РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.12.2020Справа № 910/15224/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до Об`єднання власників квартир «Домовласник» про стягнення 33 396,20 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У жовтня 2020 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив стягнути 28 037,79 грн. основного боргу, 444,17 грн. інфляційних втрат, 335,21 грн. 3% річних, 3 177,14 грн. пені та 1401,89 грн. штрафу за договором №07032/4-10 від 08.11.2006 року на підставі ст.ст. 261, 526, 527, 625 ЦК України та ст. 230 ГК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 року відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

Відповідач відзив на позов не надав.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.11.2006 року між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як абонентом, укладено договір №07032/4-10 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язався надавати абоненту послуги з постачання питної води та на підставі пред`явленого абонентом дозволу на скид стічних вод у систему каналізацій м. Києва приймати від нього стічні води у систему каналізацій м. Києва відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізацій м. Києва, а абонент зобов`язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах цього договору, дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 № 65, зареєстрованих в Міністерстві юстиції 22.07.1994 за № 165/374 (в подальшому Правила користування), Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 37 від 19.02.2002, зареєстрованих в Міністерстві юстиції 26.04.2002 за № 403/6691 (в подальшому Правила приймання), а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором.

Відповідно до пункту 2.2.1 договору постачальник щомісячно направляє до банківської установи абонента розрахункові документи (в електронному вигляді - дебетові повідомлення або в паперовому вигляді вимоги-доручення тощо) для оплати за поставлену воду та прийняті стічні води відповідно до встановлених тарифів. Тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення встановлюються уповноваженими органами відповідно із чинним законодавством та не підлягають узгодженню сторонами. У разі зміни тарифів у період дії цього договору постачальник доводить абоненту нові тарифи у розрахункових документах без внесення додаткових змін до цього договору стосовно строків їх введення та розмірів.

У розрахункових документах зазначаються вартість та кількість наданих послуг за відповідний період, а також розмір діючих тарифів. Оплата вартості послуг здійснюється абонентом щомісячно у безготівковій формі у десятиденний термін з дня направлення постачальником розрахункового документу до банківської установи абонента. За згодою постачальника оплата може здійснюватися іншими способами, що не суперечать чинному законодавству України. У разі утворення боргу, оплата за надані послуги, що надходить від абонента, незалежно від зазначеного в платіжному документі призначення платежу, першочергово зараховується постачальником у погашення боргу (пункт 2.2.2 договору).

Згідно з пунктом 2.2.3 договору в разі неотримання від постачальника поточного щомісячного розрахункового документу, абонент здійснює оплату вартості наданих йому послуг, не пізніше 5-го числа наступного місяця, платіжним дорученням, виходячи з діючого тарифу та фактичної кількості спожитої води.

Пунктом 2.2.4 договору передбачено, що в разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених у розрахунковому документі, абонент зобов`язаний у десятиденний термін з дня направлення постачальником розрахункового документу до банківської установи абонента, письмово повідомити про це постачальника та в цей же термін направити представника з обгрунтовуючими документами для проведення звіряння та підписання акту. В іншому випадку відмова абонента оплатити розрахунковий документ постачальника вважатиметься безпідставною.

За умовами пункту 7.1 договору останній укладається строком на один рік і набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Договір вважається пролонгованим на новий строк, якщо за 20 днів до припинення його дії жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про його припинення.

Поясненнями позивача, а також актами про зняття показань з лічильників (приладів обліку), погодженими та підписаними відповідачем та копії яких містяться в матеріалах справи, актом опломбування, розшифровками з рахунку абонента за спірний період підтверджується факт надання позивачем послуг з водопостачання та приймання стічних вод за договором за період з 01.10.2015 по 07.08.2018 та кодом 2-41121 за період з 01.09.2019 по 31.07.2020 року на загальну суму 28 037,79 грн.

Як вбачається із довідки Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» від 08.09.2020 № 55/9-1197, позивачем за спірний період виставлялися відповідні платіжні повідомлення відповідачу, однак останній оплату за надані послуги не здійснив.

Доказів того, що відповідач у відповідності до умов п. 2.2.4. договору повідомляв про незгоду щодо кількості або вартості отриманих послуг відповідачем суду не надано.

Таким чином, позивач виконав взяті на себе зобов`язання з наданні відповідачеві послуг за договором на загальну суму 28 037,79 грн., а відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з їх оплати та має перед позивачем заборгованість у розмірі 28 037,79 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст. ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення 28 037,79 грн. основного боргу є обґрунтованими та позов в цій частині підлягає задоволенню.

У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору позивач на підставі пунктів 4.2., 4.6. договору та статті 230 ГК України просив стягнути з відповідача пеню в сумі 3 177,14 грн. та 1 401,89 грн. штрафу.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Пунктом 4.2 договору передбачено, що за несвоєчасну оплату послуг абонент сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Згідно п. 4.6 договору за відмову від оплати наданих послуг абонент сплачує постачальнику штрафні санкції у розмірі 5% від несплаченої суми.

Позовні вимоги в частині стягнення штрафу також підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Також, позивач на підставі частини 2 статті 625 ЦК України просив суд стягнути з відповідача 444,17 грн. інфляційних втрат та 335,21 грн. трьох процентів річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 444,17 грн. інфляційних втрат та 335,21 грн. трьох процентів річних, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати вартості наданих послуг за договором є обґрунтованими та позов у зазначеній частині вимог підлягає задоволенню, за розрахунком позивача, який відповідає вимогам закону.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

тягнути з Об`єднання власників квартир «Домовласник» (04050, м.Київ, вул. Василя Дончука, 7, код 21710378) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1а, код 03327664) 28 037 (двадцять вісім тисяч тридцять сім) грн. 79 коп. основного боргу, 444 (чотириста сорок чотири) грн. 17 коп. інфляційних втрат, 335 (триста тридцять п`ять) грн. 21 коп. 3% річних, 3 177 (три тисячі сто сімдесят сім) грн. 14 коп. пені, 1 401 (одна тисяча чотириста одна) грн. 89 коп. штрафу та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 14.12.2020р.

Суддя С.О. Чебикіна