ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

21.12.2020м. Дніпро№ 904/6814/20

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Назаренко Н.Г., розглянувши заяву:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Дока Україна Т.О.В.", м. Київ

боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Рім-Буд", м. Дніпро

про видача судового наказу

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Дока Україна Т.О.В." про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рім-Буд" боргу за договором оренди майна № 20.21 від 04.05.2020 у сумі 49 322,53 грн. та 210,20 грн. - судового збору.

Заявник до заяви про видачу судового наказу надав копію Договору оренди майна №20.21 від 04.05.2020 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Дока Україна Т.О.В." (орендодавець, заявник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рім-Буд" (орендар, боржник) (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець передає а орендар приймає у тимчасове користування та аз плату будівельну опалубку (далі - майно), асортимент, ціна та кількість якої визначені в специфікаціях (додатки до догвоору), що є невід`ємними частинами цього договору.

Орендар зобов`язується прийняти зазначене майно та своєчасно здійснювати оплату орендних платежів.

Згідно із п. 1.2. договору вказане в п. 1.1. договору майно передається у тимчасове користування орендарю для проведення будівельно-монтажних робіт.

Пунктом 1.3. договору встановлено, що строк орендних правовідносин встановлюється з моменту фактичної передачі майна або його частини орендарю і діє до моменту повернення орендарем майна у повному обсязі.

У відповідності до п. 4.1. Договору про переведення боргу від 29.11.2018 у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору сторона несе відповідальність, визначену цим договором та чинним в Україні законодавством. Для цілей ч. 1 1 цього пункту, моментом фактичної передачі майна сторони будуть розуміти відвантаження майна або його частини орендодавцю з оформленням необхідної товаророзпорядчої документації (накладна або акт приймання-передачі).

Згідно із п. 2.2. договору в порядку ст. 764 Цивільного кодексу України закінчення встановленого п. 10.1 договору строку його дії, у випадку неповернення майна з орендного користування, не звільняє орендаря від обов`язку сплатити орендних платежів у повному обсязі за фактичний строк перебування майна у орендаря.

Сторони дійшли згоди, що надання послуг з тимчасового платного орендного користування майном підтверджується фактичним терміном (строком) знаходження майна у орендаря (п. 2.5. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору загальний розмір платежів (вартість оренди) за тимчасове користування майном (орендна плата) становить суму, зазначену у всіх специфікаціях (додатках до договору), за фактичний строк перебування майна в оренді, але в будь-якому разі не менше ніж за 1 календарний місяць (п. 2.4. договору).

Пунктом 4.1. договору встановлено, що орендодавець здійснює безпосереднє відвантаження майна орендарю зі свого складу, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лебединська, 9, а орендар власними силами та за власний рахунок здійснює переміщення майна у повному обсязі або в певній частині згідно власних виробничих потреб та комерційних цілей на будівельний майданчик: "Реконструкція тергівельного комплексу непродовольчих товарів (гіпермаркет) з вбудовано-прибудованими приміщеннями фізкультурно-оздоровчого призначення", який знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, бул. Вечірній, 31а.

Згідно п. 5.1. договору після закінчення строку дії договору, та також у випадку його дострокового припинення (розірвання) (п. 10.2. договору), орендар протягом п`яти робочих днів зобов`язаний власними силами та за власний рахунок повернути орендодавцю прийняте у тимчасове користування майно на склад, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лебеинкська, 9.

Пунктом 7.1.1. договору встановлено, що орендар приймає на себе наступні обов`язки своєчасно та в повному обсязі здійснювати перерахування орендної плати за тимчасове користування майном.

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного перерахування суми орендної плати; вилучити майно у орендаря в разі порушення останнім умов та строків оплати згідно пункту 3.6. договору більш, ніж на тридцять календарних днів (п.7.4., пп. 7.4.1., 7.4.2. договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2020 року, але в будь-якому разі до повного виконання ними взятих на себе зобов`язань (п. 10.1. договору).

Як вбачається із заяви, заявником надано в оренду майно на період з 07.05.2020 по 08.10.2020 та орендна плата за цей період становить 63 069,92 грн.

ТОВ "Рім-Буд" частково розрахувалося за орендовано майно у сумі 16 447,39 грн. в наслідок чого у нього виникла заборгованість у сумі 46 622,53 грн.

Крім того, заявник просить стягнути з боржника 2 700,00 грн. за транспортні послуги (компенсацію транспортних витрат по доставці опалубки).

В понесення цих витрат заявником надано договір-заяву від 07.05.2020 на суму, який укладений між Приватним підприємством "Смарт Транс" та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Дока Україна Т.О.В.", товарно- транспортну накладну, акт наданих послуг та рахунок на оплату.

З матеріалів заяви не вбачається безспірність вимог Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Дока Україна Т.О.В." до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рім-Буд" про стягнення заборгованості за договором оренди майна № 20.21 від 04.05.2020 у сумі 49 322,53 грн. та 210,20 грн. - судового збору.

Згідно зі ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Частиною 1 ст. 148 ГПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Частиною 2 ст. 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Тобто, Господарський процесуальний кодекс України передбачає можливість задоволення заяви про видачу судового наказу лише за умови безспірності вимог, відповідно, заявник, крім іншого, має додати документи, що вказують на правильність та безспірність грошових сум.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу, судом встановлено, що Заявником не надано до заяви про видачу судового наказу доказів безспірності вимог про стягнення 49 322,53 грн.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Дока Україна Т.О.В." про видачу судового наказу не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Крім того, відмова судом у видачі судового наказу не позбавляє Позивача права звернутися до суду у позовному провадженні до Відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 150, 152 - 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Дока Україна Т.О.В." про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рім-Буд" боргу за договором оренди майна № 20.21 від 04.05.2020 у сумі 49 322,53 грн. та 210,20 грн. - судового збору.

Ухвала набрала законної сили 21.12.2020 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Н.Г. Назаренко