ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
22.12.2020 Справа № 905/2145/20
Суддя Господарського суду Донецької області Хабарова М.В., розглянувши позовну заяву Фізичної особи-підприємця Пающика Михайла Михайловича
до Фізичної особи-підприємця Гасан Анастасії Русланівни
про розірвання договору та стягнення коштів,
Фізична особа-підприємець Пающик Михайло Михайлович звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Гасан Анастасії Русланівни, в якому просить суд:
- розірвати договір поставки №4 від 18.12.2019, який укладено між Фізичною особою-підприємцем Пающиком Михайлом Михайловичем та Фізичною особою-підприємцем Гасан Анастасією Русланівною;
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
У п. 7 прохальної частини позовної заяви позивач зазначає, що всього сума, яку позивач просить суд стягнути з відповідача становить 349010,51 грн.
Проте, здійснивши арифметичне додавання заявлених до стягнення сум зазначених у п.п. 3, 4, 5, 6 їх розмір становить 349081,51 грн.
Зважаючи на наведене, не вбачається за можливе встановити заявлену позивачем ціну позову (майнового характеру), оскільки зазначені суми містять явні арифметичні суперечності, які є очевидними ще до моменту відкриття провадження у справі та розгляду її по суті, що також впливає і на визначення суми судового збору, який має бути сплачений за подання даного позову.
Крім того, суд зазначає, що у п. 4 прохальної частини позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь проценти за користування коштами у розмірі 6903,00 грн.
При цьому, на стор. 5 позовної заяви позивач наводить розрахунок 3% річних, який становить 6903,00 грн, а в абз. 6 стор 5 позовної заяви вказує на відсотки у розмірі 6903,00грн.
Отже, в позовній заяві наявні явні суперечності щодо правової природи заявленої до стягнення суми 6903,00 грн.
Разом з цим, позивач у позовній заяві наводить розрахунок 3% річних, інфляційних втрат, пені за період з 05.03.2020 по 09.12.2020.
Проте, в позовній заяві позивач будь-яким чином не обґрунтовує встановлення початкової дати нарахування саме 05.03.2020, що перешкоджає суду в подальшому встановити правомірність вказаного нарахування.
За приписами п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».
Згідно ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2020 року становить 2102,00 грн.
Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
У позовній заяві позивачем об`єднано вимоги як немайнового (про розірвання договору), так і майнового характеру (стягнення грошових коштів).
Відтак, за подання даної позовної заяви підлягає сплаті судовий збір у розмірі 7337,16 грн (у разі якщо майнова вимога становить 349010,51 грн (5235,16 грн) + 2102,00 грн (вимога не майнового характеру).
Разом з тим, суд наголошує на тому, що у разі уточнення ціни позову, останньому необхідно перевірити суму сплаченого ним судового збору за подання позовної заяви (майнової вимоги) та вразі виявлення сплати судового збору у меншому розмірі, аніж встановлено Законом України «Про судовий збір» здійснити відповідну його доплату.
Проте, з доданого до позовної заяви платіжного доручення №445 вбачається, що за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5235,16 грн.
Отже, позивачами сплачено судовий збір у розмірі меншому, аніж встановленому законодавством, а саме Законом України «Про судовий збір».
Таким чином, позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху.
Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
На підставі викладеного та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України , суд
1. Позовну заяву Фізичної особи-підприємця Пающика Михайла Михайловича до Фізичної особи-підприємця Гасан Анастасії Русланівни про розірвання договору та стягнення коштів залишити без руху.
2. Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Пающика Михайла Михайловича протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали надати суду:
- уточнення ціни позову;
- пояснення чи доповнення до позовної заяви щодо правової природи заявленої до стягнення суми у розмірі 6903,00 грн;
- письмові пояснення щодо початкової дати, а саме, 05.03.2020 здійснення позивачем нарахування 3% річних, інфляційних втрат, пені;
- документи, які підтверджують доплату судового збору у розмірі 2102,00 грн (у разі уточнення ціни позову майнової вимоги та у разі виявлення сплати судового збору за майнову вимогу у меншому розмірі, аніж встановлено Законом України «Про судовий збір», здійснити відповідну його доплату).
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
Суддя М.В. Хабарова