ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2020 р. Справа№ 910/9158/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Копитової О.С.

за участюсекретаря судового засідання Ковган О.І.
за участю представниківвідповідно до протоколу судового засідання від 08.12.2020
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал»
на рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2020
у справі№910/9158/16
за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Марго»
до1) Відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київреконструкція» 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал»
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаТовариство з обмеженою відповідальністю «Марго Інвестбуд»
провизнання правочину недійсним
в межах справи№910/9158/16
за заявоюОСОБА_1
до Відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київреконструкція»
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа №910/9158/16 про визнання банкрутом Відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київреконструкція».

11.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Марго» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київреконструкція» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» про визнання правочину недійсним в межах справи №910/9158/16 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київреконструкція».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Марго» задоволено в повному обсязі.

05.10.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал», в якій скаржник просить рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 скасувати, та ухвалити нове, яким в задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Марго» відмовити повністю.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2020, зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Остапенко О.М., Копитова О.С.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» залишено без руху.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Профкапітал» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 у справі №910/9158/16, справу призначено до розгляду.

У зв`язку з відпусткою судді Остапенка О.М., відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 13.11.2020 для розгляду справи №910/9158/16 визначено колегію суддів у складі: Грек Б.М. (головуючий, суддя-доповідач), судді: Копитова О.С., Сотніков С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2020 прийнято справу №910/9158/16 до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді - Грека Б.М., суддів: Копитової О.С., Сотнікова С.В.

17.11.2020 суддею Сотніковим С.В. заявлено самовідвід у справі №910/9158/16, який мотивований наявністю обставини, які виключають можливість участі вказаного судді у розгляді даної справи та є підставою самовідводу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 заяву судді Північного апеляційного господарського суду Сотнікова С.В. про самовідвід у справі №910/9158/16 задоволено.

Відведено суддю Північного апеляційного господарського суду Сотнікова С.В. від розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 у справі №910/9158/16.

Матеріали справи №910/9158/16 передано для здійснення визначення складу судової колегії у відповідності до положень ГПК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого визначення складу колегії суддів від 18.11.2020 для розгляду справи №910/9158/16 визначено колегію суддів у складі: Грек Б.М. (головуючий, суддя-доповідач), судді: Копитова О.С., Верховець А.А.

23.11.2020 суддею Верховцем А.А. заявлено самовідвід у справі №910/9158/16, який мотивований наявністю обставини, які виключають можливість участі вказаного судді у розгляді даної справи та є підставою самовідводу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2020 заяву судді Північного апеляційного господарського суду Верховця А.А. про самовідвід у справі №910/9158/16 задоволено; відведено суддю Північного апеляційного господарського суду Верховця А.А. від розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 у справі №910/9158/16; матеріали справи №910/9158/16 передано для здійснення визначення складу судової колегії у відповідності до положень ГПК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого визначення складу колегії суддів від 25.11.2020 для розгляду справи №910/9158/16 визначено колегію суддів у складі: Грек Б.М. (головуючий, суддя-доповідач), судді: Отрюх Б.В., Копитова О.С.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 прийнято справу №910/9158/16 до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді - Грека Б.М., суддів: Отрюха Б.В., Копитової О.С.

Учасники справи про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, разом з тим, в судовому засіданні 08.12.2020 були присутні лише представники апелянта (відповідача-2) та відповідача-1.

Судом враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає за можливе здійснювати розгляд скарги, так як сторони належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, учасниками якої вони є, а часткова неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зміст обставин справи.

В провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа №910/9158/16 за заявою ОСОБА_1 про визнання банкрутом Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Марго" (надалі - ТОВ «Марго») 11.10.2019 звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція" (надалі - «ВАТ «АК «Київреконструкція») та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал" (надалі - «ТОВ «Профкапітал») про визнання правочину недійсним в межах справи №910/9158/16 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція".

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що позивач вважає, що ВАТ "АК "Київреконструкція" уклало Іпотечний договір без нотаріальної згоди Товариства з обмеженою відповідальністю «Марго Інвестбуд», а тому існують підстави для визнання вказаного договору недійсним.

