РІШЕННЯ

Іменем України

07 грудня 2020 року м. Чернігівсправа № 927/400/20

Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді НоувенМ.П.,

за участю секретаря судового засідання Одинець І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №927/400/20, розгляд якої здійснено у порядку загального позовного провадження

за позовом Заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури,

вул. Овдіївська, 2, м. Ніжин, Чернігівська обл., 16600;

в інтересах держави в особі: Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області,

вул. Ф. Сидорука,9, смт. Козелець, Чернігівська обл., 17000;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області,

вул. Єлецька, 11, м. Чернігів, 14000;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Трансбудсервіс 11,

вул. Жуковського, буд.17-А, смт. Козелець, Чернігівська обл., 17000;

про визнання договору укладеним та стягнення 104 271,78 грн;

за участю:

прокурора: Косенко О.Д., посв. № 053186 від 27.06.2019,

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: Лабадіна І.О., посв. № 000957 від 12.06.2020, адвокат, Москалець Г.І. , директор,

представника третьої особи: Мойсієнко Н.О., дов. № 26-16-17-17/4489-20 від 13.07.2020;

Заступник керівника Ніжинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Трансбудсервіс 11 про визнання укладеним між Козелецькою селищною радою Козелецького району Чернігівської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансбудсервіс 11" договору про пайову участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець, у редакції позивача, яка міститься в позовній заяві; про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбудсервіс 11" 104 271,78 грн.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 18.05.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області, встановлено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, письмових пояснень на позов та відзив.

Крім того, зазначеною ухвалою провадження у справі було зупинено до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах Великою Палатою Верховного Суду у справі № 927/2385/18.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 31.07.2020 провадження у справі поновлено, підготовче засідання призначено на 13.08.2020.

У підготовчому засіданні 13.08.2020 суд протокольно постановив ухвалу про продовження підготовчого провадження на 30 днів до 28.10.2020 та про відкладення підготовчого засідання до 29.09.2020.

У підготовчому засіданні 29.09.2020 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання до 19.10.2020.

У підготовчому засіданні 19.10.2020 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення судового розгляду справи по суті на 05.11.2020.

У судовому засіданні з розгляду спору по суті 05.11.2020 судом оголошено перерву до 23.11.2020.

У судовому засіданні 23.11.2020 судом оголошено перерву до 07.12.2020.

Сторони належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи в суді.

У судовому засіданні 07.12.2020 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст.240 ГПК України.

Позиції учасників справи.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує протиправною поведінкою відповідача, який в порушення вимог закону не уклав договір про пайову участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець та не сплатив пайовий внесок.

Козелецька селищна рада у клопотаннях про розгляд справи без участі представника зазначала, що позовні вимоги прокурора підтримує у повному обсязі.

04.06.2020 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого останній проти позовних вимог заперечив.

Відповідач зазначив, що посилання Козелецької селищної ради на те, що їй не було відомо про введення житлового будинку по вул. Жуковського,17а в селищі Козелець в експлуатацію та не сплати ТОВ «Трансбудсервіс 11» пайових внесків на розвиток інфраструктури населеного пункту не відповідає дійсності, оскільки ТОВ «Трансбудсервіс 11» повідомляло Козелецьку селищну раду про введення в експлуатацію житлового будинку за вказаною адресою в 2014 році та в 2015 році про введення в експлуатацію корпусу 2 житлового будинку за вказаною адресою, що підтверджується листами про направлення декларацій № 56 від 18.08.2014 та № 98 від 28.12.2015, а також листом № 72 від 04.11.2014 ТОВ «Трансбудсервіс 11» роз`яснило Козелецькій селищній раді стосовно несплати пайової участі.

У відзиві на позов відповідач зазначає про те, що прокурором пропущено строк позовної давності.

Відзив на позов прийнято судом до розгляду, оскільки останній подано у встановлені строки та порядку.

04.06.2020 відповідачем подана до Господарського суду Чернігівської області заява про застосування строків позовної давності.

Суд прийняв заяву до розгляду.

12.06.2020 прокурором подано відповідь на відзив.

Відповідно до поданої відповіді на відзив прокурор зазначає, що про факт будівництва відповідачем багатоквартирного житлового будинку в с. Козелець, вул. Жуковського,17а за власний кошт, а не за програмою «Доступне житло», без фінансової підтримки з державного або місцевого бюджету Позивачу стало відомо після надходження аудиторського звіту державного фінансового аудиту виконання бюджету селища міського типу Козелець за період з 01.07.2017 по 30.04.2018, тобто у серпні 2018 року.

Крім того, прокурор посилається на те, що відповідачем не доведено факт отримання листів № 56 від 18.08.2014, № 98 від 28.12.2015 Козелецькою селищною радою, а також на те, що зазначені листи ніякого відношення до даної справи не мають.

Інспекцією Держархбюро у Чернігівській області 15.08.2014 зареєстровано декларацію № ЧГ 59 про готовність об`єкта до експлуатації. Відповідно до зазначеної декларації об`єктом будівництва є багатоквартирний житловий будинок (доступне житло) по вул. Жуковського, 17 а, сел. Козелець Чернігівської області, замовником будівництва є Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансбудсервіс 11».

На запит селищної ради від 10.09.2018 № 03-09/1815 відповідач надав інформацію (лист від 28.09.2018 № 54) про те, що будівництво багатоквартирного житлового будинку проводилось як доступне житло.

