ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"16" грудня 2020 р. Справа№ 910/570/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Зубець Л.П.

Остапенка О.М.

Розглянувши заяву представника Акціонерного товариства «Сбербанк» адвоката Гей В.Г. про відвід судді Зубець Л.П. від розгляду справи, поданої в межах розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Сбербанк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2017

у справі № 910/570/16 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України"

до 1. Публічного акціонерного товариства "Сбербанк",

2. Публічного акціонерного товариства "Сбербанк Росії" (рос. Публичного акционерного общества "Сбербанк России"), м. Москва, Російська Федерація,

3. Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України,

4. Фізичної особи-підприємця Олєйнікова Ігоря Васильовича

про припинення порушення прав та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Отрюх Б.В., судді: Зубець Л.П., Остапенка О.М., перебуває справа №910/570/16 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Сбербанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2017, за позовом Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" до 1. Публічного акціонерного товариства "Сбербанк", 2. Публічного акціонерного товариства "Сбербанк Росії" (рос. Публичного акционерного общества "Сбербанк России"), м. Москва, Російська Федерація, 3. Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, 4. Фізичної особи-підприємця Олєйнікова Ігоря Васильовича про припинення порушення прав та зобов`язання вчинити дії.

16.12.2020 до Північного апеляційного господарського суду від представника Акціонерного товариства «Сбербанк» адвоката Гей В.Г. про відвід судді Зубець Л.П. від розгляду справи.

Обґрунтовуючи дану заяву заявник посилається на п. 4 ч. 1 ст. 35 ГПК України та зазначає, що існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Зубець Л.П.

На думку заявника, автоматизований розподіл цієї справи здійснений з порушенням спеціалізації колегії суддів. Зазначив, що з предмету розгляду даної справи вбачається, що за Загальним класифікатором спеціалізації суддів та категорії справ, дана справа відповідає кодам № 23040100.

В той же час, як стверджує заявник, відповідно до Персональної спеціалізації суддів судових палат Північного апеляційного господарського суду вбачається, що суддя Другої судового палати Зубець Л.П. не розглядає справи за кодами 23040100. Зазначене, на думку заявника, є підставою для відводу.

Розглянувши подану заяву про відвід колегія суддів зазначає наступне.

Перш за все колегія суддів зауважує, що судом не встановлено порушень при здійсненні автоматизованого розподілу апеляційної скарги Акціонерного товариства «Сбербанк» у межах справи №910/570/16.

Щодо права представника Акціонерного товариства «Сбербанк» адвоката Гей В.Г. про відвід судді Зубець Л.П., як особи яка не бере участь у даній справі в якості представника апелянта, на подачу заяви про відвід від розгляду справи колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Виходячи з приписів ст. ст. 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист, апеляційний перегляд справи здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення, ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, в даному випадку - норм ГПК України.

Згідно зі статтею 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно ч. 2 ст. 38 ГПК України з підстав зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами частини першої статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але ухвала стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження ухвали учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовою ухвалою через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому колегія враховує, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Щодо суті заяви представника Акціонерного товариства «Сбербанк» адвоката Гей В.Г. про відвід судді Зубець Л.П., суд апеляційної інстанції зазначає, що статтями 38, 42 Господарського процесуального кодексу України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких, право подавати заяви, в тому числі і про відвід судді з підстав передбачених статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України. Відвід повинен бути вмотивованим.

Законом України від 15.01.2020 №460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" (далі - Закон), зокрема, внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України.

Зазначений Закон набрав чинності 08.02.2020 року.

Статтею 35 ГПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді. Відповідно до положень ч.1 ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), серед іншого, якщо:

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) зазначено, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

За змістом статті 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до частини першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Перевіривши наведені заявником доводи, на обґрунтування заяви про відвід судді, зокрема щодо порушення порядку визначення складу суду для розгляду цієї справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Як було зазначено, заявник правовою підставою подання заяви про відвід колегії суддів представник АТ «Сбербанк» визначає пункти 4 частини першої статті 35 ГПК України, відповідно до якого суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, або є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частин 4 та 8 статті 15 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційною (автоматизованою) системою у порядку, визначеному процесуальним законом. Несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи та в розподіл справ між суддями має наслідком відповідальність, встановлену законом. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Згідно частини третьої статті 6 ГПК України визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

Поряд з цим, відповідно до підпункту 17.4 пункту 17 частини першої Розділу XI "Перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VІІІ (далі - Закон № 2147-VІІІ) зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, зокрема: до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється після приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, встановленими цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини 16 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, результати автоматизованого розподілу справи оформлюються протоколом.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів.

