УХВАЛА

14.12.2020Справа № 910/19587/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфармгруп» про забезпечення позову у справі

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфармгруп»

до Акціонерного товариства «Калцекс»

про зобов`язання виконати умови договору

Представники: без виклику сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрфармгруп» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Калцекс» (далі - відповідач), в якому просить суд зобов`язати Акціонерне товариство «Калцекс» належним чином виконати свої зобов`язання за контрактом №01 від 21 грудня 2015 року та здійснити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфармгруп» поставку товару, який був замовлений ТОВ «Укрфармгруп».

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за контрактом № 01 від 21.12.2015.

Крім того, разом з позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрфармгруп» подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом, а саме:

- заборонити Акціонерному товариству «Калцекс», а також будь-яким іншим фізичним та юридичним особам, окрім Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрфармгруп", ввезення, обіг та реалізацію на території України наступних товарів: Морфін Калцекс, розчин для ін`єкцій, 10 мг/мл, по 1 мл в ампулах №5, №10, Фентаніл Калцекс, розчин для ін`єкцій, по 0, 05 мг/мл, по 2 мл в ампулах №5, №10 Промедол Калцекс, розчин для ін`єкцій, по 20 мг/мл, по 1 мл в ампулах №5, Диазепекс ®, розчин для ін`єкцій, по 5 мг/мл, по 2 мл в ампулах №10, Диазепекс ®, таблетки по 5 мг №20;

- заборонити Акціонерному товариству «Калцекс», а також будь-яким іншим фізичним та юридичним особам здійснювати реалізацію та обіг на території України наступних товарів: ДИАЗЕПЕКС ®, розчин для ін`єкцій, 5 мг/мл, по 2 мл. в ампулах №10 серія 49311217, ДИАЗЕПЕКС ®, таблетки 5 мг. №20 серія 8651117, ФЕНТАНІЛ КАЛЦЕКС, розчин для ін`єкцій, 0,05 мг/мл, по 2 мл. в ампулах №5 серія 21310118, МОРФІН КАЛЦЕКС, розчин для ін`єкцій, 10 мг/мл, по 1 мл. в ампулах №5 серія 20910118, ПРОМЕДОЛ КАЛЦЕКС, розчин для ін`єкцій, 20 мг/мл, по 1 мл. в ампулах №5 серія 21110118, які вже ввезені на територію України з порушенням прав ТОВ "Укрфармгруп";

- зобов`язати Державну митну службу України та/або усі її територіальні органи, до винесення рішення суду у даній справі та набрання ним законної сили утримуватися від дій щодо митного оформлення стосовно переміщення (ввезення/постачання) Акціонерним товариством «Калцекс», а також будь-якими іншими фізичними та юридичними особами на територію України наступних товарів: Морфін Калцекс, розчин для ін`єкцій, 10 мг/мл, по 1 мл в ампулах №5, Фентаніл Калцекс, розчин для ін`єкцій, по 0,05 мг/мл , по 2 мл в ампулах №5, Промедол Калцекс, розчин для ін`єкцій, по 20 мг/мл, по 1 мл в ампулах №5, Диазепекс, розчин для ін`єкцій, по 5 мг/мл, по 2 мл в ампулах №10, Диазепекс, таблетки по 5 мг №20, окрім Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрфармгруп".

Заява обгрунтована тим, що між сторонами укладено контракт № 01 від 21.12.2015, за яким, як зазначає позивач, він має ексклюзивне право придбання у АТ «Калцекс», ввезення та продажу на території України продукції будь-якого виду, яка вироблена АТ «Калцекс» до 31.12.2021, тож позивачем було надіслано відповідачу чотири заявки на продукцію - лікарські засоби, одна з яких підтверджена відповідачем, проте не виконана. Також позивач посилається на рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2018 у справі № 910/4013/18, яким задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрфармгруп" та встановлено, що відповідачем - АТ «Калцекс» вчинені дії, що порушують ексклюзивні права позивача на продаж відповідних лікарських засобів на території України на підставі контракту №01 від 21.12.2015 року, які ним же і були надані позивачу, у зв`язку з чим зобов`язано відповідача припинити порушення ексклюзивного права позивача здійснювати продаж на території України товарів (лікарських засобів) виробництва Акціонерного товариства "Калцекс" та зобов`язано відповідача здійснювати продаж на території України наступних товарів виробництва Акціонерного товариства "Калцекс": Морфін Калцекс, розчин для ін`єкцій, 10 мг/мл, по 1 мл в ампулах №5, Фентаніл Калцекс, розчин для ін`єкцій, по 0,05 мг/мл , по 2 мл в ампулах №5, Промедол Калцекс, розчин для ін`єкцій, по 20 мг/мл, по 1 мл в ампулах №5, Діазепекс, розчин для ін`єкцій, по 5 мг/мл, по 2 мл в ампулах №10, Діазепекс, таблетки по 5 мг №20 - тільки Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрфармгруп на умовах, передбачених Контрактом №01 від 21.12.2015.

Проте, як зазначає позивач, 01.02.2018 в порушення контракту, між АТ «Калцекс» та ТОВ «Діатом» було укладено контракт № 01 такого ж змісту і стосовно тієї ж продукції, що і контракт укладений з позивачем.

Тож, позивач зазначає, що факти встановлені у справі № 910/4013/18 свідчать про те, що відповідач неодноразово намагався порушити ексклюзивне право позивача на придбання продукції торгової марки «Калцекс», у зв`язку з чим позивач вважає, що після 31 грудня 2020 року, відповідач всупереч вимогам контракту буде здійснювати поставку товарів на територію України іншим особам, а не лише ТОВ «Укрфамгруп», що може завдати шкоди правам та інтересам ТОВ «Укрфармгруп» та призведе до неможливості виконання рішення суду у даній справі.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфармгруп» про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Дослідивши зміст заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфармгруп» про забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що обрані позивачем заходи забезпечення позову не співрозмірні із заявленими позивачем вимогами щодо зобов`язання Акціонерне товариство «Калцекс» виконати свої зобов`язання за контрактом №01 від 21 грудня 2015 року та здійснити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфармгруп» поставку товару, який був замовлений ТОВ «Укрфармгруп», а також спрямовані на фактичне задоволення позовних вимог.

При цьому, враховуючи предмет позову, суд не вбачає яким саме чином невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позову щодо покладення на відповідача обов`язку з виконання контракту та поставки товару.

Таким чином, позивачем у заяві про забезпечення позову не доведено належними доказами, що невжиття заявлених ним заходів забезпечення позову до вирішення позовних вимог про зобов`язання здійснити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфармгруп» поставку товару, який був замовлений ТОВ «Укрфармгруп», призведе до неможливості виконання прийнятого в майбутньому рішення.

Крім того, суд зазначає, що обставини на які позивач посилається у поданій заяві стосовно ТОВ «Діатом» вже були встановлені судом під час розгляду справи № 910/4013/18 та не свідчать про те, що відповідач має намір уникати від виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відтак, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд визнає подану заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфармгруп» про забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, 234 Господарського процесуального кодексу України України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфармгруп» про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 14.12.2020.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков С.О.