За таких обставин, прокурор наголошує на тому, що строк позовної давності при зверненні прокурора до суду не пропущено.

Відповідь на відзив прийнята судом до розгляду та долучена до матеріалів справи.

25.05.2020 третьою особою подані письмові пояснення, відповідно до яких остання зазначає:

за результатами проведеного державного фінансового аудиту встановлено ряд чинників, які негативно вплинули на виконання бюджету смт Козелець, оскільки впродовж дослідженого періоду встановлено неефективних (непродуктивних) витрат бюджетних коштів на загальну суму 187,86 тис. грн, недоотримано доходів на загальну суму 1065,06 тис. грн, резерви надходжень до бюджету склали 819,81 тис. грн.

У тому числі, несплата ТОВ «Трансбудсервіс 11» пайових внесків при здійсненні будівництва багатоквартирного житлового будинку у законодавчо визначеному порядку згідно з вимогами ч.2,9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та недостатній контроль з боку Козелецької селищної ради за дотриманням зобов`язань щодо платежів до місцевого бюджету призвело до недоотримання доходів спеціальним фондом селищного бюджету смт Козелець за 2014 рік в сумі 104,27 тис. грн (2% від загальної кошторисної вартості будівництва): об`єкт будівництва: багатоквартирний житловий будинок (доступне житло), смт. Козелець, вул. Жуковського 17а (декларація про готовність № 4Г59 від 15.08.2014) загальною кошторисною вартістю 5213,6 тис. грн.

Письмові пояснення прийняті судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

09.06.2020 третьою особою подано відповідь на відзив.

Оскільки процесуальним законом не передбачено надання третьою особою відповіді на відзив, суд розцінює останню як письмові пояснення на відзив на позов.

У письмових поясненнях на відзив на позов третя особа посилається на наступне:

З метою дослідження факторів, що впливають на виконання доходної та видаткової частини бюджету Козелецької селищної ради, аудиторською групою було проведено збирання відомостей у ТОВ «Трансбудсервіс 11», за результатами якого встановлено, що будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою: смт Козелець, вул. Жуковського, 17а, здійснювалось Товариством не з державної підтримки по програмі «Доступне житло», а за власний кошт, фінансової підтримки з державного або місцевого бюджетів на будівництво не надходило, у зв`язку з чим усі квартири у вищевказаному багатоквартирному будинку були реалізовані на комерційній основі за договорами купівлі-продажу нерухомого майна.

Отже, відсутність державної підтримки при будівництві вищевказаного багатоквартирного будинку спростовує його приналежність до категорії «Доступне житло», а разом із цим, виключає із переліку замовників, які, відповідно до ч.4 ст.40 «Про регулювання містобудівної діяльності» не долучаються до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

За таких обставин, ТОВ «Трансбудсервіс» повинно було само ініціювати укладення договору про пайову участь із Козелецькою селищною радою та сплатити пайовий внесок.

Суд прийняв пояснення на відзив до розгляду та долучив до матеріалів справи.

13.05.2020 Прокурором подано клопотання про витребування доказів, відповідно до якого останній просить суд витребувати у Міністерстві розвитку громад та територій України інформацію на запити прокурора від 06.12.2019 за № 63-2101 вих.19 та від 03.02.2020 за №66-2732 вих.20 про те, чи реалізовувались квартири у здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов, затверджених постановою КМУ від 25.04.2012 № 343 та Порядку забезпечення громадян доступним житлом, затвердженого постановою КМУ від 11.02.2009 № 140, та належним чином завірені копії протоколу Міжвідомчої комісії від 17.01.2014, подання Чернігівської обласної державної адміністрації; зобов`язати Міністерство розвитку громад та територій України надати інформацію на запити прокурора та належним чином завірені копії вищезазначених документів на адресу суду, позивача, відповідача, третьої особи.

Клопотання прокурора про витребування доказів задоволенню не підлягає як необґрунтоване в частині витребування інформації у Міністерства розвитку громад та територій України, а в частині витребування протоколу Міжвідомчої комісії від 17.01.2014 як недоцільне, оскільки в матеріалах справи наявний даний документ.

19.10.2020 відповідачем подані додаткові письмові пояснення до відзиву на позов, відповідно до яких останній посилається на наступне:

У листопаді 2014 року Козелецька селищна рада, після отримання листа № 72 від 07.11.2014 вже довідалася про завершення будівництва багатоквартирного житлового будинку не за програмою «доступне житло», та могла (мала реальну можливість) і повинна була довідатись про порушення свого права шляхом перевірки приналежності такого об`єкта будівництва до категорії «доступне житло» та законності віднесення ТОВ «Трансбудсервіс 11» до переліку замовників, які відповідно до с.4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не залучаються до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Таким чином, відповідач посилається на те, що строк позовної давності на момент звернення прокурора з позовом до суду був пропущений.

Відповідач також наголошує на тому, що у прокурора були відсутні повноваження на представництво інтересів у даному спорі.

Крім того, відповідач посилається на те, що заступник керівника місцевої прокуратури має право підписувати позовні заяви від імені прокуратури лише у разі відсутності на дату її підписання і подання керівника місцевої прокуратури та його першого заступника.

Відповідач посилається на те, що до отримання Товариством матеріалів позовної заяви у останнього були відсутні умови договору, щоб їх розглядати та приймати, оскільки рекомендований лист № 100 жодна уповноважена особа ТОВ «Трансбудсервіс 11» не отримувала.

27.10.2020 до Господарського суду Чернігівської області від прокуратури надійшли пояснення на додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву.

