РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.12.2020Справа № 910/6421/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Пойнт"

до ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТК Оскар"

про стягнення 501473,78 грн

представники сторін:

від позивача: Дядюра Н.О.

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тревел Пойнт" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення солідарно 501473,78 грн, з яких 415550,62 грн основного боргу, 78272,67 грн пені, 617,12 грн інфляційних втрат та 7033,37 грн 3% річних.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що 26.02.2018 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТК Оскар" було підписано Заяву про приєднання № 26/02/2018/167 до публічного договору. З метою забезпечення виконання зобов`язань за цим договором, між позивачем та відповідачем укладено Договір поруки №15/08-18 від 15.08.2018. Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "ТК Оскар" взяті на себе зобов`язання належним чином не виконало, заборгованість не сплатило, позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом про стягнення заборгованості з відповідача, як поручителя.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2019 (суддя Ломака В.С.) відкрито провадження у справі № 910/6421/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "ТК Оскар", підготовче засідання призначено на 30.07.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2019 у справі №910/6421/19 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Пойнт" залишено без розгляду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2020 скасовано ухвалу суду Господарського суду міста Києва від 11.12.2019 у справі №910/6421/19 та справу передано на розгляд Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/377 від 08.04.2020 у зв`язку з відпусткою судді Ломаки В.С., матеріали судової справи №910/6421/19 передано на повторний автоматичний розподіл.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями справу №910/6421/19 передано на розгляд судді Турчину С.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2020 суддя Турчин С.О. прийняв справу № 910/6421/19 до свого провадження та призначив підготовче засідання у справі на 28.05.2020.

Протокольною ухвалою від 28.05.2020 відкладено підготовче засідання на 11.06.2020.

11.06.2020 через канцелярію суду від позивача надійшли письмові пояснення та документи по справі.

Протокольною ухвалою від 11.06.2020 відкладено підготовче засідання на 23.06.2020.

Протокольною ухвалою від 23.06.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 16.07.2020.

Протокольною ухвалою від 16.07.2020 суд відклав судове засідання з розгляду справи по суті на 27.08.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 зупинено провадження у справі №910/6421/19 до закінчення перегляду постанови Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2020 у порядку касаційного провадження та повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва.

18.11.2020 матеріали справи надійшли до Господарського суду міста Києва.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 23.11.2020 поновив провадження у справі №910/6421/19 та призначив судове засідання по суті у справі №910/6421/19 на 10.12.2020.

У судове засідання 10.12.2020 представник відповідача не з`явився. Про час та місце судового засідання відповідач повідомлений ухвалою суду від 23.11.2020.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи по суті ухвала суду від 23.11.2020 направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до інформації розміщеної на офіційному сайті ПАТ "Укрпошта" щодо відстеження поштового відправлення № 296 з направлення відповідачу ухвали суду від 23.11.2020, остання відповідачу не вручена.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку Суд застосовує як джерело права, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 41 рішення ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, заява № 3236/03).

Судом встановлено, що відповідач в розумні інтервали часу не вживав заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

Окрім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті без участі представника відповідача.

Представник третьої особи у судове засідання 10.12.2020 також не з`явився.

У судовому засіданні 10.12.2020, розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №910/6421/19 (подане до суду 27.08.2020) суд зазначає наступне.

У своєму клопотанні відповідач просив суд зупинити провадження справі №910/6421/19 на підставі п.5 ч.1 ст.227 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із поданням касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2020.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Однак, ч.3 ст.195 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, передбачених пунктами 1 - 3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

З огляду на закриття підготовчого провадження по справі 23.06.2020 та призначення справи до розгляду по суті, у суду відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача та зупинення провадження по справі з підстав, визначених п.5 ч.1 ст.227 Господарського процесуального кодексу України, на стадії розгляду справи по суті.

