РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2020Справа № 910/12233/20
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Марчука Юрія Андрійовича ( АДРЕСА_1 )
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕТСЕРВІС» (01054, місто Київ, ВУЛИЦЯ ТУРГЕНЄВСЬКА, будинок 38, корпус 2, офіс 103/2) стягнення заборгованості у розмірі 52 744 грн. 97 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Фізична особа - підприємець Марчук Юрій Андрійович (надалі також - «Позивач») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕТСЕРВІС» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 52 744 грн. 97 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором поставки №0150 від 23.03.2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2020 року позовну заяву Фізичної особи - підприємця Марчука Юрія Андрійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕТСЕРВІС» про стягнення заборгованості у розмірі 52 744 грн. 97 коп. залишено без руху.

08.09.2020 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/12233/20, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

05.10.2020 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

30.10.2020 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2020 року відповідь Фізичної особи - підприємця Марчука Юрія Андрійовича на відзив по справі №910/12233/20 повернуто Заявнику без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2020 року позовну заяву Фізичної особи - підприємця Марчука Юрія Андрійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕТСЕРВІС» про стягнення заборгованості у розмірі 52 744 грн. 97 коп. залишено без руху.

03.11.2020 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Фізичної особи - підприємця Дубовенка Володимира Миколайовича надійшли пояснення на позов.

04.11.2020 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла відповідь на відзив.

16.11.2020 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

16.11.2020 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2020 року продовжено розгляд справи №910/12233/20 за позовом Фізичної особи - підприємця Марчука Юрія Андрійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕТСЕРВІС" про стягнення заборгованості у розмірі 52 744 грн. 97 коп. у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2020 року пояснення на позов Фізичної особи - підприємця Дубовенка Володимира Миколайовича по справі №910/12233/20 повернуто Заявнику без розгляду.

25.11.2020 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли докази на виконання вимог ухвали суду.

У період з 26.11.2020 року по 11.12.2020 року суддя Чинчин О.В. перебувала на лікарняному.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 11.09.2020 року була направлена на адреси Сторін, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення 19.09.2020 року та 22.09.2020 року уповноваженим особам Сторін.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

23.03.2020 року між Фізичною особою - підприємцем Марчуком Юрієм Андрійовичем (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕТСЕРВІС» (Постачальник) було укладено Договір поставки №0150, відповідно до умов якого на умовах, викладених в розділах цього Договору, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця Продукцію, а Покупець зобов`язався своєчасно прийняти і сплатити Продукцію в порядку і на умовах, обумовлених в цьому Договорі. (а.с.174-177)

Найменування, асортимент, якість, кількість, одиниці виміру, ціна одиниці Продукції, визначаються у Рахунках-фактурах та/або у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору. (п.1.2 Договору)

У п.п.2.2, 2.3 Договору зазначено, що Покупець здійснює оплату за Продукцію на підставі Рахунку Постачальника на умовах та в строки, визначені сторонами у відповідній Специфікації. Покупець здійснює оплату за Продукцію банківським переказом на поточний рахунок Постачальника у вигляді 100% передплати.

Договір діє з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін до 31.12.2020 р. (п.3.1 Договору)

Згідно з п.4.1 Договору Постачальник здійснює поставку Продукції у термін 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання від Покупця 100% передплати.

У п.4.2 Договору зазначено, що Постачальник здійснює поставку Продукції на умовах доставки на склад покупця, або Покупець здійснює доставку самостійно особистим транспортом зі складу Постачальника.

Відповідно до п.4.3 Договору датою поставки Продукції вважається дата вказана у видатковій накладній.

Згідно з п.п.5.1, 5.2 Договору Покупець здійснює приймання Продукції по кількості в порядку, передбаченому Інструкцією "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості", затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 p. № П-6, із змінами і доповненнями. Покупець здійснює приймання Продукції за якістю в порядку, передбаченому Інструкцією "Про порядок приймання Продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю", затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966p. № П-7, із змінами і доповненнями.

