СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"21" грудня 2020 р. Справа № 39/83

Суддя Пуль О.А.,

розглянувши апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вх.№3464Д/2) на ухвалу господарського суду Донецької області від 16.11.2020 у справі №39/83 (повний текст ухвали складено та підписано 23.11.2020 суддею Паляниця Ю.О. у приміщенні господарського суду Донецької області)

за результатами розгляду скарги (№09-6/1545 від 03.11.2020) Публічного акціонерного товариства "Акціонерний промислово-інвестиційний банк" на бездіяльність керівника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м.Київ,

до Публічного акціонерного товариства "Донбасшахтобуд", м.Макіївка Донецької області,

про стягнення 4902963,01 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 16.11.2020 у справі №39/83 скаргу (№09-6/1545 від 03.11.2020) Публічного акціонерного товариства "Акціонерний промислово-інвестиційний банк" задоволено. Визнано незаконною бездіяльність керівника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у межах ВП №53289537 щодо не подачі до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів - Державної казначейської служби України, документів та відомостей, що необхідні для перерахування Публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" коштів відповідно до наказу господарського суду Донецької області від 26.07.2010 у справі №39/83. Зобов`язано керівника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) подати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів - Державної казначейської служби України, документи та відомості, необхідні для перерахування Публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" коштів відповідно до наказу господарського суду Донецької області від 26.07.2010 у справі №39/83.

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з ухвалою не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 16.11.2020 у справі №39/83, прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» №09-6/1545 від 03.11.2020 відмовити у повному обсязі. Судові витрати покласти на ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк».

Одночасно з апеляційною скаргою заявник просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду, в обґрунтування клопотання зазначає, що повний текст оскаржуваної ухвали складено 23.11.2020 та отримано засобами зв`язку 27.11.2020, що підтверджується відтиском вхідного штемпеля Відділу ВДВС на копії ухвали суду, а тому відповідно до норм ст.256 Господарського процесуального кодексу України є підстави для поновлення строку на апеляційне оскарженої ухвали господарського суду.

Також апелянт просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до десяти днів.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Згідно з пункту 2 частини 3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Розмір та порядок оплати судового збору за подання апеляційної скарги визначено Законом України "Про судовий збір".

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що, ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В обґрунтування клопотання про надання відстрочки сплати судового збору заявник посилається на те, що Державна виконавча служба є бюджетною установою, яка фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, розрахунково-касове обслуговування якої відповідно до Бюджетного кодексу України здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань. З метою запобігання пропущення строків на оскарження ухвали суду, просить надати відстрочку на сплату судового збору строком до десяти днів.

Посилання апелянта на зазначені обставини як на підставу для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору суд вважає неправомірними, оскільки перелік, наведений у статті 8 Закону України "Про судовий збір", зокрема, і щодо підстав відстрочення, є вичерпним.

Під час розгляду клопотання апелянта суд також враховує позицію, викладену у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини положення пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення суду від 28.10.1998 року у справі "Ейрі проти Ірландії", серія А, N 32, п. 25 - 26). Суд також враховує, що право на доступ до суду не є абсолютним, а вимога процесуального закону про сплату судового збору не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Підсумовуючи вищенаведене, у задоволенні клопотання про відстрочення від сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги з викладених скаржником мотивів слід відмовити.

Суд дійшов висновку, що заявником апеляційної скарги не виконано вимоги пункту 2 частини 3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду апеляційних скарг на ухвали суду ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020" прожитковий мінімум з 1 січня 2020 року для працездатних осіб становить 2102,00 гривні.

Таким чином, за подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 16.11.2020 судовий збір повинен бути сплачений у розмірі 2102,00 грн.

Відповідно до частини 2 ст.260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Статтею 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно частини 2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З метою усунення недоліків апеляційної скарги заявнику необхідно надати суду докази сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Керуючись ст.174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач;-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України залишити без руху.

Встановити заявнику апеляційної скарги десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач О.А. Пуль