Окрім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 з підстав визначених п. 17.12 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" судом було зупинено провадження у справі №910/6421/19 до закінчення перегляду постанови Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2020 у порядку касаційного провадження та повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва.

За таких обставин, враховуючи вище наведене, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №910/6421/19.

Представник позивача у судовому засіданні 10.12.2020 надав пояснення по суті позову, позовні вимоги підтримав.

У судовому засіданні 10.12.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

26.02.2010 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тревел Пойнт" (позивачем, за договором - платформа) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТК Оскар" (третя особа, за договором - турагент) було підписано Заяву про приєднання №26/02/2018/167 до публічного договору, відповідно до п.1 якої з моменту підписання турагентом даної заяви та прийняття її платформою, сторони набувають прав та обов`язків, визначених договором, та несуть відповідальність за їх невиконання.

Відповідно до п.2 заяви передбачено, що відповідно до п.3.5 договору сторони погодили наступний перелік послуг, для бронювання та/або оформлення яких тур агенту надається технічна можливість:

- перевезення, пасажирів, багажу, вантажів або пошти авіаційним транспортом;

- перевезення, пасажирів, багажу, вантажів або пошти залізничним транспортом;

- перевезення, пасажирів, багажу, вантажів або пошти автомобільним транспортом;

- страхування;

- проживання у готелях, хостелах, апартаментах тощо та супутні послуги;

- інформаційні послуги, обробка та зберігання даних (баз даних);

- трансфери автомобільним транспортом;

- туристичне обслуговування, в тому числі, але не виключно, екскурсійне обслуговування, послуги перекладачів тощо.

Згідно із п.1.3, 1.4 публічного договору про надання послуг, заява про приєднання до договору означає те, що турагент, підписавши її, дає згоду на приєднання до договору на умовах, визначених цим договором. Дата укладення договору відповідає даті, вказаній в заяві про приєднання до договору.

Відповідно до п.2.2 публічного договору про надання послуг, агентський збір - грошові кошти, що є доходом платформи за забезпечення турагента технічною можливістю, у визначеному договором розмірі.

Згідно із п.3.1 публічного договору про надання послуг передбачено, що платформа доручає турагентові здійснювати бронювання та оформлення послуг на умовах та в порядку, визначених договором шляхом використання технічної можливості, а турагент зобов`язується оплатити використання технічної можливості.

Пунктами п.6.2 публічного договору про надання послуг передбачено, всі розрахунки між сторонами за договором здійснюються виключно в національній валюті України - гривні.

Відповідно до п.6.3. договору турагент зобов`язаний виплатити відповідну суму агентського збору за кожну оформлену послугу в момент (день) оформлення, якщо сторони не домовились про інший порядок виконання турагентом обов`язку щодо сплати агентського збору.

Розмір агентського збору публікується в особистому кабінеті турагента на офіційному веб-сайті платформи travel-point.me (постійно доступний для ознайомлення).

Платформа має в односторонньому порядку змінити розмір агентського збору шляхом розміщення (публікації) таких змін до договору на офіційному веб-сайті платформи travel-point.me (постійно доступний для ознайомлення). Про зміну розміру агентського збору платформа направляє турагенту повідомлення на вибір платформи електронною поштою, за допомогою сервісів обміну електронними документами (зокрема, Папка24) або СМС-повідомленнями за 5 (п`ять) робочих днів до дати, з якої починається застосування нового розміру агентського збору.

Позивач зазначає, що заборгованість ТОВ "ТК Оскар" згідно із актами надання послуг послуги та акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.08.2018 по 07.08.2018 становить 415550,62 грн.

