Глобал Транс СМ» посилається на положення Закону України «Про захист економічної конкуренції», стверджуючи, що орган місцевого самоврядування, встановивши у спірному рішенні ставку орендної плати - 6 % від нормативної грошової оцінки землі, хоча при цьому для інших суб`єктів господарювання встановлено меншу ставку орендної плати за користування земельними ділянками з таким самим цільовим призначенням, створив для позивача дискримінаційні умови господарської діяльності порівняно з іншими суб`єктами господарювання, порушив права та інтереси позивача, незважаючи на те, що Законом України «Про захист економічної конкуренції», Законом України «Про засади запобігання протидії дискримінації в Україні» заборонено дискримінацію з боку органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частин першої, другої статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктами 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

З урахуванням предмету та підстав заявленого позову предметом доказування у цій справі є обставини, які підтверджують факт застосування відповідачем різних умов (розмірів орендної плати менш ніж 12 % від нормативної грошової оцінки) при наданні в оренду земельних ділянок іншим суб`єктам господарювання для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства.

Так, рішенням Чернігівської міської ради від 21.03.2019 №40/VII-13 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам» Товариству з обмеженою відповідальністю «Сіверагропродукт» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано в оренду, строком до 21.03.2024 земельну ділянку площею 0,9731 га по вул.. Робітничій, 1а для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства. Розмір орендної плати встановлено на рівні 3% нормативної грошової оцінки землі.

Рішенням Чернігівської міської ради від 26.09.2019 №45/VII-9 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам» Сухобку О. М. затверджено проект відведення зі зміною цільового призначення та передано в оренду строком до 26.09.2024 земельну ділянку площею 0,1899 га по вул. Любецькій, 191-д для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства. Розмір орендної плати встановлено на рівні 3% нормативної грошової оцінки землі.

Рішенням Чернігівської міської ради від 28.11.2019 №48/VII-30 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам» Товариству з обмеженою відповідальністю «Агротранс» передано в оренду строком до 28.11.2024 земельну ділянку площею 0,4570 га по вул. Ціолковського, 22 для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства. Розмір орендної плати встановлено на рівні 3% нормативної грошової оцінки землі.

Рішенням Чернігівської міської ради від 28.11.2019 №4-/VII-30 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам» Коваленко К.В. передано в оренду земельну ділянку площею 0,2379 га по вул. Ціолковського, 22 для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства. Розмір орендної плати встановлено на рівні 3% нормативної грошової оцінки землі.

З наведеного вбачається, що усім суб`єктам господарювання у 2019 році, у користування яких передавались земельні ділянки з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, відповідачем встановлено розмір плати на рівні 3% нормативної грошової оцінки.

За змістом статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» непряма дискримінація (яка, є однією з форм дискримінації) - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Статтею 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю є прийняття будь-яких актів (рішень, наказів, розпоряджень, постанов тощо), надання письмових чи усних вказівок, укладення угод або будь-які інші дії чи бездіяльність органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю (колегіального органу чи посадової особи), які призвели або можуть призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції.

Антиконкурентні дії органів влади є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції (пункт 3 частини 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Відповідно до положень частини 2 статті 25 ГК України органам державної влади і органам місцевого самоврядування, що регулюють відносини у сфері господарювання, забороняється приймати акти або вчиняти дії, що визначають привілейоване становище суб`єктів господарювання тієї чи іншої форми власності, або ставлять у нерівне становище окремі категорії суб`єктів господарювання чи іншим способом порушують правила конкуренції. У разі порушення цієї вимоги органи державної влади, до повноважень яких належить контроль та нагляд за додержанням антимонопольно-конкурентного законодавства, а також суб`єкти господарювання можуть оспорювати такі акти в установленому законом порядку.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач посилався на те, що пунктом 14 Положення про плату за землю, затвердженого рішенням Чернігівської міської ради від 30.01.2015 зі змінами та доповненнями, передбачено, що в окремих випадках розмір орендної плати та ставки податку можуть бути збільшені на пленарному засіданні сесії міської ради за пропозиціями постійних комісій чернігівської міської ради. Також відповідач зазначив, що всупереч вимогам ст. 206 Земельного Кодексу у період з 24.03.2016 по 17.02.2019 в порівнянні з суб`єктами господарювання, які уклали договори оренди, позивач користувався земельною ділянкою комунальної власності, не сплачуючи плату за землю. Незважаючи на листи управління земельних ресурсів від 21.05.2020 №333/ІН/2-08 та від 28.07.2020 №621/ІН, позивач не сплатив кошти на загальну суму 649 368,56 грн., у зв`язку з чим йому встановлено розмір орендної плати за користування земельною ділянкою на рівні 6% нормативної грошової оцінки.

Суд зауважує, що відповідач не надав будь-які правила, положення чи методики визначення ставок орендної плати, а також матеріали опрацювання заяви позивача компетентними постійними комісіями міської ради; у кожному випадку, у тому числі й стосовно позивача, рішення щодо розміру ставки орендної плати приймалося відповідачем індивідуально, з різними для орендарів результатами, при цьому без зазначення чітких критеріїв, за якими визначається ставка орендної плати; встановлення для позивача розміру орендної плати в розмірі вищому ніж іншим суб`єктам господарювання призвело до створення йому нерівних умов у конкуренції порівняно з ними, оскільки такі дії сприяють збільшенню витрат, пов`язаних зі сплатою оренди за земельну ділянку, а відтак дорожчанню продукції, зменшенню рівня прибутковості тощо.