Зміст та обґрунтування оскарженого судового рішення.

Оскарженим судовим рішенням позовні вимоги задоволено. Місцевий господарський суд, задовольняючи позов, виходив зокрема з того, що між Відкритим акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київреконструкція» (Сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Марго Інвестбуд» (Сторона 2) 03.03.2006 було укладено договір №1/06 про спільну діяльність (далі - Договір про спільну діяльність), за яким сторони зобов`язались шляхом об`єднання своїх зусиль та вкладів спільно діяти для досягнення господарської мети: будівництва житлового будинку з вбудованими приміщеннями і паркінгом, а також забезпечення продажу житла (квартир) приміщень та паркінгу в новозбудованому комплексі з метою отримання прибутку.

Згідно умов договору Сторона 1 вносить, як вклад у спільну діяльність: право користування земельною ділянкою, ділову репутацію, ділові зв`язки, професійні знання, надання робочої сили, спеціалістів з необхідними навичками, освітою, знаннями тощо (вклад Сторони 1 становить 60%), а Сторона 2, як учасник спільної діяльності, повинен був внести, як вклад у спільну діяльність: грошові кошти в розмірі 1 600 000 грн. та цінні папери на суму 11 530 000 грн. (вклад Сторони 2 повинен становити 40%); грошові та майнові вклади сторін, створене або набуте сторонами в результаті спільної діяльності майно, є їх спільною частковою власністю, розпорядження і користування якою здійснюється за згодою обох сторін.

Крім того, між ВАТ "АК "Київреконструкція" (Іпотекодавець) та ТОВ "Комерційний банк "Західінкомбанк" (Іпотекодержатель) 06.12.2007 було укладено Іпотечний договір, який посвідчено Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстровано в реєстрі за №з-6782, (надалі - «Іпотечний договір»).

Предметом цього договору є надання Іпотекодавцем в іпотеку майна, в забезпечення виконання зобов`язань Боржника (ТОВ «Будівельна компанія «Київрембуд») перед Іпотекодержателем, в силу чого Іпотекодержатель має право в разі невиконання Боржником зобов`язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку Майна переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавця, на загальну суму 9 185 000 грн. щодо виконання зобов`язань за Кредитним договором 0407/06 від 04.07.2006 (Кредитний договір/основне зобов`язання).

В забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов`язань за Основним зобов`язанням, Іпотекодавець надав в іпотеку майнові права на нерухомість будівництво якої не завершено, набуті Іпоткодавцем.

В подальшому між Публічним акціонерним товариством «Західкомбанк» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» (Новий кредитор) 13.02.2019 укладено Договір №2018-12-29-000001-7 від 13.02.2019 про відступлення права вимоги, згідно умов якого Банк відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Банку права вимоги, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців, іпотекодавців, поручителів. При цьому, одночасно з відступленням права вимоги за кредитним договором Банк відступає Новому кредитору права вимоги за договорами, які є забезпеченням виконанням зобов`язань за кредитним договором, в тому числі за іпотечним договором від 06.12.2007, укладеного між Банком та ВАТ «АК «Київреконструкція». Таким чином, Іпотекодавцем за Іпотечним договором є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал».

Місцевий господарський суд зазначив, що матеріали справи не містять доказів надання нотаріальної згоди ТОВ «Марго Інвестбуд» на укладання Іпотечного договору від 06.12.2006 між ВАТ "АК "Київреконструкція" та ТОВ "Комерційний банк "Західінкомбанк" (правонаступником якого є ТОВ «ФК «Профкапітал»), який посвідчено Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстровано в реєстрі за №з-6782, а тому місцевий господарський суд дійшов висновків, що спірний договір укладено з порушенням вимог статті 358 Цивільного кодексу України та статті 6 Закону України "Про іпотеку", а саме без згоди третьої особи, як співвласника майна.

Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 07.12.2012 у справі №62/112, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.04.2015, задоволено повністю зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Марго" до ВАТ "Акціонерна компанія "Київреконструкція": визнано за ТОВ "Марго" право власності на майнові права на 100 відсотків об`єкта - житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями адміністративно-соціального призначення та підземним паркінгом, ступінь будівельної готовності 9,5 відсотків.

В судових засіданнях представник ВАТ АК «Київреконструкція» просив застосувати строк позовної давності, оскільки спірний правочин укладений в 2006 році.

Заперечуючи проти вказаних доводів, позивач зазначав, що про існування спірного договору йому стало відомо у вересні 2017 року, коли Відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київреконструкція" в особі арбітражного керуючого Дейнегіної К.М. звернулася до Господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Марго" та Товариства обмеженою відповідальністю "Марго Інвестбуд" про визнання недійсним Договору купівлі-продажу майнових прав№09/03-11 від 09.02.2011, укладеного між ВАТ "АК "Київреконструкція", ТОВ "Марго Інвестбуд" та ТОВ "Марго".

Місцевий господарський суд зазначив, що оскільки ТОВ «Марго» не є кредитором у справі №910/9158/16 про банкрутство ВАТ «АК «Київереконструкція», доказів того, що позивач міг знати про існування спірного договору до вересня 2017 року, в матеріалах справи не містяться, а в рішеннях суду, де ТОВ «Марго» є учасником провадження у справі, не зазначалося про існування іпотечного договору, то вважати, що ТОВ «Марго» подало позовну заяву з пропуском трирічного строку суду відсутні.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, те що Іпотечний договір від 06.12.2006, укладений між ВАТ "АК "Київреконструкція" та ТОВ "Комерційний банк "Західінкомбанк" (правонаступником якого є ТОВ «ФК «Профкапітал»), який посвідчено Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстровано в реєстрі за №з-6782 укладений з порушенням вимог статті 358 Цивільного кодексу України та статті 6 Закону України "Про іпотеку", місцевий господарський суд, посилаючись на приписи частин 1-3, 5 та 6 статті 203, частини 1 статті 207, частини 1 статті 215, статті 358 Цивільного кодексу України, частин 2, 3 статті 6 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, чинній станом на дату укладення Іпотечного договору - 06.12.2007), статті 76, частини 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновків, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Марго" до Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал" про визнання правочину недійсним є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Зміст та обґрунтування апеляційної скарги.

В своїй апеляційній скарзі відповідач-2 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у позові про визнання правочину недійсним відмовити повністю.

Скаржник, зокрема, зазначає, що, норма частини 2 статті 6 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній станом на дату іпотечного договору) підлягає застосуванню, якщо майно, яке передається в іпотеку знаходиться у спільній власності, натомість предмет іпотеки у спільній власності не перебував, оскільки на дату укладення іпотечного договору було відсутнє майно, яке було створено в процесі спільної діяльності і яке можна було б віднести до спільної часткової власності, а за умовами договору про спільну діяльність Сторона 1 мала право без обмежень укладати договори, угоди та вчиняти будь-які інші правочини в рамках цього договору від імені обох учасників спільної діяльності.

За іпотечним договором ВАТ «АК «Київреконструкція» передало у іпотеку не нерухоме майно а майнові права на нього, відтак відсутні підстави для застосування частини 2 статті 6 Закону України «Про іпотеку».

Нікчемність тристороннього договору, укладеного 09.02.2011 між ВАТ «АК «Київреконструкція», ТОВ «Марго Інвестбуд» та ТОВ «Марго», згідно якого останнє придбало майнові права, встановлена у пункті 9.11 постанови Верховного Суду від 28.01.2020 по справі №910/9158/16.

Крім того, відсутність укладеного між сторонами договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна свідчить про те, що у позивача не виникло право власності на таке майно і порушення його прав як власника майна не відбулось (висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 20.02.2020 по справі №5006/5/39б/2012).

Господарський суд міста Києва 07.12.2011 по справі №62/112 лише констатував належність майна ТОВ «Марго» на підставі укладеного договору, проте з встановленням нікчемності такого договору, ТОВ «Марго» втратило права власника майна, відтак його права оспорюваним договором іпотеки порушені бути не можуть.