У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язання Товариством з обмеженою відповідальністю "ТК Оскар" з оплати отриманих послуг у строк встановлений договором Товариство з обмеженою відповідальністю "Тревел Пойнт" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з ТОВ "ТК Оскар" заборгованості у сумі 415550,62 грн, пені у сумі 81444,29 грн, інфляційних втрат у сумі 617,12 грн, 3% річних у сумі 7033,37 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 у справі №910/13937/18, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Пойнт" задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Оскар" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Пойнт" заборгованість в сумі 415550,62 грн, 78272,67 грн - пені, 617,12 грн - інфляційних втрат, 7033,37 грн - 3% річних та витрати по сплаті судового збору в сумі 7522,11 грн.

З метою забезпечення належного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ТК Оскар" зобов`язань за договором, 15.08.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю "Тревел Пойнт" та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 15/08-18 (далі - договір поруки).

За змістом договору поруки, "публічний договір про надання послуг" "публічний договір" - це офіційна пропозиція (публічна оферта) Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Пойнт", усім фізичним особам-підприємцям та юридичним особам, які зареєстровані в мережі Інтернет на сайті https://travel-point.me/, яка відповідає вимогам ст. 633, 634 Цивільного кодексу України і містить всі істотні умови договору про надання посередницьких послуг; "заява про приєднання № 26/02/2018/167 від 26.02.2018 року до Публічного Договору про надання послуг" "Заява" - означає те, що Турагент, підписавши її дає згоду на приєднання до Публічного Договору; "Платформа" - Товариство з обмеженою відповідальністю "Тревел Пойнт", яке на законних підставах публікує ціни та умови надання Технічної можливості на Веб-сайті Платформи; "Основний борг" - сума грошових коштів, які Турагент може заборгувати перед Платформою за неналежне виконання умов Публічного Договору та Заяви, та за які Поручитель несе відповідальність у повному обсязі перед Платформою; "Боргові Зобов`язання" - всі та/або кожне з зобов`язань Турагента перед Платформою по сплаті (відшкодуванню) останньому будь - яких сум, що виникли або виникають згідно з положеннями Публічного Договору про надання послуг до умов якого Турагент приєднався за підписаною між Турагентом та Платформою Заява про приєднання № 26/02/2018/167 від 26.02.2018 року до Публічного Договору про надання послуг, описано в цьому Договорі поруки та забезпечується цим Договором поруки, зокрема заборгованість щодо послуг перевезення пасажирів, багажу, вантажів або пошти, яке здійснюється повітряним, залізничним та автомобільним транспортом, послуги проживання в готелях, апартаментах, тощо, послуги таксі, страхування та за іншими послугами, які були надані Платформою Турагенту; Під Борговими Зобов`язаннями слід розуміти як повну їх суму, так і будь-яку їх частину.

Відповідно до п.1.1. договору поруки за цим договором поруки поручитель поручається перед Платформою та зобов`язується відповідати за повне та не своєчасне виконання Турагентом своїх Боргових зобов`язань перед Платформою за Публічним Договором та Заявою, в повному обсязі таких зобов`язань.

Сторони домовились, що зобов`язання Поручителя перед Платформою є безумовними та для їх виконання дотримання ніяких інших умов, крім передбачених цим Договором поруки, Публічним Договором та Заявою, не потребується.

За змістом пункту 2.1. договору поруки передбачено, що порукою за цим Договором поруки забезпечуються вимоги Платформи щодо сплати (відшкодування) Турагентом кожного і всіх його Боргових Зобов`язань за Публічним Договором та Заявою, у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено Публічним Договором та Заявою, або можуть виникнути на підставі Публічного Договору та Заяви в майбутньому.

Відповідно до пункту 5.1. договору поруки, Платформа вимагає від Поручителя як солідарного боржника виконувати Боргові Зобов`язання в порядку та строки, передбачені цим Договором поруки та/або Публічним Договором і Заявою. Підписанням цього Договору поруки Сторони підтверджують, що положення цього пункту є достатньою підставою для цілей здійснення Поручителем виконання Боргових Зобов`язань згідно з Договором поруки та/або Публічним Договором і Заявою без необхідності направлення Платформою Поручителю будь-якої вимоги/документа. Направлення Платформою вимоги до Поручителя є його правом, а не обов`язком. У разі направлення Платформою вимоги до Поручителя щодо виконання Боргових Зобов`язань (в цілому або їх частини), Поручитель зобов`язується виконати таку вимогу та Боргові Зобов`язання, зазначені в ній, в строк/термін, визначений у такій письмовій вимозі.