Відповідно до п.5.4 Договору у разі виявлення Покупцем недоліків в Продукції, що поставляється відповідно до цього Договору, виклик представника Постачальника і його явка для участі в перевірці якості є обов`язковими. Покупець направляє письмовий виклик та направляє його Постачальнику зручним способом протягом 24 годин. Постачальник зобов`язаний протягом 2 (двох) робочих днів після отримання письмового повідомлення про виклик представника направити Покупцеві повідомлення про прибуття свого уповноваженого представника для участі в двосторонньому прийманні Продукції та/або складання двостороннього акту приймання. Повідомлення спрямовуються Сторонами по факсимільному або телеграфному зв`язку.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що у разі порушення терміну постачання Продукції з вини Постачальника, останній сплачує Покупцеві пеню у розмірі 0,1 % від вартості не поставленої у визначений строк Продукції за кожен день прострочення, якщо інше не встановлено Специфікацією.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки №0150 від 23.03.2020 року Фізична особа - підприємець Марчук Юрій Андрійович перерахував на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕТСЕРВІС» грошові кошти у загальному розмірі 149 939 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням б/н від 23.03.2020 р. на суму 50 000 грн. 00 коп., квитанцією №12 від 27.03.2020 р. на суму 99 939 грн. 00 коп. із зазначенням призначення платежу: «за металопрофіль зг рах 1132 від 20.03.2020» (а.с.14-15)

Крім того, на виконання умов Договору поставки №0150 від 23.03.2020 року Відповідач поставив, а Позивач в свою чергу прийняв товар на загальну суму в розмірі149 939 грн. 00 коп., що підтверджується видатковими накладними №108 від 31.03.2020 року на суму 50 000 грн. 00 коп., №109 від 31.03.2020 року на суму 50 009 грн. 00 коп., №110 від 31.03.2020 року на суму 49 930 грн. 00 коп., товарно - транспортною накладною №Р108 від 31.03.2020 року на загальну суму в розмірі 149 939 грн. 00 коп. (а.с.111-114)

01.04.2020 року Фізичною особою - підприємцем Марчуком Юрієм Андрійовичем було складено Акт про нестачу поставленого металопрофілю, за яким при прийманні товару згідно з Договором поставки №0150 від 23.03.2020 року, укладеного між Фізичною особою - підприємцем Марчуком Юрієм Андрійовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕТСЕРВІС» було виявлено нестачу товару, а саме: згідно з актом - допуском №70 від 24.03.2020 р. та видатковою накладною №110 від 31.03.2020 р. нестача профнастилу 0,5 ПК15 RAL 9006 становить 37 шт. (по 4 м), сума даної продукції - 21645 грн.; згідно з актом - допуском №69 від 24.03.2020 р. та видатковою накладною №109 від 31.03.2020 р. нестача профнастилу 0,5 ПК15 RAL 9006 становить 34 шт. (по 5 м), сума даної продукції - 24905 грн. Вказаний Акт складений за участю Позивача, прораба ОСОБА_2, прораба ОСОБА_1 , перевізника ФОП Дубовенка В.М. в особі водія ОСОБА_3 (а.с.16)

Позивач надіслав на адресу Відповідача запит про надання копії договору поставки, рахунку, доказів виконання послуг за договором, що підтверджується копією фіскального чеку від 02.06.2020 р. (а.с.17-19) У відповідь на який Відповідач листом №2506-07 від 25.06.2020 року повідомив, що протягом встановленого договором терміну від Позивача не надійшло письмового повідомлення про виклик представника Відповідача, а тому товар отримано у повному обсязі. (а.с.26-28)

21.07.2020 року Позивач надіслав на адресу Відповідача лист з вимогою повернути грошові кошти у розмірі 46550 грн. 00 коп., що підтверджується копією фіскального чеку від 21.07.2020 р. (а.с.20-21)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання з поставки товару, про що складено Акт про нестачу поставленого метало профілю від 01.04.2020 р., та не повернув суму попередньої оплати за Договором поставки у розмірі 46 550 грн. 00 коп. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Фізичною особою - підприємцем Марчуком Юрієм Андрійовичем становить 46 550 грн. 00 коп. Крім того, в результаті неналежного виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕТСЕРВІС» пеню у розмірі 5 725 грн. 65 коп., 3% річних у розмірі 469 грн. 32 коп. та інфляційні у розмірі 372 грн. 40 коп.

