ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"14" грудня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2929/20

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

При секретарі судового засідання Прижбило О.В.,

розглядаючи справу №916/2929/20

за позовом Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (селище міського типу Козин, вулиця Рудиківська, будинок 49, Обухівський район, Київська область, 08711, )

в особі Трипільської теплової електричної станції Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (вулиця Промислова, будинок 1, місто Українка, Обухівський район, Київська область, 08720, код ЄДРПОУ ВП 00131334)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Синтез Ойл" (вулиця Північна, будинок 2, місто Чорноморськ, Одеська область, 68000, )

про стягнення 88843,92 грн.

Представники сторін:

Від позивача: Желінська Т.М.;

Від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Центренерго" в особі Трипільської теплової електричної станції Публічного акціонерного товариства "Центренерго" звернувся до господарського суду Одеської області із позовом до Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Синтез Ойл" про стягнення 88843,92 грн. заборгованості, з яких 82223,41 грн. основного боргу, 2522,93 грн. інфляційного збільшення боргу, 1387,19 грн. відсотків річних, 2710,39 грн. пені.

Ухвалою від 15.10.2020 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 16.11.2020.

16.11.2020 представники сторін у судове засідання не з`явились, судом відкладено розгляд справи на 14.12.2020.

14.12.2020 у судове засідання з`явилась представник позивача, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В обґрунтування вимог позивач посилається на укладення договору №19/5 від 30.09.2019 про надання послуг зі зберігання вугілля. Вказує, що відповідачеві було надано послуги на загальну суму 82223,41 грн., що підтверджується відповідними актами. Просить стягнути вартість послуг, а також пеню у розмірі 2710,39 грн., 2522,93 грн. інфляційних втрат, 1387,19 грн річних.

Відповідач у судові засідання не з`явився, правом на подання відзиву не скористався. Про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчать відмітки про вручення поштових відправлень на рекомендованих повідомленнях, які містяться у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

30.09.2019 між Публічним акціонерним товариством «Центренерго» (далі - позивач, зберігач) та Приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями «Синтез Ойл» (далі - відповідач, поклажодавець) укладено Договір зберігання №19/5 (далі - Договір), відповідно до п.1.1. якого Поклажодавець передає Зберігачу вугільну продукцію (надалі іменується майно або вугілля) в кількості, асортименті, з якісними характеристиками та в порядку і на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п.1.2. Договору Зберігач приймає на зберігання вугільну продукцію відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п.6.1. Договору ціна зберігання Майна за цим Договором становить 0,03 грн. з ПДВ за 1 тонну вугілля протягом доби згідно Калькуляції (Додаток №1 до Договору). Вартість ПДВ нараховується на загальну вартість зберігання вугілля. Оплата відбувається протягом 30 днів з дати отримання Поклажодавцем рахунків Зберігача, виставлених на підставі підписаних Сторонами актів приймання наданих послуг.

Пунктом 9.1. Договору визначено, що він вважається укладеним і набирає чинності з дати підписання і діє до 31.12.2019.

Додатковою угодою №1 від 27.12.2019 сторонами було продовжено термін дії договору до 31.03.2020.

Позивачем було надано послуги зі зберігання на загальну суму 82223,41 грн., що підтверджується наступними актами про надання послуг:

- Акт №1 про надання послуг зі зберігання вугілля від 30.11.2019 на суму 8274,04 грн. (а.с.18);

- Акт №2 про надання послуг зі зберігання вугілля від 31.12.2019 на суму 44931,32 грн. (а.с.19);

- Акт №3 про надання послуг зі зберігання вугілля від 31.01.2020 на суму 17871,29 грн. (а.с.20);

- Акт №4 про надання послуг зі зберігання вугілля від 28.02.2020 на суму 11146,76 грн. (а.с.21).

Зазначені акти підписані сторонами та не містять зауважень. В кожному акті міститься відмітка про те, що акт є підставою для розрахунку.

Рахунок по оплаті послуг №126/3 від 30.11.2019 (а.с.24) згідно з Актом №1 було направлено електронною поштою 13.12.2019. Зазначене підтверджується скрін-шотом програми електронної пошти (а.с.22).

Рахунок по оплаті послуг №173/3 від 31.12.2019 (а.с.25) згідно з Актом №2 було направлено електронною поштою 15.01.2020. Зазначене підтверджується скрін-шотом програми електронної пошти (а.с.22).

Рахунок по оплаті послуг №138/3 від 31.01.2020 (а.с.26) за Актом №3 направлявся службою доставки «Нова Пошта», дата отримання зазначена у накладній 5585 (а.с.16) - 08.02.2020.