Так, прокурор щодо посилання відповідача на пропуск строку звернення до суду зазначає, що про здійснення будівництва ТОВ «Трансбудсервіс 11» багатоквартирного житлового будинку в смт Козелець, вул. Жуковського,17а, за власний кошт, а не за державної підтримки за програмою «Доступне житло», без фінансової підтримки з державного бюджету позивачу стало відомо після надходження аудиторського звіту державного фінансового аудиту виконання бюджету смт Козелець за період з 01.07.2014 по 30.04.2018, тобто у серпні 2018 року.

Про вказані обставини Козелецька селищна рада не могла знати раніше, оскільки органи місцевого самоврядування перебувають поза межами процесу фінансування будівництва приватними суб`єктами господарювання, процедури прийняття об`єктів будівництва в експлуатацію, також позбавлені можливості контролювати процес надходження коштів на рахунки приватних суб`єктів господарювання, реалізацію ними забудованого нерухомого майна та позбавлені можливості здійснення контролю за дотриманням чинного законодавства приватними суб`єктами господарювання.

Прокурор також зазначає, що роздруківка з офіційного сайту ДАБІ України щодо декларування ТОВ «Трансбудсервіс 11» початку будівельних робіт в смт Козелець по вул. Жуковського,17а та декларація про готовність об`єкта до експлуатації містять відомості про будівництво об`єктів, у т.ч. по програмі «доступне житло».

При цьому, до компетенції інспекції Держархбудконтролю у Чернігівській області не віднесено повноваження по перевірці джерел фінансування об`єкта забудови та достовірності внесення «декларантом» відповідних даних.

Не заслуговують на увагу доводи відповідача, що інформація, викладена у публікаціях місцевих ЗМІ, могла бути підставою для проведення органом місцевого самоврядування перевірок.

До компетенції Козелецької селищної ради не віднесено повноваження щодо проведення перевірок дотримання чинного законодавства забудовниками при здійсненні господарської діяльності та достовірності інформації, наданої такими суб`єктами господарювання органам державної влади, приватним юридичним особам, громадянам чи ЗМІ.

Інформація, викладена у ЗМІ, не є офіційним документом, не «свідчить однозначно» про ту чи іншу обставину, є оціночним судженням конкретного кореспондента, у зв`язку з чим не підлягає спростуванню та доведенню її достовірності чи недостовірності.

Таким чином, відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо наявності в органу місцевого самоврядування протягом 3-річного строку з дня введення об`єкта в експлуатацію інформації щодо забудови відповідачем об`єкта за власний кошт та без залучення коштів державного чи місцевих бюджетів. Вказані факти могли бути виявлені виключно при проведенні відповідної перевірки уповноваженими органами, до яких орган місцевого самоврядування не відноситься.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що орган місцевого самоврядування вперше отримав інформацію про забудову відповідачем об`єкта, при забудові якого забудовник не звільняється від сплати пайової участі, лише у серпні 2018 року.

За таких обставин, прокурором позов в інтересах держави в особі Козелецької селищної ради пред`явлено з дотриманням вимог законодавства та у строки, визначені ст.257,261 ЦК України.

Щодо позиції відповідача про відсутність у прокурора підстав для представництва інтересів держави в особі Козелецької селищної ради прокурор зазначає наступне:

Уповноваженим органом у спірних правовідносинах є Козелецька селищна рада, яка представляє інтереси територіальної громади, здійснює від її імені та в інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування.

Бездіяльність позивача як представницького органу територіальної громади, яка полягає у невжитті заходів до захисту її майнових інтересів щодо наповнення місцевого бюджету за рахунок коштів пайової участі, а саме не звернення його з відповідним позовом, свідчить про нездійснення позивачем захисту інтересів громади у сфері залучення коштів пайової участі до бюджету та інтересів держави у сфері регулювання спірних правовідносин, внаслідок чого місцевий бюджет недоотримує кошти, що у свою чергу, призводить до неможливості належного виконання органом місцевого самоврядування своїх функцій у бюджетній сфері та негативно впливає на фінансування створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища.

Отже, у даному випадку наявні достатні та законні підстави для звернення прокурора з позовом до суду в інтересах держави в особі позивача Козелецької селищної ради.

Крім того, прокурор посилається на те, що не заслуговують на увагу доводи відповідача щодо повноважень заступника керівника місцевої прокуратури на подання позову до суду в інтересах держави за відсутності довіреності від керівника місцевої прокуратури.

Межі повноважень прокурора передбачені як ГПК України, так і Законом України «Про прокуратуру».

Представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави у випадках та порядку, встановлених законом (ч.1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Право подання процесуальних документів при реалізації конституційної функції представництва інтересів держави визначено ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, діючій на час пред`явлення позову (з урахуванням п.п.1,3-4 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону від 19.09.2019 № 113-ІХ). Право подання позовної заяви (заяв, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Здійснюючи представництво інтересів держави в суді, прокурор не обмежений волею суб`єкта, від імені якого він представляє інтереси держави, і діє автономно, незалежно від нього, крім випадків, встановлених законом. У зв`язку з цим відсутні підстави для ототожнення статусу прокурора, що здійснює представництво інтересів держави в суді, зі статусом представника, який діє виключно на підставі довіреності чи договору.

На даний час в органах прокуратури діють місцеві прокуратури, та повноваження прокурора, передбачені ст. 131-1 Конституції України, ст. 53 ГПК України, ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» виконують керівники місцевих прокуратур, їх перші заступники та заступники.