Заперечуючи проти позову, Відповідач зазначає, що відповідно до умов договору він належним чином виконав свої зобов`язання, а Акт про нестачу поставленого металопрофілю від 01.04.2020 р. не є належним доказом на підтвердження факту нестачі товару.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Марчука Юрія Андрійовича не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору поставки №0150 від 23.03.2020 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки №0150 від 23.03.2020 року Фізична особа - підприємець Марчук Юрій Андрійович перерахував на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕТСЕРВІС» грошові кошти у загальному розмірі 149 939 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням б/н від 23.03.2020 р. на суму 50 000 грн. 00 коп., квитанцією №12 від 27.03.2020 р. на суму 99 939 грн. 00 коп. із зазначенням призначення платежу: «за металопрофіль зг рах 1132 від 20.03.2020» (а.с.14-15)

Згідно з п.4.1 Договору Постачальник здійснює поставку Продукції у термін 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання від Покупця 100% передплати.

У п.4.2 Договору зазначено, що Постачальник здійснює поставку Продукції на умовах доставки на склад покупця, або Покупець здійснює доставку самостійно особистим транспортом зі складу Постачальника.

Відповідно до п.4.3 Договору датою поставки Продукції вважається дата вказана у видатковій накладній.

Так, на виконання умов Договору поставки №0150 від 23.03.2020 року Відповідач поставив, а Позивач в свою чергу прийняв товар на загальну суму в розмірі149 939 грн. 00 коп., що підтверджується видатковими накладними №108 від 31.03.2020 року на суму 50 000 грн. 00 коп., №109 від 31.03.2020 року на суму 50 009 грн. 00 коп., №110 від 31.03.2020 року на суму 49 930 грн. 00 коп., товарно - транспортною накладною №Р108 від 31.03.2020 року на загальну суму в розмірі 149 939 грн. 00 коп., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку. (а.с.111-114)

01.04.2020 року Фізичною особою - підприємцем Марчуком Юрієм Андрійовичем було складено Акт про нестачу поставленого металопрофілю, за яким при прийманні товару згідно з Договором поставки №0150 від 23.03.2020 року, укладеного між Фізичною особою - підприємцем Марчуком Юрієм Андрійовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕТСЕРВІС» було виявлено нестачу товару, а саме: згідно з актом - допуском №70 від 24.03.2020 р. та видатковою накладною №110 від 31.03.2020 р. нестача профнастилу 0,5 ПК15 RAL 9006 становить 37 шт. (по 4 м), сума даної продукції - 21645 грн.; згідно з актом - допуском №69 від 24.03.2020 р. та видатковою накладною №109 від 31.03.2020 р. нестача профнастилу 0,5 ПК15 RAL 9006 становить 34 шт. (по 5 м), сума даної продукції - 24905 грн. Вказаний Акт складений за участю Позивача, прораба ОСОБА_2, прораба ОСОБА_1 , перевізника ФОП Дубовенка В.М. в особі водія ОСОБА_3 (а.с.16)

Згідно зі ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним в момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Відповідно до ч.1 ст. 670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Згідно з п.п.5.1, 5.2 Договору Покупець здійснює приймання Продукції по кількості в порядку, передбаченому Інструкцією "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості", затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 p. № П-6, із змінами і доповненнями. Покупець здійснює приймання Продукції за якістю в порядку, передбаченому Інструкцією "Про порядок приймання Продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю", затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966p. № П-7, із змінами і доповненнями.

Отже, сторони у Договорі поставки №0150 від 23.03.2020 року передбачили, що приймання продукції по кількості здійснюється у відповідності з Інструкцією № П-6 від 15.06.65р. "О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по количеству".