Частиною четвертою статті 26 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що у складі апеляційного суду можуть утворюватися судові палати з розгляду окремих категорій справ.

Рішенням зборів суддів Північного апеляційного господарського суду, затверджено персональну спеціалізацію суддів судових палат Північного апеляційного господарського суду та Персональний склад постійних колегій суддів судових палат.

Справи у спорах, що виникають із правочинів, зокрема договорів, банківської діяльності згідно з Персональною спеціалізацією суддів судових палат Північного апеляційного господарського суду віднесено до розгляду Першої та Другої судової палати.

Згідно із загальним класифікатором спеціалізації суддів та категорій справ затвердженого у додатку до класифікатору, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України № 622 від 21.12.2018 (з наступними змінами) справа №910/570/16 відноситься до категорії «Справи у спорах щодо захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності».

Водночас станом на момент здійснення визначення складу колегії в серпні 2019, кількість суддів третьої судової палати Північного апеляційного господарського суду не дозволяла сформувати колегію для розгляду справи №910/570/16, про спір щодо захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності.

Частиною 1 статті 32 ГПК України визначено, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Відповідно до частини 11 статті 32 ГПК України якщо замінити суддю, який вибув, з числа резервних суддів неможливо, - його заміна здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

Суддя, визначений на заміну вибулого судді, розглядає у складі колегії суддів усі невирішені справи, які розглядає така колегія суддів, та які у зв`язку з відсутністю вибулого судді неможливо розглянути в строки, встановлені цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Отрюха Б.В., суддів Грека Б.М., Остапенка О.М. перебувала справа № 910/570/16, розгляд якої було призначено на 06.08.2019р.

У зв`язку з перебуванням судді Остапенка О.М. у відпустці, який входив до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, здійснити розгляд справи у визначеному складі 06.08.2019 було неможливо.

Відповідно до пп. 2.3.25 п. 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, п. 5.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів від 02.10.2018 року, автоматизованою системою було здійснено заміну судді Остапенка О.М. у складі визначеної колегії для розгляду вказаної вище справи, про що сформовано протокол.

Розпорядженням керівника апарату від 05.08.2019 № 09.1-08/2543/19 було призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи №910/570/16.

Згідно із витягом з протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2019 автоматичний розподіл не відбувся. Не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Деталі наведені у звіті автоматизованого розподілу.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2019 для розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "СБЕРБАНК" сформовано наступний склад колегії суддів: Отрюх Б.В. - головуючий суддя, судді: Грек Б.М., Зубець Л.П.

Таким чином, аргументи заявника про те, що автоматизований розподіл цієї справи здійснений з порушенням спеціалізації колегії суддів, не знайшли свого підтвердження та спростовуються викладеним вище.

Крім того, розпорядженням Керівника апарату суду № 09.1-08/3968/19 від 02.10.2019 у зв`язку з перебуванням судді Грека Б.М. у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/570/16.

У відповідності до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2019 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Зубець Л.П., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сбербанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2017 у справі № 910/570/16 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Зубець Л.П., Остапенка О.М.

Частиною 4 статті 35 ГПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Апеляційний господарський суд, зауважує, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Суд зазначає, що ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Інших обставин, які викликають у нього сумніви у неупередженості або об`єктивності суддів, заявником не зазначено.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції, з урахуванням наведених обставин та вимог процесуального законодавства, дійшла до висновку про необґрунтованість заяви представника Акціонерного товариства «Сбербанк» адвоката Гей В.С. про відвід судді Зубець Л.П. від розгляду справи.

Водночас, згідно із частиною 1 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з частиною третьою статті 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що доводи, викладені в заяві про відвід є необґрунтованими, а тому дана заява відповідно до частини третьої статті 39 ГПК України підлягає передачі на авторозподіл для визначення судді для розгляду даної заяви.

Таким чином, колегія суддів, встановивши необґрунтованість заяви представника Акціонерного товариства «Сбербанк» адвоката Гей В.С. про відвід судді Зубець Л.П. від розгляду справи, дійшла висновку про необхідність передачі справи №910/570/16 для розгляду зазначеної заяви про відвід іншому судді, якого буде визначено у порядку положень ч. 1 ст. 32, ч. 3 ст. 39 ГПК України.

Керуючись статями 32, 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву представника Акціонерного товариства «Сбербанк» адвоката Гей В.С. про відвід судді Зубець Л.П. від розгляду справи визнати необґрунтованою.

2. Справу передати для визначення складу суду в порядку ч. 1 ст. 32, ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України для розгляду відводу.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Л.П. Зубець

О.М. Остапенко