Подання Платформою вимоги щодо виконання частини Боргового Зобов`язання не позбавляє Платформу права подати вимогу щодо погашення іншої частини Боргових Зобов`язань.

08.04.2019 позивач направив на адресу відповідача вимогу про сплату заборгованості за публічним договором та заявою про приєднання №26/02/2018/167 від 26.02.2010. що встановлена рішенням суду у справі у справі №910/13937/18.

Оскільки факт наявності заборгованості ТОВ "ТК Оскар" перед позивачем встановлений рішенням Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 у справі №910/13937/18, рішення суду не виконане, відповідач виступає поручителем ТОВ "ТК Оскар" перед ТОВ "Тревел Пойнт" та несе солідарну відповідальність за невиконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Оскар", позивач звернувся до суду з даним позовом (у редакції заяви від 09.09.2019 про зміну предмету позову, прийнятої судом 17.09.2019) про стягнення з ОСОБА_1 основної суми заборгованість в сумі 415550,62 грн, пені у сумі 78272,67 грн, інфляційних втрати 617,12 грн, 3% річних у сумі 7033,37 грн солідарно з Товариством з обмеженою відповідальністю "ТК Оскар", з урахуванням рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2018, у справі №910/13937/18, яке набрало законної сили 03.01.2019.

При цьому суд вважає за потрібне зауважити, що ОСОБА_1 як фізична особа може бути відповідачем по даній справі, яка розглядається за правилами господарського судочинства, виходячи зі змісту п.1 ч.1 ст.20 ГПК України та правового висновку, зробленого в п.63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 р. по справі № 415/2542/15-ц.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Як встановлено судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тревел Пойнт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТК Оскар" підписано Заяву про приєднання №26/02/2018/167 від 26.02.2010 до публічного договору, на підставі яких позивач доручив Товариству з обмеженою відповідальністю "ТК Оскар" здійснювати бронювання та оформлення послуг на умовах та в порядку, визначених договором шляхом використання технічної можливості, а ТОВ "ТК Оскар" зобов`язувалося оплатити використання технічної можливості.

Частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 у справі №910/13937/18, позов Товариство з обмеженою відповідальністю "Тревел Пойнт" задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Оскар" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Пойнт" заборгованість в сумі 415550,62 грн, 78272,67 грн - пені, 617,12 грн - інфляційних втрат, 7033,37 грн - 3% річних та витрати по сплаті судового збору в сумі 7522,11 грн; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вказаним рішенням встановлено неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ТК Оскар" зобов`язання за публічним договором (заяви про приєднання №26/02/2018/167 від 26.02.2010 до публічного договору) в частині оплати за надані Товариством з обмеженою відповідальністю "Тревел Пойнт" послуги, у зв`язку із чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 415550,62 грн.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ.

Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акту.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007).

Преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також рішеннями Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України" та від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення Суду у справах Христов проти України, no. 24465/04, від 19.02.2009, Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008).

Отже, факти встановлені рішенням суду по справі №910/13937/18 щодо наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Оскар" зобов`язання сплатити позивачу заборгованість у сумі 415550,62 грн, а також нарахованих у зв`язку із простроченням грошового зобов`язання 78272,67 грн - пені, 617,12 грн - інфляційних втрат та 7033,37 грн - 3% річних, повторного доведення не потребують.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як підтверджено матеріалами справи 29.01.2020 приватним виконавцем Коноваловим Олександром Сергійовичем відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 у справі №910/13937/18.

