ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=====================================================================
УХВАЛА

21 грудня 2020 року Справа № 915/178/18

м. Миколаїв

Кредитори:

1) Головне управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001).

2) Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Миколаївській області (пр. Центральний, 93, м. Миколаїв, 54017).

3) Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020).

Банкрут: Товариство з додатковою відповідальністю "Миколаївське підприємство "Ера" (вул. Артилерійська, 18, м. Миколаїв, 54030).

Ліквідатор: арбітражний керуючий Сашин О.А. (а/с №194, м. Миколаїв, 54001).

Суддя Давченко Т.М.

без виклику сторін

суть спору: банкрутство Товариства з додатковою відповідальністю "Миколаївське підприємство "Ера"

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа № 915/178/18 про банкрутство Товариства з додатковою відповідальністю (ТДВ) "Миколаївське підприємство "Ера"; постановою від 23.07.2018 визнано товариство банкрутом та відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Сашина О.А.

30.11.2020 до суду від ліквідатора надійшло клопотання (вих. № 02-01/88/17 від 28.11.2020) про витребування у приватного нотаріуса Ласурії Світлани Анатоліївни (свідоцтво 6463; адреса: вул. Фалеевська 1, м. Миколаїв 54001) належним чином завірених копій:

1) Договору купівлі - продажу № 1116, від 27.06.2014;

2) Договору купівлі- продажу № 1533, від 02.10.2014;

3) Договору купівлі - продажу № 1642, від 16.10.2014;

4) Договору купівлі - продажу № 1644, від 16.10.2014;

5) Технічної документації до відчужених об`єктів нерухомості:

- с. Коблеве Березанського району Миколаївської області, проспект Курортний 50-б;

- м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграда 2-в;

- м. Миколаєві, вулиця Індустріальна 7;

6) інших документів, на підставі яких здійснювалася реєстрація права власності (протоколи рішення засновників, оцінка майнових комплексів, платіжні документи та інше).

Дослідивши матеріали справи та клопотання ліквідатора про витребування доказів, суд вважає доцільним його задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Статтею 61 Кодексу України з процедур банкрутства визначено повноваження ліквідатора, зокрема, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, як приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб та здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.

Тобто, у ліквідаційній процедурі дії ліквідатора мають бути направленні на формування ліквідаційної маси та максимальне задоволення вимог кредиторів. При цьому ліквідатор зобов`язаний вжити всіх заходів спрямованих на виявлення та повернення активів боржника. Обов`язок ліквідатора у здійсненні всієї повноти дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника передбачений у ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства.

Із клопотання ліквідатора вбачається, що йому стало відомо, що:

1) 16.10.2014 між банкрутом - Товариством з додатковою відповідальністю «Миколаївське підприємство «Ера» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївська Ера» () укладено договір купівлі-продажу, зареєстрований за №1644, відповідно до якого банкрут продав об`єкт нерухомості що знаходиться в с. Коблеве Березанського району Миколаївської області;

2) 02.10.2014 між банкрутом - Товариством з додатковою відповідальністю «Миколаївське підприємство «Ера» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївський водно-спортивний клуб» () укладено договір купівлі-продажу №1533, відповідно до якого банкрут продав об`єкт нерухомості що знаходиться в м. Миколаєві, проспект Героїв Сталінграда 2-в;

3) 27.06.2014 банкрутом - Товариством з додатковою відповідальністю «Миколаївське підприємство «Ера» укладено договір купівлі-продажу №1116, відповідно до якого банкрут продав частину об`єкта нерухомості що знаходиться в м. Миколаєві, вулиця Індустріальна 7;

4) 16.10.2014 банкрутом - Товариством з додатковою відповідальністю «Миколаївське підприємство «Ера» укладено договір купівлі-продажу №1642, відповідно до якого банкрут продав частину об`єкта нерухомості що знаходиться в м. Миколаєві, вулиця Індустріальна 7.