Відповідно до наказу прокурора Чернігівської області від 26.12.2018 № 444к ОСОБА_1 призначено на посаду заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури.

Відтак, заступник керівника місцевої прокуратури Марушко І.М. є уповноваженою особою на звернення до суду з позовами в інтересах держави при реалізації повноважень, передбачених Конституцією України, Закону України «Про прокуратуру», ГПК України та, відповідно, підписання позовних заяв.

Щодо доводів відповідача про хибність тверджень прокурора та викривлення фактичних обставин у спірних правовідносинах прокурор зазначає наступне:

Козелецькою селищною радою на адресу відповідача направлялись проекти договорів, які повертались позивачу у зв`язку з закінченням терміну зберігання у відділенні УДППЗ «Укрпошта».

Лист за вих.№ 03-09/1995 від 29.10.2019 вручено представнику ТОВ «Трансбудсервіс 11» 08.11.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення. Не зазначення в повідомленні, а саме в полях «Розписка в одержанні» та «Підпис працівника поштового зв`язку», підписів осіб не свідчить про невручення відповідачу документів, оскільки рекомендоване повідомлення з відміткою про вручення повернулось з відділення УДППЗ «Укрпошта» до позивача.

Крім того, на засіданні Козелецької селищної ради 23.10.2019 позивачем вжито заходів щодо вручення договору про пайову участь директору ТОВ «Трансбудсервіс 11» Москальцю Г.І., зокрема, зачитано основні пункти договорів. Однак, вказана особа від отримання вказаного договору відмовилася, про що складено акт.

Доводи відповідача про фактичне неотримання ним примірника договору, є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудовник зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

За таких обставин, твердження відповідача, зазначені у додатковому пояснення до відзиву, є необгрунтованимим і не спростовують доводів, зазначених у позовній заяві та долучених до позовної заяви доказів.

Суд прийняв додаткові пояснення прокурора до розгляду та долучив до матеріалів справи.

28.10.2020 від Козелецької селищної ради до Господарського суду Чернігівської області надійшли пояснення на додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву.

Зазначені пояснення аналогічні поясненням, викладеними прокурором у додаткових поясненнях.

Суд прийняв пояснення до розгляду та долучив до матеріалів справи.

05.11.2020 представником відповідача подано клопотання про витребування доказів з Чернігівської дирекції АТ «Укрпошта», а саме відомостей про видання поштового відправлення № 100 та про виклик у судове засідання представника Козелецької селищної ради.

Клопотання про витребування доказів судом відхилено, оскільки відповідачем надано лист-відповідь ЧД АТ «Укрпошта» № 01/1-08/187 від 19.10.2020, яка місить вичерпну відповідь на запитувану відповідачем інформацію, даний лист долучено до матеріалів справи.

Суд відхилив клопотання відповідача про виклик у судове засідання представника Козелецької селищної ради.

16.11.2020 представником позивача подано клопотання про поновлення строку для подання клопотання і доказів та подання додаткових письмових доказів.

Клопотання відповідача про поновлення строку для подання клопотання задоволено. Строк поновлено, додаткові письмові докази долучено до матеріалів справи.

Будь-яких інших заяв та клопотань від сторін та третьої особи не надходило.

Обставини справи встановлені судом.

03.02.2014 Рішенням Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області (ХІІІ сесія VI скликання) прийнято рішення «Про затвердження Положення про порядок залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець» (далі - Положення).

Зазначене Положення регулює, відповідно до Законів України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038- VI зі змінами та доповненнями, «Про запобігання впливу світової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» від 25.12.2008 № 800- VI, організаційні та економічні відносини, пов`язані з порядком залучення, розрахунку розміру і використанням коштів пайової участі замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець.

15.08.2014 Інспекцією Держархбюро у Чернігівській області зареєстровано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № 59: Будівництво багатоквартирного житлового будинку (доступне житло) по вул. Жуковського,17а у сел. Козелець, Козелецького району, Чернігівської області. Замовник будівництва: ТОВ «Трансбудсервіс 11».

Кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить 5213,6 тис. грн, в тому числі витрати на будівельно-монтажні роботи 3585,9 тис. грн, витрати на машини, обладнання та інвентар 171,4 тис.

Листом № 56 від 18.08.2014 ТОВ «Трансбудсервіс-11» направило Козелецькій селищній раді копію декларації № 59 про готовність об`єкта до експлуатації, який належить до І-ІІІ категорії складності «Чернігівська обл., смт Козелець, вул. Жуковського, 17А, 17000, Будівництво багатоквартирного житлового будинку (доступне житло)».

Листом № 72 від 07.11.2014 ТОВ «Трансбудсервіс-11» повідомило Козелецьку селищну раду про те, що рішенням Міжвідомчої комісії з розгляду пропозицій щодо формування переліку об`єктів житлового будівництва, на добудову (будівництво) яких або придбання житла в яких можуть спрямовуватись кошти (документ введено в дію Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №20 від 22.01.2014), житловий будинок за адресою: Чернігівська обл., смт Козелець, вул. Жуковського,17А, 17000, включено в перелік для участі в програмі «доступне житло».

На підставі п.п.3 п. 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» кошти пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту не залучаються.

В зв`язку з цим підприємством була розроблена своя програма про надання безпроцентного кредитування на придбання житла терміном до трьох років і цінова пропозиція не перевищувала суми, затвердженою рішенням Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства.