Згідно з п. 16 вказаної Інструкції якщо під час приймання продукції буде виявлена недостача, то одержувач зобов`язаний призупинити подальшу прийомку, забезпечити збереження продукції, а також вжити заходів до запобігання її змішання з іншою однорідною продукцією. Про виявлену недостачу продукції складається акт за підписами осіб, які виконували приймання продукції.

Відповідно до п.17 Інструкції одночасно з призупиненням приймання одержувач зобов`язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акта представника одногороднего відправника, а якщо продукція отримана в оригінальній упаковці або в непорушеною тарі виготовлювача, яка є відправником, - представника одногороднього виробника.

Представник іногороднього відправника (Виготовлювача) викликається у випадках, передбачених в Основних і Особливих умовах поставки, інших обов`язкових правилах або в договорі. У цих випадках іногородній відправник (виробник) зобов`язаний не пізніше ніж на наступний день після отримання виклику одержувача повідомити телеграмою або телефонограмою, чи буде направлений представник для участі в перевірці кількості продукції.

Неотримання відповіді на виклик в зазначений термін дає право одержувачу здійснити приймання продукції до закінчення встановленого терміну явки представника відправника (Виготовлювача).

Представник одногороднего відправника (виготовлювача) зобов`язаний з`явитися не пізніше ніж на наступний день після отримання виклику, якщо в ньому не вказаний інший термін явки, а по швидкопсувної продукції - протягом 4 годин після отримання виклику. Представник іногороднього відправника (виготовлювача) зобов`язаний з`явитися не пізніше ніж у 3-денний термін після отримання виклику, беручи до уваги часу, необхідного для проїзду, якщо інший термін не передбачений в Основних і Особливих умовах поставки, інших обов`язкових правилах або в договорі. Відправник (виробник) може уповноважити на участь в приймання продукції підприємство, що знаходиться в місці отримання продукції.

Згідно з п.18 Інструкції при неявці представника відправника (виготовлювача) за викликом одержувача, а також у випадках, коли виклик представника іногороднього відправника (виготовлювача) не є обов`язковим, приймання продукції за кількістю і складання акта про недостачу здійснюється:

а) за участю представника іншого підприємства (Організації), виділеного керівником або заступником керівника цього підприємства (організації), або

б) за участю представника громадськості підприємства-одержувача, призначеного керівником або заступником керівника підприємства з числа осіб, затверджених рішенням заводського, фабричного або місцевого комітету профспілки цього підприємства, або

в) односторонньо підприємством-одержувачем, якщо відправник (Виробник) дав згоду на односторонню приймання продукції.

Відповідно до п.5.4 Договору у разі виявлення Покупцем недоліків в Продукції, що поставляється відповідно до цього Договору, виклик представника Постачальника і його явка для участі в перевірці якості є обов`язковими. Покупець направляє письмовий виклик та направляє його Постачальнику зручним способом протягом 24 годин. Постачальник зобов`язаний протягом 2 (двох) робочих днів після отримання письмового повідомлення про виклик представника направити Покупцеві повідомлення про прибуття свого уповноваженого представника для участі в двосторонньому прийманні Продукції та/або складання двостороннього акту приймання. Повідомлення спрямовуються Сторонами по факсимільному або телеграфному зв`язку.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження направлення Позивачем письмового виклику (по факсимільному або телеграфному зв`язку) Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕТСЕРВІС» протягом 24 годин з моменту виявлення нестачі товару для участі в перевірці товару.

У відповіді на відзив Позивачем було зазначено, що Відповідач був повідомлений телефонним засобом зв`язку та повідомленнями в засобі спілкування Viber, на підтвердження чого надано відповідну роздруківку. (а.с.133-148)

Проте, Суд зазначає, що роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копіями електронних документів) в розумінні частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», відповідно до якої електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 5, ч. 1, 2 ст. 6, ч. 1 ст.7, ст.12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом перевірки електронного цифрового підпису.

Відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, яка використовується для ідентифікації автора та/або підписування електронного документа іншим суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Таким чином, саме електронний цифровий підпис є головним реквізитом такої форми подання електронного доказу. Відсутність такого реквізиту в електронному документі виключає підстави вважати його оригінальним, а отже, належним доказом у справі.

