УХВАЛА

м. Київ

17.12.2020Справа № 910/19514/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І. розглянувши

заяву ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хеві Метал»

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хеві Метал» заборгованості за договором перевезення та експедирування вантажу автомобільним транспортом №1906 від 19.06.2019 у сумі 621 550, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - заявник) звернулася до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хеві Метал» (далі - боржник) заборгованості заборгованості за договором перевезення та експедирування вантажу автомобільним транспортом №1906 від 19.06.2019 у сумі 621 550, 00 грн.

Заяву обґрунтовано неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Хеві Метал» умов договору перевезення та експедирування вантажу автомобільним транспортом №1906 від 19.06.2019 в частині своєчасної оплати фактично наданих послуг перевезення та експедирування вантажу.

Розглянувши подану заяву , суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ ГПК України.

Так, статтею 148 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102,00 грн.

Таким чином, судовий наказ може бути видано виключно за умови, що сума стягнення грошової заборгованості за договором не перевищує 210 200, 00 грн.

В той же час, у поданій заяві ОСОБА_1 просить суть видати судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хеві Метал» на користь заявника заборгованості у розмірі 621 550, 00 грн, що на 411 350, 00 грн перевищує максимальний розмір грошової заборгованості для видачі судового наказу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявником не дотримано вимог ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім того, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Статтею 6 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до господарського суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Особливості використання електронного цифрового підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Державної судової адміністрації України та після консультацій з Радою суддів України.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" встановлено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Аналогічне положення викладено у абз. 20 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

01.12.2018 в газеті "Голос України" № 229 (6984) опубліковано оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи.

Відповідно до наказу Держаної судової адміністрації України від 22.12.2018 №628 "Про проведення тестування підсистеми "Електронний суд" у місцевих та апеляційних судах", з 22.12.2018 у всіх місцевих та апеляційних судах запроваджено тестовий режим експлуатації підсистеми "Електронний суд". У п. 2 цього наказу визначено, що місцевим та апеляційним судам у ході тестового режиму експлуатації підсистеми "Електронний суд" необхідно керуватися вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (із змінами і доповненнями), у частині функціонування підсистеми електронного суду.

Пунктами 1, 2 розділу ХІ зазначеного Положення визначено, що обмін електронними документами між судом, ОСП, фізичними особами та учасниками судового процесу забезпечується засобами підсистеми електронного суду. Учасники судового процесу за допомогою зареєстрованого електронного кабінету можуть надсилати копії електронних документів іншим учасникам судової справи, крім випадків, коли інший учасник не має зареєстрованого електронного кабінету, подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи.

01 березня 2019 в газеті "Голос України" (№ 42 (7048) від 01.03.2019 року) відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28.02.2019 № 624/0/15-19 опубліковано повідомлення про відкликання ДСА України оголошення, опублікованого в газеті "Голос України" (№ 229 (6984) від 01.12.2018) щодо створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Таким чином, після публікації цього оголошення, зміни, передбачені Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", пов`язані з початком функціонування ЄСІТС, не набули чинності.

Тобто, функціонування роботи Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи відтерміновано, а відповідно, до початку її функціонування подання процесуальних документів та інших документів, доказів здійснюється в паперовій формі (аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 06.08.2019 у справі № 2340/4648/18, від 22.08.2019 у справі № 520/20958/18, від 10.09.2019 у справі № 640/1374/19).

Водночас, заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хеві Метал» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хеві Метал» заборгованості за договором перевезення та експедирування вантажу автомобільним транспортом №1906 від 19.06.2019 у сумі 621 550, 00 грн і додані до неї документи подані в електронній формі.

Окрім того, всупереч, вимогам п. 2. ч.2 вказаної статті у поданій заяві відсутня вказівка на статус фізичної особи - підприємця заявника.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 3 статті 152 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно із ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хеві Метал» заборгованості за договором перевезення та експедирування вантажу автомобільним транспортом №1906 від 19.06.2019 у сумі 621 550, 00 грн.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Н.І. Ягічева