Особи, які придбали житло скористалися кращими умовами підрядника, які не суперечать умовам даної програми.

У 2018 році Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області Державної аудиторської служби України проведено фінансовий аудит виконання бюджету смт Козелець.

За результатами перевірки складено Аудиторський звіт державного фінансового аудиту виконання бюджетного селища міського типу Козелець за період з 01.07.2017 по 30.04.2018, відповідно до якого встановлено, що на якість виконання бюджету смт Козелець мали вплив наступні фактори, зокрема несплата замовником будівництва ТОВ «Трансбудсервіс-11» пайових внесків у законодавчо визначеному порядку та недостатній контроль з боку Козелецької селищної ради за дотриманням зобов`язань щодо платежів до місцевого бюджету призвело до недотримання доходу селищним бюджетом смт Козелець.

Аудиторським дослідженням встановлено, що на земельній ділянці за адресою: смт Козелець, вул. Жуковського,17А, яка перебуває у комунальній власності Козелецької селищної ради, побудовано багатоквартирний житловий будинок, який було введено в експлуатацію у серпні 2014 року (І корпус будівництва), у грудні 2015 року (ІІ корпус будівництва) у відповідності до декларацій про готовність об`єкта до експлуатації зі статусом доступне житло. Замовником будівництва вищезазначеного багатоквартирного житлового будинку виступало Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансбудсервіс 11».

Під час проведення аудиту було проведено збирання відомостей у ТОВ «Трансбудсервіс 11», за результатами якого встановлено, що будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою: смт Козелець, вул. Жуковського, 17А здійснювалось Товариством не за державної підтримки по програмі Доступне житло, а за власний кошт, фінансової підтримки з державного або місцевого бюджетів на будівництво не надходило, у зв`язку з чим усі квартири у вищевказаному багатоквартирному будинку були реалізовані на комерційній основі за договорами купівлі-продажу нерухомого майна.

Факт відсутності державної підтримки при будівництві багатоквартирного будинку за адресою: смт Козелець, вул. Жуковського, 17-а спростовує його приналежність до категорії «доступне житло», а разом з цим, виключає із переліку замовників, які відповідно до п.4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не залучаються до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Оскільки будівництво багатоквартирного житлового будинку здійснювалось не як «доступне житло», тобто за відсутності державної підтримки відповідно до Державної цільової соціально-економічної програми будівництва (придбання) доступного житла на 2010-2017 роки, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 №1249 зі змінами, ТОВ «Трансбудсервіс 11» зобов`язаний був прийняти участь у розвитку інфраструктури смт Козелець шляхом укладення договору про пайову участь із Козелецькою селищною радою та сплатити пайовий внесок до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, як це передбачено вимогами п.4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Листом від 10.09.2018 №03-09/1815 Козелецька селищна рада звернулась до ТОВ "Трансбудсервіс 11" у якому пропонувала відповідачу звернутись до Козелецької селищної ради у строк до 28.09.2018 для укладання договору про пайову участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної інфраструктури на території населених пунктів Козелецької селищної ради по об`єкту - будівництво багатоквартирного будинку по вул. Жуковського, 17А в смт Козелець в добровільному порядку.

Листом від 28.09.2018 № 54 ТОВ «Трансбудсервіс 11» повідомив Козелецьку селищну раду про те, що згідно з деклараціями про початок виконання будівельних робіт від 28.03.2013 і 17.10.2014 та про готовність об`єкта до експлуатації від 15.08.2014 і 24.12.2015, зареєстрованими в Управлінні Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області, будівництво багатоквартирного житлового будинку по вул. Жуковського, буд. 17А смт Козелець зазначено як доступне житло.

Листом від 01.11.2018 за №420 Чернігівське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» на запит прокуратури Чернігівської області надало відповідь, що житловий будинок за адресою: смт Козелець, вул. Жуковського, 17А, забудовник ТОВ "Трансбудсервіс 11" був затверджений Міжвідомчою комісією (Протокол від 05.11.2013) до участі в реалізації Порядку 140 та Порядку 343. По даному об`єкту Чернігівським регіональним управлінням Держмолодьжитла фінансові послуги для будівництва багатоквартирного житлового будинку, в тому числі за програмою "Доступне житло" не надавалися.

Листом від 28.12.2018 № 2880/06.1 Державна спеціалізована фінансова установа «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» на звернення Козелецької селищної ради Чернігівської області від 28.11.2018 № 03-08/2475 повідомила, що протоколом Міжвідомчої комісії від 05.11.2013 до участі в реалізації Програми будівництва (придбання) доступного житла було затверджено житловий багатоквартирний будинок по вул. Жуковського, 17-а в смт Козелець Чернігівської області, забудовником якого є ТОВ "Трансбудсервіс 11".

Проте, по даному об`єкту Чернігівським регіональним управлінням Держмолодьжитла жодних договорів не укладалось, квартири відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 140 від 11.02.2009 та Порядку, затвердженого постановою Уряду № 343 від 25.04.2012, не реалізовувались.

Листом від 22.03.2019 №1735вих.19 начальник Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури звернувся до Козелецького селищного голови Дмитренка О.Б. щодо необхідності поінформувати місцеву прокуратуру про вжиті заходи щодо укладення договору про участь ТОВ "Трансбудсервіс 11" у створенні та розвитку інженерно-транспортної інфраструктури на території населених пунктів Козелецької селищної ради, чи направлявся проект договору про пайову участь ТОВ «Трансбудсервіс».

