ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 рокуСправа № 912/3323/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.,

при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №912/3323/20 від 19.10.2020

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Медична компанія "Іріс" (далі - ТОВ Медична компанія "Іріс"), код ЄДР 19094239, ж/м Сокіл, 8, оф. 69, м. Дніпро, 49126, поштова адреса: пр. Слобожанський, 3-б, м. Дніпро, 49081

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Ракути Сергія Миколайовича (далі - ФОП Ракута С.М.), РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

про розірвання договору оренди

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - адвокат Ковальов А.І., ордер серія ВА №1007723 від 12.10.2020;

від відповідача - адвокат Марченко Ю.А., ордер серія КР №94928 від 23.10.2020.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ТОВ Медичної компанії "Іріс" до ФОП Ракути С.М. про розірвання договору найму (оренди) нежитлового приміщення, укладений між фізичною особою - підприємцем Ракутою Сергієм Миколайовичем та товариством з обмеженою відповідальністю Медична компанія "ІРІС" 02 січня 2020 року, у зв`язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися в момент укладення договору. Також позивач просить стягнути судові витрати, які складаються з судового збору 2102 грн та 16000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на введення на території України карантину постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" з 12.03.2020, дія якого неодноразово продовжувалась рішеннями Кабінету Міністрів України. Вказане, на думку позивача, є істотною зміною обставин, що є підставою для дострокового розірвання договору оренди, укладеного між сторонами.

Ухвалою від 19.10.2020 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/3323/20. Справу №912/3323/20 постановив розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 17.11.2020 - 10:30.

30.10.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Також відповідачем зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на сплату гонорару адвокату за надання професійної правничої допомоги в розмірі 30 000 грн.

У підготовчому засіданні 17.11.2020 оголошено перерву до 03.12.2020 - 15:30.

Ухвалою від 03.12.2020 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу №912/2336/20 до судового розгляду по суті на 14.12.2020 - 15:30 год.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини сторін.

02.01.2020 між ФОП Ракутою С.М. (далі - Орендодавець) та ТОВ Медична компанія Іріс (далі - Орендар) укладено договір найму (оренди) нежитлового приміщення (далі -Договір).

За умовами п. 1.1 Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в найм (оренду) нежитлове приміщення загальною площею 58,3 м2, що знаходиться за адресою: Кіровоградська області, місто Олександрія, вулиця Козацька, будинок 47.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що метою оренди є використання приміщення для розміщення аптечного закладу.

Відповідно до п. 4.1 Договору плата за користування приміщенням (орендна плата) становить 16000 грн на місяць з урахуванням усіх податків.

Орендна плата починає нараховуватись з 15 дня після підписання акту приймання-передачі об`єкта оренди (п. 4.2 Договору) та вносить у наступному порядку: а) протягом 3-х днів після підписання Договору Орендар сплачує Орендодавцю авансом орендну плату за перший місяць оренди в розмірі згідно фактичної кількості днів оренди в цьому місяці; б) протягом 15 днів після підписання акту приймання-передачі Орендар сплачує Орендодавцю авансом орендну плату за останній місяць оренди в розмірі, зазначеному у п. 4.1; в) орендна плата за другий і наступні місяці (крім останнього місяця дії Договору) сплачується помісячно авансом до 10-го числа поточного місяця. (п. 4.3 Договору)

Як встановлено п. 7.1 Договору, Договір укладено строком на 35 місяців, і діє з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення в оренду.

Згідно з п. 7.3 Договору його чинність припиняється внаслідок: закінчення строку, на який йго було укладено, або дострокового розірвання за взаємною згодою сторін.

02.01.2020 орендоване приміщення було передане Орендарю за двостороннім актом приймання-передачі.

Відповідно до ст. 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020р., постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19 було установлено з 12.03.2020 до 03.04.2020, на всій території України карантин, та заборона відвідування закладів освіти її здобувачами; проведення всіх масових заходів, у яких бере участь понад 200 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Рішеннями Кабінету Міністрів України дія карантину неодноразово продовжувалася та був запроваджений режим надзвичайної ситуації на всій території країни.