Зміст та обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Позивач зокрема зазначає, що станом на дату укладення іпотечного договору редакція статті 5 Закону України «Про іпотеку» не передбачала можливість передання в іпотеку майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, отже іпотечний договір є недійсним, бо суперечить статті 5 Закону України «Про іпотеку», статтям 203, 215 Цивільного кодексу України та статті 207 Господарського кодексу України.

Поняття майно включає в себе також майнові права, які є складовою частиною майна, як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно.

Крім того, право власності позивача на об`єкт незавершеного будівництва було зареєстровано в Державному реєстрі прав власності, відтак позивач є титульним власником об`єкта незавершеного будівництва, та фактичним законним володільцем цього об`єкту, відтак існування іпотечного договору порушує права та інтереси позивача.

До того ж, предметом спору у даній справі є визнання недійсним іпотечного договору, а не скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Висновки апеляційного господарського суду за результатами апеляційного провадження.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду зазначає, що нормами частин 2, 3 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. При цьому, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, колегія суддів звертає увагу, що законодавець розмежовує оспорюваний та нікчемний правочин, головна відмінність між якими полягає в тому, що нікчемним є правочин, недійсність якого встановлена законом. За відсутності в законі вказівки на недійсність правочину його не може бути віднесено до нікчемного.

Відповідно норм частин 2, 3 статті 6 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, чинній станом на дату укладення Іпотечного договору - 06.12.2007) майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості.

При цьому, іпотекодавець зобов`язаний до укладення іпотечного договору попередити іпотекодержателя про всі відомі йому права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки, в тому числі ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку. У разі порушення цього обов`язку іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання та відшкодування іпотекодавцем завданих збитків.

Враховуючи викладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, з огляду на відсутність вказівки законодавця в статті 6 Закону України "Про іпотеку" на недійсність правочину з передачі в іпотеку майна у разі порушення під час його вчинення норм частин 2, 3 цієї статті (у разі передачі в іпотеку майна, що є у спільній власності, за відсутності нотаріально посвідченої згоди усіх співвласників), зазначає, що висновки суду першої інстанції про нікчемність Іпотечного договору, у тому числі з посиланням на порушення норм статей 316, 317, 358 ЦК України (що також не містять вказівки на нікчемність правочину зі здійснення права спільної часткової власності співвласників без згоди одного з них) зроблені з неправильним застосуванням наведених норм.

Як встановлено місцевим господарським судом, та підтверджується матеріалами справи, 06.12.2007 між Відкритим акціонерним товариством «АК «Київреконструкція» (Іпотекодавець) та ТОВ «Комерційний банк «Західінкомбанк» (Іпотекодержатель) було укладено іпотечний договір, за яким Іпотекодавець передав в іпотеку майнові права на нерухомість - об`єкт незавершеного будівництва.

Відповідно до пункту 7 Іпотечного договору в забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов`язань за основним зобов`язанням Іпотекодавець надає в іпотеку майнові права на нерухомість, а саме: об`єкт незавершеного будівництва - житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями адміністративно-соціального призначення та підземним паркінгом, що будується за адресою: місто Київ, вул.. Солом`янська, 17а, згідно переліку зазначеного у Додатку №1 до іпотечного договору. Як зазначено в абзаці 6 пункту 7 іпотечного договору: майно передано в іпотеку разом з усіма його при належностями.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, на момент укладення Іпотечного договору, об`єкту нерухомості не існувало, він створювався, отже, на дату укладення Іпотечного договору було відсутнє майно, яке було створено в процесі спільної діяльності, і яке можна б було віднести до спільної часткової власності, відповідач-1 передав у іпотеку не нерухоме майно, а майнові права на нього.

Зважаючи, що в іпотеку передавались майнові права, а не спільне майно, відсутні правові підстави застосовувати частину 2 статті 6 Закону України «Про іпотеку».