Вказані договори були посвідчені приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ласурією Світланою Анатоліївною (свідоцтво 6463 вул. Фалеєвська 1, м. Миколаїв 54001).

З метою встановлення законності відчуження майна боржника, ліквідатор звернувся до приватного нотаріуса Ласурії Світлани Анатоліївни (свідоцтво 6463, вул. Фалеевська І, м. Миколаїв 54001) з запитами від 19.10.2020, від 20.11.2020, 23.11.2020 із запитом щодо надання копій договорів купівлі - продажу та усіх долучених до цих правочинів документів, зазначивши, що відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий має право «...запитувати і отримувати документи або їх копії...».

Однак, приватний нотаріус Ласурія С.А. відмовила ліквідатору в наданні запитуваної інформації, оскільки майно, зазначене у запитах, з моменту реєстрації вказаних договорів боржнику не належить (відповідь № 74/01-16 від 25.11.2020, № 72/01-16 від 23.11.2020, № 70/01-16 від 23.11.2020). Також нотаріус посилається на обов`язок дотримуватись нотаріальної таємниці.

З урахуванням відмови приватного нотаріуса Ласурії С.А. надати запитувані документи, отримати необхідну інформацію арбітражному керуючому самостійно не вдалося.

У даному випадку, докази, що витребовуються можуть підтвердити/спростувати законність відчуження майна боржника - Товариства з додатковою відповідальністю «Миколаївське підприємство «Ера». Факт незаконного відчуження майна (або недотримання встановленого порядку відчуження) може мати наслідком зміни майнового стану боржника, що значно вплине на процедуру ліквідації банкрута та на інтереси кредиторів у справі.

При цьому суд зауважує, що доказом повноважень ліквідатора - арбітражного керуючого Сашина О.А. є саме ухвала суду, що набрала законної сили та є обов`язковою до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право: запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за їхньою згодою; отримувати інформацію з державних реєстрів.

Відповідно до ч. 8 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства під час виконання повноважень арбітражний керуючий має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, що міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами, за визначенням частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2, 4 статті 81 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Судом враховано, що згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами частини 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Враховуючи вищезазначене, задля забезпечення виконання ліквідатором своїх повноважень, визначених Кодексом України з процедур банкрутства, суд задовольняє клопотання ліквідатора про витребування доказів (вих. № 02-01/88/17 від 28.11.2020).

При цьому, господарський суд звертає увагу на вимоги частин 7, 8 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Статтею 232 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Відповідно до приписів ст. ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 58-67 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст. ст. 12, 74, 81, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити клопотання ліквідатора Товариства з додатковою відповідальністю «Миколаївське підприємство «Ера» Сашина О.А. № 02-01/88/17 від 28.11.2020.

2. Зобов`язати приватного нотаріуса Ласурію Світлану Анатоліївну (свідоцтво 6463; адреса: вул. Фалєєвська 1, м. Миколаїв 54001) у строк до 20.01.2021 надати суду належним чином засвідчені копії наступних документів:

1) Договору купівлі - продажу № 1116, від 27.06.2014;

2) Договору купівлі- продажу № 1533, від 02.10.2014;

3) Договору купівлі - продажу № 1642, від 16.10.2014;

4) Договору купівлі - продажу № 1644, від 16.10.2014;

5) технічної документації до відчужених об`єктів нерухомості:

- с. Коблеве Березанського району Миколаївської області, проспект Курортний 50-б;

- м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграда 2-в;

- м. Миколаєві, вулиця Індустріальна 7;

6) інших документів, на підставі яких здійснювалася реєстрація права власності (протоколи рішення засновників, оцінка майнових комплексів, платіжні документи та інше).

3. Ухвала набирає законної сили 21.12.2020 та є обов`язковою для виконання.

4. Ухвалу з гербовою печаткою для виконання надіслати приватному нотаріусу Ласурії С.А. (адреса: вул. Фалєєвська 1, м. Миколаїв 54001).

5. Копію ухвали надіслати учасникам у справі про банкрутство.

Суддя Т.М.Давченко