Станом на час прийняття рішення у цій справі докази щодо виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 у справі №910/13937/18 у суду відсутні.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Як встановлено судом вище, виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ТК Оскар" зобов`язань за договором було забезпечене договором поруки № 15/08-18 від 15.08.2018, укладеним з ОСОБА_1 (поручитель).

Згідно з ч.1, 2 ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частиною 1 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно із ч.2 ст.554 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України).

Порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.

Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Аналізуючи норми чинного законодавства та договору, суд зазначає, що суть солідарного обов`язку полягає в тому, що кредитор має право вимагати виконання зобов`язання як від боржника, так від поручителя.

Враховуючи, що порука є особливим забезпечувальним зобов`язанням поручитель несе відповідальність як за основним (у даному випадку публічним договором та заяви про приєднання №26/02/2018/167 від 26.02.2010 до публічного договору) та і за забезпечувальним (договір поруки) зобов`язаннями. При цьому строки виконання зобов`язання визначені основним договором, а тому факт порушення таких строків є підставою для виконання зобов`язань поручителем.

Відповідно до пункту 5.1. договору поруки, позивач вимагає від поручителя як солідарного боржника виконувати боргові зобов`язання в порядку та строки, передбачені цим договором поруки та/або публічним договором і заявою.

Згідно із п.4.2.1., 4.2.2. договору поруки поручитель зобов`язаний забезпечити належне виконання боргових зобов`язань, виконати свої зобов`язання за цим договором поруки. Поручитель зобов`язаний протягом строку дії цього договору поруки підтримувати чинність всіх заяв та гарантій , які надані поручителем згідно із цим договором.

Договір поруки набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання боргових зобов`язань та виконання зобов`язань за цим договором поруки. Порука за цим договором припиняється після спливу 3 (трьох) років з настання кінцевої дати виконання боргових зобов`язань, але не пізніше повного виконання боргових зобов`язань за цим договором поруки (п.6.1., 6.2. договору поруки).

Враховуючи умови договору поруки, наведені вище приписи законодавства та встановлені у справі обставини, у поручителя (відповідача) виник солідарний обов`язок сплатити заборгованість за публічним договором та заяви про приєднання №26/02/2018/167 від 26.02.2010 до публічного договору у сумі 415550,62 грн, а також нарахованих у зв`язку із простроченням грошового зобов`язання 78272,67 грн - пені, 617,12 грн - інфляційних втрат та 7033,37 грн - 3% річних.

Разом з тим обставин щодо припинення поруки відповідача судом не встановлено.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, відповідачем належними доказами не спростовано.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вище наведене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 як солідарного боржника за договором поруки №15/08-18 від 15.08.2018 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Пойнт" заборгованості в сумі 415550,62 грн, пені у сумі 78272,67 грн, інфляційних втрат 617,12 грн, 3% річних у сумі 7033,37 грн.

При цьому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості "солідарно з Товариством з обмеженою відповідальністю "ТК Оскар"", оскільки заборгованість стягнута з останнього рішенням суду №910/13937/18 та у даній справі підлягає стягненню з ОСОБА_1 як солідарного боржника.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129-130, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстрацій номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) як солідарного боржника за договором поруки №15/08-18 від 15.08.2018 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Пойнт" (01032, м.Київ, ВУЛИЦЯ САКСАГАНСЬКОГО, будинок 120, офіс 602; ідентифікаційний код 39166846) заборгованість в сумі 415550,62 грн, пеню у сумі 78272,67 грн, інфляційні втрати 617,12 грн, 3% річних у сумі 7033,37 грн з урахуванням рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2018, у справі №910/13937/18, яке набрало законної сили 03.01.2019.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстрацій номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Пойнт" (01032, м.Київ, ВУЛИЦЯ САКСАГАНСЬКОГО, будинок 120, офіс 602; ідентифікаційний код 39166846) витрати по сплаті судового збору в сумі 7522,11 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 21.12.2020.

Суддя С.О. Турчин