Суд зазначає, що роздруківка телефонної переписки (скріншоти листування за допомогою месенджера Viber) без ЕЦП не може бути використана як доказ у справі, оскільки не відповідає вимогам Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", оскільки не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, що унеможливлює ідентифікацію відправника повідомлення та зміст такого документу не захищений від внесення правок та викривлення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14.02.2019 року у справі №9901/43/19, у постановах Верховного Суду від 11.06.2019 року у справі №904/2882/18 та від 24.09.2019 року у справі №922/1151/18.

За таких підстав, Суд не приймає до уваги наявні в матеріалах справи фотокопії переписки невстановлених осіб за допомогою додатку-месенджера «Viber» на підтвердження повідомлення представника Відповідача про виявлення недоліків при прийманні товару за Договором поставки №0150 від 23.03.2020 року, а також на підтвердження направлення Позивачем письмового виклику Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕТСЕРВІС» для участі в перевірці товару, оскільки вказані фотокопії не є належними і допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, Суд зазначає, що листування із використанням месенджеру Viber не містить відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису, що за приписами ч.3 ст.207 ЦК України дозволило б достеменно ідентифікувати осіб, які складали відповідні листи та повідомлення (за наявності письмової згоди сторін спілкування на використання таких аналогів).Більше того, з вказаного листування із використанням месенджеру Viber не вбачається повідомлення Позивачем про необхідність прибуття уповноваженого представника Відповідача у визначені Інструкцією №П-6 від 15.06.65р. строки.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що всупереч Інструкції №П-6 від 15.06.65р. "О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по количеству", умовам Договору поставки №0150 від 23.03.2020 року, Фізичною особою - підприємцем Марчуком Юрієм Андрійовичем не було направлено письмового виклику (по факсимільному або телеграфному зв`язку) Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕТСЕРВІС» протягом 24 годин з моменту виявлення нестачі товару для участі в перевірці товару.

За таких підстав, Суд не приймає до уваги Акт про нестачу поставленого метало профілю від 01.04.2020 року, складений в односторонньому порядку, в якості належного, допустимого та достовірного доказу в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження факту поставки Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕТСЕРВІС» Позивачу за Договором поставки №0150 від 23.03.2020 року товару у меншій кількості, ніж це було встановлено договором.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з п. 2.1. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 р., господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань та фінансових результатів.

Тобто, факт проведення сторонами у справі господарських операцій, що стосуються виконання ними зобов`язань, повинен підтверджуватися первинними бухгалтерськими документами.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Документами, які є підставою для оприбуткування товару, є накладні. Такі документи є підставою для внесення запису в облікові бухгалтерські реєстри.

Первинні документи для надання їм юридичної сили та доказовості, у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» мають бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору поставки №0150 від 23.03.2020 року Відповідач поставив, а Позивач в свою чергу прийняв товар на загальну суму в розмірі 149 939 грн. 00 коп., що підтверджується видатковими накладними №108 від 31.03.2020 року на суму 50 000 грн. 00 коп., №109 від 31.03.2020 року на суму 50 009 грн. 00 коп., №110 від 31.03.2020 року на суму 49 930 грн. 00 коп., товарно - транспортною накладною №Р108 від 31.03.2020 року на загальну суму в розмірі 149 939 грн. 00 коп., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку. (а.с.111-114)

Суд зазначає, що вказані видаткові накладні дають можливість ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції (а саме Фізична особа - підприємець Марчук Юрій Андрійович та Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕТСЕРВІС») й можливості встановити обсяг господарської операції. Крім того, відтиск печатки підприємства, наявний, зокрема, на первинних документах, є свідченням участі такого підприємства, як юридичної особи, у здійсненні певної господарської операції (у даному випадку - прийнятті товару).