Позивач стверджує, що у зв`язку з запровадженням карантинних заходів ТОВ Медична компанія Іріс зазнало значних економічних втрат та було вимушене зменшити обсяги діяльності на 40 % по всій Україні. При цьому, діяльність аптечного пункту в орендованому у відповідача приміщення так і не була розпочата, у зв`язку з чим виникла необхідність у розірванні укладеного з ФОП Ракутою С.М. Договору.

З огляду на зазначені обставини 31 серпня 2020 року відповідачеві був надісланий лист №177, яким Орендар запропонував розірвати укладений Договір, припинивши його дію з 30 вересня 2020 року. Орендодавцеві також була запропонована до підписання додаткова угода про дострокове припинення Договору.

У відповідь ФОП Ракутою С.М. був надісланий лист-повідомлення від 02 вересня 2020 року, в якому останній висловив свою незгоду на розірвання Договору, мотивуючи це припиненням діяльності власної аптеки з метою укладення Договору та збитками у вигляді упущеної вигоди від втрати орендної плати за наступні 25 місяців оренди.

У зв`язку з викладеними обставинами позивач звернувся до суду з вимогою про розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні Договору.

При розгляді даного спору господарський суд враховує положення чинного законодавства.

Частиною 1 ст. 188 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Припинення господарських договорів оренди урегульовано ст. 291 ГК України, згідно з якою одностороння відмова від договору оренди не допускається. (ч. 1) Договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об`єкта оренди; ліквідації суб`єкта господарювання-орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди. (ч. 2) Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу. (ч. 3) Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України. (ч. 4)

Згідно зі ст.784 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) "Розірвання договору найму на вимогу наймача" наймач має право вимагати розірвання договору найму, якщо: 1) наймодавець передав у користування річ, якість якої не відповідає умовам договору та призначенню речі; 2) наймодавець не виконує свого обов`язку щодо проведення капітального ремонту речі.

Відповідач у відзиві на позов стверджує, що згоду на розірвання спірного договору оренди не надавав й жодної із зазначених вище прямо передбачених законодавством підстав для припинення договору оренди шляхом його розірвання на вимогу наймача не існує.

Мотивуючи вимоги, позивач зазначив, що у зв`язку із запровадженням державою карантинних заходів він зазнав значних економічних втрат та був змушений зменшити обсяги діяльності на 40 % по всій Україні. При цьому, діяльність аптечного пункту в орендованому у відповідача приміщенні так і не розпочав, тому виникла необхідність у розірванні договору оренди приміщення. Також вказав, що у момент укладення договору сторони не могли передбачити спалаху коронавірусної інфекції на території України, її масштабів та наслідків, зокрема, введення карантинних обмежень та пов`язаних з цим заборон на всіх рівнях. Стверджує, що такі обставини стали чинниками істотного спаду економіки в цілому, та аптечної діяльності зокрема.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Всупереч такій процесуальній нормі, позивач не надав доказів на підтвердження зазначених ним обставин.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності ТОВ Медична компанія "Іріс" є 47.73. роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах (а.с. 7, дата виписки - 30.04.2020). Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України видами діяльності позивача за КВЕД-2010 є: 47.73 Роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах (основний); 46.46 Оптова торгівля фармацевтичними товарами; 47.74 Роздрібна торгівля медичними й ортопедичними товарами в спеціалізованих магазинах; 47.75 Роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними приналежностями в спеціалізованих магазинах; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки (а.с. 8, дата надання відомостей 29.04.2020).

Господарський суд не заперечує тверджень позивача, що введені у державі карантинні заходи дійсно негативно впливають на певні сектори економіки, проте позивачем не наведено доказів такого впливу на сектор аптечної торгівлі.

Згідно з даними провідного спеціалізованого онлайн-видання України для фахівців в області фармації та медицини https://www.apteka.ua/ фармакологічний ринок України протягом 2020 року демонструє постійну позитивну динаміку розвитку в грошовому вираженні порівняно з аналогічними періодами минулого року. (а.с. 42-59)

Як на підставу для розірвання договору оренди позивач посилається також на п.6.1.-6.3. Договору, якими обумовлена відповідальність сторін за невиконання зобов`язань та право розірвати договір у разі настання обставин непереборної сили (форс-мажору).