Крім того, відповідно до договору про спільну діяльність №1/06 від 03.03.2006, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «АК «Київреконструкція» та ТОВ «Марго Інвестбуд», грошові та майнові вклади сторін, а також майно створене або набуте в результаті спільної діяльності є спільною частковою власністю сторін, майнова частина вкладів сторін є їх спільною частковою власністю, розпорядження і користування якою здійснюється за згодою обох сторін (пункт 7.1 договору). Також згідно умов цього договору ВАТ «АК «Київреконструкція» є повноважним представником ТОВ «Марго Інвестбуд» та наділене правом без обмежень укладати договори, угоди та вчиняти будь-які інші правочини в рамках цього договору від імені обох учасників спільної діяльності, отже - ВАТ «АК «Київреконструкція» було повноважним на укладення іпотечного договору без окремої згоди ТОВ «Марго Інвестбуд».

Апеляційний господарський суд зазначає, що з вказаного переліку вбачається, що державній реєстрації у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень підлягає відповідна іпотека, а не права за іпотечним договором, а тому чинність такого правочину не залежить від факту реєстрації іпотеки як зобов`язання.

Майнове право є складовою частиною майна, як об`єкта цивільних прав, і є за своєю сутністю обмеженим речовим правом, за яким власник цього права наділений певними правами власника майна, та яке засвідчує правомочність власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно у майбутньому.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, і встановленню підлягає з яких саме передбачених законом підстав та у який передбачений законом спосіб відбулось набуття право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту. При цьому, виникнення права власності на майно є саме правочин та інші юридичні факти, а в судовому порядку, відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, підлягає захисту лише порушене право.

Місцевим господарським судом було залишено поза увагою факт відсутності у ТОВ «Марго» жодних прав на предмет іпотеки, оскільки правочин, за яким ТОВ «Марго» придбало майнові права на предмет іпотеки, є нікчемним, що встановлено постановою Верховного Суду України від 28.01.2020 по справі №910/9158/16, зокрема нікчемність тристороннього договору, укладеного 09.02.2011 між ВАТ «АК «Київреконструкція», ТОВ «Марго Інвестбуд» та ТОВ «Марго», згідно якого останнє придбало майнові права (на 100% об`єкта - житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями адміністративно-соціального призначення та підземним паркінгом, що будується за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська, 17а.

З встановленням нікчемності договору, ТОВ "Марго" втрачає право власника майна, а відтак права ТОВ "Марго"оспорюваним договором іпотеки не порушено.

Відтак, за правилами статті 392 Цивільного кодексу України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено власником майна, якщо його право оспорюється або не визнається, або якщо особа втратила документ, котрий посвідчує її право власності.

Відсутність укладеного між сторонами договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна свідчить про те, що у позивача не виникло право власності на таке майно і порушення його прав, як власника майна, не відбулось (висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 20.02.2020 у справі №5006/5/396/2012).

Апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити, що аналізуючи питання обсягу доводів скаржника та висвітлення питань, щодо яких ці доводи наведено, в оскарженому судовому рішенні, в аспекті вичерпності висновків суду, цілком законними і обґрунтованими будуть висновки про те, що позиція скаржника забезпечена вичерпним обґрунтуванням по всім істотним питанням, що виникли як у матеріально-правовому так і у процесуальному аспектах, та спростовують висновки місцевого господарського суду, викладені в оскарженому рішенні.

За таких підстав, апеляційний господарський суд, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, не погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для задоволення позову, та визнає доводи скаржника більш вірогідними аніж доводи позивача, у зв`язку з чим апеляційний господарський суд приходить до висновків про наявність правових підстав для скасування рішення місцевого господарського суду та прийняття рішення про відмову в позові.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Профкапітал» задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 по справі №910/9158/16 скасувати та ухвалити в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Марго» до Відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київреконструкція», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Марго Інвестбуд» про визнання правочину недійсним в межах справи №910/9158/16 - відмовити повністю.

Матеріали справи №910/9158/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду України у порядку та строк передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді Б.В. Отрюх

О.С. Копитова