Відсутність у Чернігівської міськради єдиних ставок орендної плати для суб`єктів господарювання, які здійснюють аналогічні види діяльності (використовують земельні ділянки за однаковим видом цільового призначення - для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства) та як наслідок встановлення для таких суб`єктів господарювання різних ставок орендної плати, в результаті чого одні з них отримують більш сприятливі умови конкуренції порівняно з іншими, суперечить нормам конкурентного законодавства, так як вказані обставини призводять до створення суб`єктам господарювання нерівних умов діяльності порівняно з конкурентами.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.01.2020 у справі № 904/401/18, від 18.02.2020 у справі №904/2403/18, від 04.02.2020 у справі № 910/4315/19.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ТОВ «Глобал Транс СМ», якому було встановлено розмір орендної ставки за користування земельною ділянкою у розмірі 6 % від діючої нормативної грошової оцінки землі, створювалися дискримінаційні умови ведення господарської діяльності у порівнянні з іншими суб`єктами господарювання, які отримали в оренду земельну ділянку для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, та яким було встановлено менший розмір орендної ставки від діючої нормативної грошової оцінки землі.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

У пунктах 127, 128 рішення Суду від 14.06.2007 у справі «Свято-Михайлівська Парафія проти України» Суд нагадав, що «закон» має бути сформульовано з достатнім ступенем передбачуваності, щоб надати громадянину можливість в розумній, залежно від обставин, мірі передбачити наслідки певної дії (див., наприклад, Rekvenyi v. Hungary [GC], no. 25390/94, paragraphs 34, ECHR 1999-III; and Ukrainian Media Group v. Ukraine, no. 72713/01, paragraph 48, 29 March 2005). Ступінь передбачуваності в значній мірі залежить від змісту акту, який розглядається, сфери, яку він має охопити, та кількості та статусу тих, кому його адресовано (див., Groppera Radio AG and Others v. Switzerlend, judgment of 28 March 1990, A no. 173, p. 26 paragraph 68).

До того ж, в національному праві має бути засіб юридичного захисту від свавільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Визначення дискреційних повноважень, якими наділені органи державної влади в сфері основоположних прав, у спосіб, що фактично робить ці повноваження необмеженими, суперечило б принципу верховенства права. Відповідно, закон має чітко визначати межі повноважень компетентних органів та чітко визначати спосіб їх здійснення, беручи до уваги легітимну мету засобу, який розглядається, щоб гарантувати особі адекватний захист від свавільного втручання (див., серед інших рішень, Amann v. Switzerland [GC], no. 27798/95, ECHR 2000-II, paragraphs 55 and 56; Rotari v. Romania [GC], no 28341/95, ECHR 2000-V, paragraphs 55-63).

Допускаючи занадто широке й довільне розуміння (тлумачення) дискреції у питанні визначення ставки орендної плати під час прийняття рішення від 30.05.2019, Чернігівська міськрада не врахувала допустимих законних меж своїх повноважень та об`єктивних і розумних критеріїв для убезпечення позивача від свавілля, несправедливості, непрогнозованості свого рішення.

Суд зазначає, що підставою цього позову є саме порушення Чернігівською міськрадою конкурентного законодавства під час встановлення ставки орендної плати позивачеві. Встановлення цих обставин відноситься до повноважень суду у відповідності до статті 14 Господарського процесуального кодексу України.

Також суд вважає безпідставним посилання відповідача на положення статті 632 Цивільного кодексу України, згідно з яким ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Спірні правовідносини в даній справі не пов`язані ні з укладенням договору, ані із встановленням договірної ціни, а стосуються питань антиконкурентної поведінки органу місцевого самоврядування. Відповідні правовідносини, згідно із статтею 1 названого Кодексу, не є предметом регулювання цього законодавчого акта, а регулюються актами антимонопольно-конкуренційного законодавства, у тому числі Законом.

З приводу аргументів відповідача стосовно його виключних повноважень визначати методику розрахунку орендної плати для об`єктів, що перебувають у комунальній власності, суд зазначає таке. Зазначені повноваження, так само як і право власності відповідача щодо відповідних об`єктів, повинні реалізовуватися з дотриманням вимог законодавства, у тому числі антимонопольно-конкуренційного, зокрема щодо недопущення дискримінації суб`єктів господарювання (частина друга статті 31 Господарського кодексу України), а недодержання таких вимог тягне за собою наслідки, визначені Законом.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 04.02.2020 у справі № 910/4315/19.

У контексті викладеного під час розгляду справи відповідачем не надано суду належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження того, що прийняте ним рішення від 30.05.2019 №42/VІІ-19 в частині встановлення ним для позивача орендної плати у розмірі 6% від діючої нормативної грошової оцінки земель відповідає легітимній меті, а також балансу суспільного й приватного інтересу позивача.

Відповідачем не доведена об`єктивність та розумність підходу у визначенні позивачу ставки орендної плати за користування земельною ділянкою на рівні 6% від нормативної грошової оцінки.

Різний підхід до вирішення цього питання, яке стосується безпосередньо позивача, за встановлених судом обставин свідчить про допущену щодо позивача дискримінацію.

Тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 73, 74, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати пункт 1.1 рішення Чернігівської міської ради від 30.05.2019 №42/VII-19 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам», яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобал Транс СМ» затверджено проект землеустрою щодо відведення та передано в оренду строком до 30.05.2024 земельну ділянку (кадастровий номер :01:036:0701) площею 1,2495 га по вул. Ціолковського, 30-а для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства та встановлено розмір орендної плати на рівні 6% (шести) відсотків від нормативної грошової оцінки.

3. Стягнути з Чернігівської міської ради (14000, м. Чернігів, вул. Магістратська, 7, код 04062015) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Транс СМ» (14007, м. Чернігів, вул. В. Дрозда, 16, код 37804487) судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

У судовому засіданні 03.12.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення підписаний 14.12.2020.

Суддя Демидова М.О.