З огляду на вищезазначені норми чинного законодавства України, видаткові накладні №108 від 31.03.2020 року на суму 50 000 грн. 00 коп., №109 від 31.03.2020 року на суму 50 009 грн. 00 коп., №110 від 31.03.2020 року на суму 49 930 грн. 00 коп., товарно - транспортна накладна №Р108 від 31.03.2020 року, які підписані обома сторонами та скріплені їх печатками, є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин між сторонами.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що відповідно до умов укладеного між Сторонами Договору поставки №0150 від 23.03.2020 року Відповідач поставив, а Позивач в свою чергу прийняв товар на загальну суму в розмірі 149 939 грн. 00 коп.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Приписами ст. 230 ГК України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

При цьому, за приписами частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням того, що Судом встановлено факт належного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕТСЕРВІС» умов Договору поставки №0150 від 23.03.2020 року в частині здійснення поставки товару Фізичній особі - підприємцю Марчуку Юрію Андрійовичу на загальну суму в розмірі 149 939 грн. 00 коп. й прийняття вказаного товару Покупцем, відсутні правові підстави для застосування норм ч.1 ст. 670 Цивільного кодексу України.

За таких підстав, позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Марчука Юрія Андрійовича в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕТСЕРВІС» заборгованості у розмірі 46 550 грн. 00 коп. задоволенню не підлягають.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 31.03.2020 р. по 31.07.2020 р. у розмірі 469 грн. 32 коп., інфляційні у розмірі 372 грн. 40 коп., пеню у розмірі 5 725 грн. 65 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року).

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року)

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з нормами ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що у разі порушення терміну постачання Продукції з вини Постачальника, останній сплачує Покупцеві пеню у розмірі 0,1 % від вартості не поставленої у визначений строк Продукції за кожен день прострочення, якщо інше не встановлено Специфікацією.

Згідно з п.4.1 Договору Постачальник здійснює поставку Продукції у термін 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання від Покупця 100% передплати.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору поставки №0150 від 23.03.2020 року Фізична особа - підприємець Марчук Юрій Андрійович перерахував на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕТСЕРВІС» грошові кошти у загальному розмірі 149 939 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням б/н від 23.03.2020 р. на суму 50 000 грн. 00 коп., квитанцією №12 від 27.03.2020 р. на суму 99 939 грн. 00 коп. із зазначенням призначення платежу: «за металопрофіль зг рах 1132 від 20.03.2020» (а.с.14-15)

Таким чином, відповідно до п.4.1 Договору Відповідач повинен був здійснити поставку товару у строк по 06.04.2020 року.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору поставки №0150 від 23.03.2020 року Відповідач поставив, а Позивач в свою чергу прийняв товар на загальну суму в розмірі 149 939 грн. 00 коп. 31.03.2020 року, що підтверджується відповідними видатковими накладними, товарно - транспортною накладною, тобто у строк, передбачений п.4.1 Договору.

За таких підстав, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Марчука Юрія Андрійовича в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕТСЕРВІС» 3% річних у розмірі 469 грн. 32 коп., інфляційних у розмірі 372 грн. 40 коп., пені у розмірі 5 725 грн. 65 коп. задоволенню не підлягають, у зв`язку з відсутністю прострочення виконання зобов`язання з поставки товару Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕТСЕРВІС».

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зазначає, що, навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення від 1 липня 2003 р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", заява N 37801/97, п. 36).

У п.50 рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2010 "Справа "Трофимчук проти України"" (Заява N 4241/03) зазначено, що Суд повторює, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору щодо фактів оцінку, яку їм було надано в межах національного провадження. Крім того, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (див. рішення від 27 жовтня 1993 року у справі "Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів", п. 31, Series A, N 274).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Марчука Юрія Андрійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕТСЕРВІС» про стягнення заборгованості у розмірі 52 744 грн. 97 коп. є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору залишаються за Позивачем.

Позивачем також заявлено про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕТСЕРВІС» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000 грн. 00 коп. Проте, у зв`язку з відмовою Позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вказані витрати залишаються також за Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. У задоволенні позовних вимог Фізичної особи - підприємця Марчука Юрія Андрійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕТСЕРВІС» про стягнення заборгованості у розмірі 52 744 грн. 97 коп. - відмовити у повному обсязі.

2. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 14 грудня 2020 року.

Суддя О.В. Чинчин