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19) від 17.03.2020 №530-ІХ внесено зміни до Закону України Про торгово-промислові палати в Україні, зокрема до ч. 2 ст. 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні, відповідно до якої форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Про торгово-промислові палати в Україні Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Тобто, одне лише передбачене законом віднесення введеного карантину до форс-мажорних обставин не свідчить про існування форс-мажору у конкретних правовідносинах сторін, де така обставина може стати форс-мажорною лише у випадку, якщо особа доведе, що конкретний обмежувальний захід, запроваджений в рамках карантину (надзвичайного стану, надзвичайної ситуації тощо), унеможливлює виконання конкретного договору.

Щоб засвідчити форс-мажорні обставини, особі необхідно звернутися до Торгово-промислової палати, а для того, щоб отримати сертифікат про форс-мажорні обставини, потрібно довести причинно-наслідковий зв`язок між зобов`язаннями, які сторона не може виконати, та обставинами (їхнім результатом), на які сторона посилається, як на підставу неможливості виконати зобов`язання.

Обов`язок доказування настання форс-мажорних обставин покладено на заявника, який несе відповідальність за повне та належне оформлення заяви, достовірність викладених фактів, наданих документів, відомостей та доказів. І вже за результатами розгляду таких документів Торгово-промислова палата видає сертифікат про форс-мажорні обставини.

Всупереч викладеному, позивачем належний да допустимий доказ наявності форс-мажору у спірних правовідносинах (відповідний сертифікат Торгово-промислової палати) не надано.

Також позивач посилається на ст. 652 ЦК України, яка передбачає випадки зміни або розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин.

Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином, закон пов`язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 Цивільного кодексу України, при істотній зміні обставин. Відсутність хоча б однієї з умов тягне за собою відмову у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю таких позовних вимог.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №910/12154/16, від 17.04.2018 у справі № 927/763/17, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.12.2019 у справі №910/5573/19 (п. 5.9.).

У постанові Верховного Суду України від 20.02.2012 року, наведено правову позицію у подібних правовідносинах, від якої не відступав Верховний Суд, та яка зводиться до того, що настання світової фінансової кризи не є істотною зміною обставин, якими сторони договору керувалися при його укладенні, оскільки економічна криза носить загальний характер та стосується обох договірних сторін, відтак, це саме по собі не може бути підставою для зміни або розірвання договору в судовому порядку, суди касаційної інстанції висловлювали в цілій низці рішень на які як на приклади неоднакового застосування ними однієї і тієї самої норми матеріального права посилається у своїй заяві ТОВ "Ласка Лізинг". Зокрема, таку правову позицію Вищий господарський суд України висловив в постановах від 18 листопада та 2 грудня 2009 року, 20 січня та 17 лютого 2010 року, Судова колегія у цивільних справах Верховного Суду України як суд касаційної інстанції в рішенні від 22 вересня 2010 року.

Введені державою карантинні заходи також стосуються обох сторін договору оренди, тому у даному разі немає підстав вважати, що внаслідок введення таких карантинних заходів сталася істотна зміна обставин, якими сторони договору керувалися при його укладенні.

Підсумовуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ Медична компанія "Іріс" до ФОП Ракути С.М. про розірвання договору оренди.

Судовий збір відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Представником відповідача у судовому засідання подано заяву в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України, у якій повідомляється, що розмір судових витрат та докази будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 221 ГПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 5. ч. 6 ст. 238 ГПК України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення.

На підставі вказаних процесуальних норм господарський суд призначає таке судове засідання.

Керуючись ст. 73-74, 76-77, 123, 129, 221, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судове засідання для вирішення питання про судові витрати призначити на 15:00 - 29.12.2020.

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Кіровоградської області за адресою: 25022, м. Кропивницький, вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, в залі суд. засідань №206, тел. 0(522)32-05-11.

Зобов`язати відповідача до 24.12.2020 подати суду докази щодо розміру понесених ним судових витрат з доказами їх направлення позивачу.

Явка учасників справи в засідання суду необов`язкова.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники рішення направити сторонам.

Повне рішення складено 17.12.2020.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.