Козелецька селищна рада листом від 03.04.2019 за №03-09/739 надала відповідну інформацію, зокрема, повідомила, що 29.03.2019 на засіданні виконкому Козелецької селищної ради прийнято рішення № 585-43-VIII "Про укладення договору про пайову участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Козелецької селищної ради" щодо ТОВ "Трансбудсервс-11", яким вирішено: затвердити розмір пайової участі у сумі 156407,67 грн що становить 3% від загальної кошторисної вартості будівництва багатоповерхового житлового будинку у сел. Козелець по вул. Жуковського, 17 А та укласти договір про пайову участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Козелецької селищної ради між Козелецькою селищною радою та ТОВ "Трансбудсервіс 11" .

Листом від 02.04.2019 за №03-08/735 (цінним з описом вкладення з повідомленням про вручення) направлено відповідачу договір від 02.04.2019 про пайову участь з додатком.

Зазначений лист повернувся Козелецькій селищній раді як неотриманий.

Листом № 03-08/933 від 02.05.2019 Козелецька селищна рада повторно направила ТОВ «Трансбудсервіс 11» договір про пайову участь з додатками, який також був повернутий, як неодержаний адресатом.

Листом від 23.10.2019 за №03-08/1962 Козелецька селищна рада втретє направила договір про пайову участь з додатками на адресу ТОВ «Трансбудсервіс 11».

Відповідно до рекомендованого повідомлення за №10 зазначений лист отримано відповідачем 08.11.2019.

Крім того, 23.10.2019 представниками Козелецької селищної ради Пушкар І.М., Бабко Г.М., Бреус О.П. складено акт про відмову від отримання документа, відповідно до якого директор ТОВ «Трансбудсервіс 11» відмовився отримати договір від 23.10.2019 про пайову участь замовника у створенні розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець.

Директору ТОВ «Трансбудсервіс 11» зачитано такі пункти договорів, як предмет договору та зобов`язання сторін та запропоновано отримати договори від 23.10.2019 для добровільного підписання.

Місцевою прокуратурою у зв`язку з вивченням підстав для представництва інтересів держави в суді направлялись запити до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Чернігівській області (від 05.12.2019 №63-2078вих19), до Міністерства розвитку громад та територій України (від 06.12.2019 №63-2101вих19).

Державна архітектурно-будівельна інспекція в Чернігівській області листом від 13.12.2019 №2882-19 повідомила про те, що законодавством не передбачено повноважень органів держархбудконтролю щодо перевірки достовірності інформації про сплату замовниками пайової участі, як і перевірки про кошторисну вартість та вартість основних фондів під час прийняття об`єктів будівництва в експлуатацію.

За таких обставин, прокурор наголошує на тому, що позивачу саме у серпні 2018 року стало відомо, що будівництво вказаного багатоквартирного житлового будинку здійснювалось ТОВ "Трансбудсервіс 11" не за державної підтримки по програмі "Доступне житло", а за власний кошт.

Таким чином, прокурор зазначає, що відсутність державної підтримки при будівництві багатоквартирного житлового будинку - 1 корпус по вул. Жуковського, 17-а в сел. Козелець спростовує його приналежність до категорії "Доступне житло", а разом із цим, виключає із переліку замовників, які відповідно до ч. 4 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не залучаються до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Отже, у ТОВ "Трансбудсервіс 11" виник обов`язок взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт Козелець шляхом укладення відповідного договору та перерахування до бюджету коштів у розмірі, визначеному таким договором.

Договір про пайову участь відповідача у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець між сторонами так і не був укладений, що й спричинило даний спір.

Щодо представництва прокурора суд зазначає наступне:

Відповідно до стаття 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частиною 3 статті 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 3 статі 53 ГПК України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини 4 статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи значення поняття "інтереси держави", висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Законом України "Про прокуратуру" визначені правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Зокрема, за змістом статті 1 зазначеного Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Стаття 23 Закону України "Про прокуратуру" містить, зокрема, такі норми:

1. Представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

3. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

4. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Згідно з приведеними у позові та у відповіді на відзив доводами прокурора, у спірних правовідносинах прокурор захищає економічний інтерес держави, який полягає у прагненні щодо надходження до бюджету селища Козелець передбачених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" коштів для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець.

Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" та затвердженим рішенням Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області від 03.02.2014 Положенням про порядок залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець, саме Козелецька селищна рада Козелецького району Чернігівської області є уповноваженим державою органом на здійснення функції щодо залучення до пайової участі у розвитку інфраструктури селища Козелець відповідних замовників, укладення з ними договорів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець та стягнення з них до селищного бюджету передбачених такими договорами коштів пайової участі.

Отже, в даному випадку прокурор правильно визначив у позові Козелецьку селищну раду Козелецького району Чернігівської області як орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Порушення інтересів держави у даному випадку за доводами прокурора полягає у ненадходженні до селищного бюджету коштів пайової участі, що є очевидним.

Переконливими є і доводи прокурора про неналежне здійснення Козелецькою селищною радою інтересів держави у спірних правовідносинах з огляду на значну тривалість періоду порушення інтересів громади селища Козелець і не подання останньою позову до суду для захисту у судовому порядку порушених інтересів держави.

Надіслання прокурором позивачу у травні 2020 року повідомлення від 04.05.2020 №66-5122вих.20 з приводу захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, є належним повідомленням позивача про звернення прокурора до суду з цим позовом і тому позивач не був позбавлений можливості оскаржити підстави для представництва інтересів держави прокурором, але наразі не зробив цього.

