ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
08.12.2020 м. Дніпро Справа № 904/5176/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Прокопенко А.В., у судовому засіданні розглянув заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія А Плюс"
про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу
У справі:
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія А Плюс", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційної фірми "Перспективи", м. Марганець Дніпропетровської області
про стягнення заборгованості в сумі 396 134,92 грн.
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія А Плюс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 358 896,37 грн., що складають суму заборгованості за договором поставки № 1902/20 від 19.02.2020; 27 103,54 грн. - пені; 5 471,70 грн. - річних; 4 663,31 грн. - інфляції грошових коштів.
Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.
В позовній заяві позивачем наведено попередній орієнтований розрахунок суми судових витрат, які останній поніс та очікує понести в зв`язку з розглядом справи.
З якого вбачається, що позивач очікує понести в зв`язку із розглядом даної справи витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 36 500,00 грн.
Крім того, останній, в порядку частини 8 статті 129 ГПК України, просить суд надати йому строк протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду для подання доказів на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням господарського суду від 18.11.2020 по справі № 904/5176/20 позовні вимоги задоволено частково, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційної фірми "Перспективи" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія А Плюс" 358 896,37 грн. - основного боргу, 27 103,54 грн. пені, 5 471,70 грн. річних, 1 794,48 грн. інфляції грошових коштів, 5 898,99 грн. - судового збору.

25.11.2020 позивачем подано через канцелярію суду заяву щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2020 призначено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія А Плюс" у судовому засіданні на 08.12.2020.

Представник відповідача у судове засідання призначене для розгляду заяви не з`явився, про день, час, місце розгляду повідомлявся за допомогою розміщення оголошення про виклик в судове засідання на офіційному сайті Господарського суду Дніпропетровської області (а.с. 111).

Відповідно до статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами 3, 4, 5 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з підпунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3 та 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Через недотримання норм частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за змістом частини 5 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту пункту 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Таких доказів або обґрунтувань, в тому числі розрахунків, які б свідчили про неправильність розрахунку витрат або неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав. Між тим, суд дослідив додані до заяви про стягнення фактичних витрат на професійну правничу допомогу докази та не встановив недотримання позивачем (його представником) вимог частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, аналіз наведених норм частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а також норм статті 129 цього кодексу, дає підстави для висновку що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано договір № 0709-БК про надання правової допомоги від 07.09.2020 (а.с. 95-96), додаток № 1/0709-БК від 07.09.2020 до договору (а.с. 97); звіт про надані послуги за договором № 0709-БК від 07.09.2020 на суму 20 000,00 грн. (а.с. 98); свідоцтво серії ЗР № 21/2539 від 17.03.2020 (а.с. 103); ордер скрія АО № 1015226 від 14.09.2020 (а.с. 104).

23.11.2020 сторонами договору підписано акт наданих послуг до договору № 0709-БК від 07.09.2020 відповідно до якого вартість наданих послуг складає 20 000,00 грн.

На підтвердження оплати понесених витрат позивачем надано платіжні доручення № 522 від 20.11.2020 на суму 13 000,00 грн. та № 528 від 23.11.2020 на суму 7 000,00 грн. (а.с. 99-100).

Судом здійснено детальний та ретельний аналіз кожної складової наданих адвокатом послуг, що наведений у розрахунку та в акті наданих послуг, а також встановлено, що обсяг наданих адвокатом послуг підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (участю у судових засіданнях), вартість кожної складової послуг адвоката є адекватною, доказів на їх завищення суду не надано.

Враховуючи, що у даній справі відповідачем не доведено неспівмірність заявлених до компенсації витрат на правничу допомогу, суд, в силу приписів частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, оцінив витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, дійшов висновку про те, що справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 19 855,16 грн., з урахуванням часткового задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 123, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційної фірми "Перспективи" (53400, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Пушкіна, 15-Б; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія А Плюс" (04107, м. Київ, вул. Нагірна, 1; ) 20 000,00 (двадцять тисяч гривень 00 коп.) - витати на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено - 14.12.2020.

Суддя І.Ф. Мельниченко