Рахунок по оплаті послуг №139/3 від 28.02.2020 (а.с.27) за Актом №4 направлявся також службою доставки «Нова Пошта», дата отримання зазначена у накладній 7549 (а.с.17) - 03.03.2020.

Зазначені обставини не спростовані відповідачем, більше того, факт підписання актів про надання послуг свідчить про обізнаність із обов`язком оплати наданих Зберігачем послуг.

Докази оплати наданих послуг у матеріалах справи відсутні, що свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором і не спростовано належними доказами.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

П.1 ст.202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 ГК України, яка регламентує, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги про стягнення основної суми заборгованості у розмірі 82223,41 грн.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 343 ГК України встановлено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.7.4. Договору при порушення термінів оплати вартості послуг зі зберігання Вугілля, обговорених у п.6.1. цього Договору, Поклажодавець сплачує Зберігачу пеню в розмірі однієї облікової ставки НБУ за кожний день прострочення оплати, виходячи з розміру несплачених сум.

Позивач просить стягнути 2710,39 грн. пені, водночас, судом здійснено власний розрахунок та встановлено, що в межах заявленого періоду нарахування здійснено помилку (початок нарахування пені за актом №1 має бути встановлений не 13.01.2020, а 14.01.2020), у зв`язку із зазначеним вище, правильним є розмір пені 384,35 грн. Також помилково розраховано пеню за актом №3, з урахуванням періоду нарахування з 12.03.2020 по 13.07.2020 правильною є сума пені у розмірі 496,97 грн., а не 502,89 грн.

Щодо нарахування пені за актами №№2 та 4, суд вказує, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, однак, у межах заявленого періоду правильними є суми 1601,53 грн. та 242,48 грн., що є більшим за нарахований позивачем розмір пені. Стосовно зазначеного, суд вказує, що відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У зв`язку із зазначеним, стягненню підлягає пеня у розмірі 2699,61 грн. (384,35 + 1587,87 + 496,97 + 230,43).

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок відсотків річних та здійснено власний розрахунок, і встановлено, що у межах заявленої суми у розмірі 1387,19 грн. стягненню підлягає 623,05 грн.

Так, за Актом №1 позивачем нараховано 364,51 грн., тоді як правильною є сума 136,69 грн. За Актом №2 нараховано 165,45 грн., правильною є сума у розмірі 624,11 грн., однак суд розглядає справу у межах заявлених вимог, тому стягненню підлягає сума у розмірі 165,45 грн.

За Актом №3 нараховано відсотків на суму 564,05 грн., тоді як правильним є нарахування 210,05 грн., а за Актом №4 стягненню підлягає 110,86 грн., а позивачем нараховано 293,18 грн.

Таким чином, обґрунтованим та таким, що підлягає стягненню є розмір відсотків річних у сумі 623,05 грн.

Щодо інфляційних втрат судом перевірено розрахунок та встановлено його неправильність, позивач просить стягнути 2522,93 грн. інфляційних втрат, тоді як правильним є розрахунок у розмірі 1502,58 грн.

Згідно з ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 11, 15, 16, 202, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 625, 626 ЦК України, ст.ст. 175, 193, 230, 343 ГК України, ст.ст. 73, 74, 75, 77, 79, 86, 91, 98, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (селище міського типу Козин, вулиця Рудиківська, будинок 49, Обухівський район, Київська область, 08711, ) в особі Трипільської теплової електричної станції Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (вулиця Промислова, будинок 1, місто Українка, Обухівський район, Київська область, 08720, код ЄДРПОУ ВП 00131334) до Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Синтез Ойл" (вулиця Північна, будинок 2, місто Чорноморськ, Одеська область, 68000, ) про стягнення 88843,92 грн., - задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Синтез Ойл" (вулиця Північна, будинок 2, місто Чорноморськ, Одеська область, 68000, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (селище міського типу Козин, вулиця Рудиківська, будинок 49, Обухівський район, Київська область, 08711, ) в особі Трипільської теплової електричної станції Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (вулиця Промислова, будинок 1, місто Українка, Обухівський район, Київська область, 08720, код ЄДРПОУ ВП 00131334) 82223,41 грн. заборгованості, 2699,61 грн. пені, 1502,58 грн. інфляційних втрат, 623,05 грн. відсотків річних, 2059,33 грн. витрат зі сплати судового збору.

3. У іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 14.12.2020р. Повний текст рішення складений та підписаний 21 грудня 2020 р.

Суддя Р.В. Волков