Виходячи з викладеного, господарський суд дійшов висновку про виключність даного випадку і дотримання прокурором встановленого чинним законодавством порядку здійснення представництва інтересів держави в суді.

Оцінка аргументів та нормативно правове обґрунтування.

Статтею 187 ГК України встановлено, що спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Обов`язковість укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту передбачено нормами Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Об`єднання прокурором у позові з вимог про визнання договору про пайову участь укладеним і про стягнення з відповідача на користь позивача передбаченої таким договором суми коштів пайової участі є правомірним, оскільки друга вимога є похідною від першої - основної і їх об`єднання є ефективним способом захисту порушених інтересів держави у спірних правовідносинах.

Отже, даний спір підлягає розгляду в господарському суді.

Стаття 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" містить такі норми:

1. Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

2. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

3. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

4. До пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва, зокрема будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла (пункт 3);

5. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

6. Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати, зокрема, 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків.

7. Органам місцевого самоврядування забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва об`єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, передбаченої цією статтею, а також крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 30 цього Закону.

8. Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об`єкта, з техніко-економічними показниками.

У разі зміни замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму коштів, сплачених попереднім замовником відповідно до укладеного ним договору про пайову участь.

9. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Істотними умовами договору є:

1) розмір пайової участі;

2) строк (графік) сплати пайової участі;

3) відповідальність сторін.

Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

10. Кошти, отримані як пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту.

11. Інформація щодо договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та його виконання зазначається у декларації про готовність об`єкта до експлуатації або в акті готовності об`єкта до експлуатації.

Затверджене рішенням Козелецької селищної ради XIII сесії VI скликання від 03.02.2014 Положення про порядок залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець містить, зокрема, такі положення:

1.3. Дія цього Положення поширюється на всіх замовників, незалежно від форми власності, які здійснюють будівництво на території селища Козелець, за винятком тих, що перелічені у п. 1.5. цього Положення.

1.4. Встановлений селищною радою для замовників розмір пайової участі не може перевищувати граничний розмір пайової участі, встановлений згідно законодавства.

Граничний розмір пайової участі з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати:

10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва-об`єкта - для нежитлових будівель та споруд;

4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків.

1.5.3 До пайової участі не залучаються замовники у разі будівництва з дотриманням вимог чинного законодавства: будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла.

2.1. Пайова участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець полягає у перерахуванні замовником до бюджету Козелецької селищної ради коштів для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець, згідно з Договором.

2.2. Величина пайової участі визначається у розрахунку, який є невід`ємною частиною Договору, укладеному з сільською радою, як відсоток від загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і поза майданчикових інженерних мереж, споруд та транспортних комунікацій.

2.4 Розмір пайової участі замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець визначається у відповідності до пунктів 2.2 і 2.3 цього Положення і становить у разі будівництва:

2.4.1. нежитлових будівель та споруд (за винятком тих, що перелічені у п. 1.5. цього Положення) - 4 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта;

2.4.2. житлових будинків (за винятком тих, що перелічені у п. 1.5. цього Положення) - 2 %. загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта;

2.4.3. житлових будинків з вбудовано-прибудованими об`єктами комерційного призначення, розмір коштів пайової участі визначається диференційовано, з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкту (будівництво об`єкта комерційного призначення - відповідно до пункту 2.4.1будівництво житлового будинку - відповідно до пункту 2.4.2.);

2.4.4. об`єктів самочинного будівництва - 5 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта (за винятком об`єктів, які за рішенням суду підлягають знесенню).

4.1 Договір укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації секретарем селищної ради звернення замовника про його укладення та передує прийняттю виконавчим комітетом селищної ради рішення про надання згоди на виготовлення проектної документації на будівництво об`єкта.

Пунктом 4.2. передбачено, зокрема, що підготовку договору проводить заступник селищного голови по виконавчій роботі на підставі звернення замовника про укладення договору до селищної ради.

4.3. Істотними умовами договору є:

1) розмір пайової участі;

2) строк (графік) сплати пайової участі;

3) відповідальність сторін.

4.5. Невід`ємною частиною договору є розрахунок розміру пайової участі. Розрахунок розміру пайової участі проводиться бухгалтером селищної ради протягом десяти робочих днів 3 дня реєстрації селищною радою звернення замовника про проведення розрахунку до Договору у грошовому виразі відсоткового значення від загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта на підставі доданих до нього, документів, що підтверджують вартість будівництва об`єкта з техніко-економічними показниками.

Відповідач в порушення вимог ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" і Порядку у строк, визначений зазначеними нормами не звернувся до позивача за укладенням договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець і тим самим порушив права позивача на укладення такого договору і одержання від відповідача коштів пайової участі.

Отже, позивач, а відповідно у даному випадку і прокурор в інтересах держави в особі позивача мають право вимагати від відповідача укладення договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Козелець і стягнення з відповідача коштів пайової участі у судовому порядку.

Щодо строку позовної давності.

За змістом частин 1,2,8,9 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний узяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об`єкта, з техніко-економічними показниками. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Отже, на замовника забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті покладено зобов`язання взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту шляхом перерахування замовником до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури на підставі договору про пайову участь між замовником та органом місцевого самоврядування, укладення якого є обов`язковим.

За змістом положень частини першої статті 173, частини першої статті 174 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, зокрема безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно із частиною третьою статті 179 ГК України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, установлених законом, розглядаються судом (частина перша статті 187 ГК України ).

