ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

22.12.2020 м.Дніпро Справа № 904/11028/15

Центральний апеляційний господарський суд у складі судді Білецької Л.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Вечірка І.О., Кузнецова В.О., Мороза В.Ф. від розгляду справи № 904/11028/15

за заявою Фізичної особи-підприємця Петренка Валерія Миколайовича, с. Бережинка Кіровоградської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МіК", с. Надеждівка Криворізького району Дніпропетровської області

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2020р. відмовлено в задоволенні клопотання засновника ТОВ "МіК" ОСОБА_4 про відсторонення з грудня 2016р. з посади директора Руденка А.П. Відмовлено в задоволенні скарги ТОВ "В.К.Натхнення" № б/н від 04.09.2019р. на дії арбітражного керуючого Христенка В.В. у справі № 904/11028/15. Задоволено клопотання розпорядника майна Христенка В.В. № 02-01/30/560 від 11.11.2019р. про припинення повноважень керівника ТОВ "МіК" ОСОБА_1 . Припинено повноваження директора ТОВ "МіК" ОСОБА_1. Тимчасово покладено обов`язки директора ТОВ "МіК" на розпорядника майна Христенка В.В. до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника боржника ТОВ "МіК". Відмовлено в задоволенні клопотання засновника ТОВ "МіК" ОСОБА_4 від 22.08.2017р. про визнання зборів кредиторів такими, що проведені з порушенням діючого законодавства. Відкладено судове засідання на 11.12.2020р.

Боржник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2020р., справу направити для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області, стягнути з ініціюючого кредитора сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір у розмірі 6 306,00 грн.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи від 14.12.2020р. для розгляду даної апеляційної скарги визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Вечірко І.О. (доповідач), судді - Кузнецов В.О., Мороз В.Ф.

15.12.2020р. до апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя - Вечірко І.О., судді - Кузнецов В.О., Мороз В.О.

Заява мотивована тим, що судді Вечірко І.О. вже заявлявся відвід, суддя Кузнецов В.О. заявляв самовідвід, на суддю Мороза В.Ф. заявник подавав 4 скарги слідчим суддям по невнесенню слідчими відомостей в ЄРДР по обставинам у справі Запорізького сталепрокатного заводу. Руденко А.П. заявляє відвід суддям Вечірко І.О., Кузнецову В.О., Морозу В.Ф. "для проформи" через участь в організованих злочинних групах, які двічі замовляли вбивство заявника.

Розглянувши подану заяву про відвід, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу. Вирішення питання про відвід передано судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 39 ГПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 21.12.2020 вирішення заяви про відвід суддів у справі № 904/11028/15 передано на розгляд судді Білецької Л.М.

Згідно до ч. 8 ст. 39 ГПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Розглянувши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Вечірка І.О., Кузнецова В.О., Мороза В.Ф. від розгляду справи № 904/11028/15, суд дійшов до висновку про відмову у її з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки.

Стосовно мотивів заяви про безсторонність (неупередженість) суду (колегії суддів) слід зазначити.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

В пунктах 49, 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року зазначається, що:

- відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним і об`єктивним критерієм. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суд неупередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого, inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року, пункти 27, 28, 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", № 33958/96, пункт 42 рішення ЄСПЛ 2000-12). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу і ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. Рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року, пункт 38).

- стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010 для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

Приписами частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини тринадцятої статті 32 Господарського процесуального кодексу України справа, розгляд якої розпочато одним суддею, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Реалізації гарантій, встановлених статтею 6 Конвенції, слугує запровадження у національному законодавстві процедур, що забезпечують безсторонність судового розгляду.

Такими є, зокрема, передбачені статтею 35 Господарського процесуального кодексу України підстави для відводу (самовідводу) судді та заборона повторної участі судді у розгляді справи (стаття 36 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частинами 2-4 ст.35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Стаття 36 Господарського процесуального кодексу України визначає недопустимість повторної участі судді у розгляді справи, а саме:

1. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

2. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

3. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

4. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

5. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

6. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень в інших справах.

Посилання ОСОБА_1 в заяві про відвід на наявність в діях суддів ознак кримінального правопорушення суд апеляційної інстанції розцінює виключно як припущення, яке не підтверджене жодними доказами, що вказували б на особисту небезсторонність чи упереджене ставлення суддів Вечірка І.О., Кузнецова В.О. , Мороза В.Ф. до якоїсь із сторін або особисту прихильність до інших учасників справи.

Інших обставин, які викликають сумніви у неупередженості або об`єктивності суддів, заявником не наведено.

Таким чином, заява про відвід суддів є необґрунтованою, безпідставною та ґрунтується на власних припущеннях заявника щодо упередженості суддів, що підриває авторитет правосуддя в цілому, а заявлені заявником доводи не можуть бути в розумінні міжнародних актів, ратифікованих Україною, а також національного законодавства, ГПК України, підставою для відводу суддів, а відтак, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Вечірка І.О., Кузнецова В.О., Мороза В.Ф. від розгляду справи № 904/11028/15 слід відмови.

Керуючись ст.ст. 35-36, 38, 39, 233, 234, 235, 281 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Вечірка І.О., Кузнецова В.О., Мороза В.Ф. від розгляду справи № 904/11028/15 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.М. Білецька