Невиконання замовником будівництва обов`язку укласти договір про пайову участь до прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва не звільняє його від такого обов`язку.

Замовник зобов`язаний протягом семи календарних днів з дня прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта письмово поінформувати про це місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням об`єкта будівництва (частина одинадцята статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Строк, у межах якого пред`являється позов як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу), ЦК України визначено як позовна давність (стаття 256 цього Кодексу).

До спірних правовідносин застосовуються загальні строки позовної давності.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), перебіг якої відповідно до частини першої статті 261 цього ж Кодексу починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, перебіг позовної давності обчислюється з моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого права чи інтересу і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Відповідно до статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 ГПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, має довести, що інформацію про порушення права можна було отримати раніше.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до Порядку забезпечення громадян доступним житлом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2009 р. N 140, забезпечення громадян доступним житлом здійснюється шляхом надання державної підтримки, яка полягає у сплаті державою 30 відсотків вартості будівництва (придбання) доступного житла та/або надання пільгового іпотечного житлового кредиту (далі - державна підтримка).

Державна підтримка надається шляхом, зокрема, сплати за рахунок коштів державного та/або місцевого бюджету 30 відсотків вартості нормативної площі доступного житла. При цьому громадянин вносить на свій поточний рахунок, відкритий в уповноваженому банку, кошти в обсязі 70 відсотків вартості нормативної площі доступного житла.

Отже, зі змісту вищевикладеного вбачається, що порядок забезпечення за програмою «Доступне житло» передбачає декілька етапів і основною підставою для визначення житла як «доступне житло» є фінансування 30% з боку держави або за рахунок місцевого бюджету.

Матеріали справи містять листи відповідача до Козелецької селищної ради відповідно до яких ТОВ «Трансбудсервіс 11» повідомляло Козелецьку селищну раду про готовність об`єкта до експлуатації (з направленням на адресу останньої декларації про готовність об`єкта до експлуатації), де вказано, що будівництво багатоквартирного житлового будинку по вул. Жуковського, 17-а у селищі Козелець було здійснено за програмою «Доступне житло».

Крім того, відповідач у листах до Козелецької селищної ради посилався на протокол засідання Міжвідомчої комісії від 17.01.2014 з розгляду пропозицій щодо формування переліку об`єктів житлового будівництва, на добудову (будівництво) яких або на придбання житла в яких можуть спрямовуватися кошти.

Суд звертає увагу на те, що зазначення в декларації статусу будівництва як «Доступне житло» та включення об`єкту до переліку об`єктів, які можуть бути включені для участі в програмі «доступне житло» відповідно до Протоколу від 17.01.2014 не є належними доказами на підтвердження будівництва багатоквартирного житлового будинку по вул. Жуковського,17А у селищі Козелець за програмою «Доступне житло».

Наявні в матеріалах докази в їх сукупності свідчать про те, що Козелецькій селищній раді було відомо про готовність житлового будинку по вул. Жуковського,17А до експлуатації в серпні 2014 року.

Козелецька селищна рада як орган, який встановлює порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури селища Козелець і як сторона Договору повинна була перевірити наявність підстав, що передбачені чинним законодавством, для звільнення Відповідача від пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту селища Козелець. Проте, вказаного у 2014 році зроблено не було.

З огляду на зазначене, у Козелецької селищної ради на момент введення будинку в експлуатацію були відсутні докази фінансування будівництва багатоквартирного житлового будинку по вул. Жуковського,17-а у селищі Козелець за кошти державного або місцевого бюджету, а відтак відсутні були підстави вважати будівництво спірного будинку як «доступне житло».

Виходячи з викладеного, матеріалами справи підтверджується наявний факт бездіяльності саме селищної ради щодо укладення спірного договору про пайову участь з серпня 2014 року.

Таким чином, порушення права Козелецької селищної ради відбулося у 2014 році, а не після проведення перевірки контролюючим органом та складанням Аудиторського звіту у 2018 році.

Отже, Козелецька селищна рада повинна була звернутися до суду за захистом свого порушеного права із дотриманням строків позовної давності (в межах трирічного строку).

При цьому суд зауважує, що початок перебігу позовної давності для позову, поданого на захист цього порушеного права, пов`язується з моментом, коли держава в особі уповноваженого органу довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу яка його порушила.

Суд звертає увагу, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме : забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Отже, звернення прокурора до суду з цим позовом лише у травні 2020 року, тобто поза межами загальної позовної давності у три роки, що сплив у серпні 2017 року та про застосування якої заявлено відповідачем у справі, є підставою для відмови у позові.

Суд також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Беручи до уваги наведене, всі інші аргументи учасників судового процесу суд відхиляє як такі, що не стосуються предмета спору, є явно необґрунтованими та неприйнятними з огляду на законодавство та усталену судову практику.

Розподіл судових витрат.

Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, судовий збір в сумі 4204 грн покладається на прокурора.

Керуючись ст. 129, 178, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури, код 02910114 в інтересах держави в особі Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області, код 04412419,за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області, код 40479560 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансбудсервіс 11», код 37864842 про визнання договору про пайову участь замовника у створенні інфраструктури селища Козелець укладеним та стягнення 104 271,78 грн відмовити.

2. Витрати по оплаті судового збору в сумі 4204 грн покласти на прокурора.

Рішення набирає законної сили у строки, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 17.12.2020.

Суддя М.П. Ноувен