РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2020 м. КиївСправа № 910/11885/20

За позовом: ДЕРЖАВНОЇ ІПОТЕЧНОЇ УСТАНОВИ;

до: публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК";

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Кабінет міністрів України;

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Міністерство фінансів України;

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Національний банк України;

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб;

про: припинення зобов`язань за облігаціями.

Суддя Балац С.В.

Секретар судового засідання Часовська М.С.

Представники:

позивача: Вичівська О.Ю.;

відповідача: Шутов О.О.;

третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Немирівська А.Г. ;

третьої особи -2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Гуцева Л.О. ;

третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Гузієнко Я.М. ;

третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Кустова Т.В.

С У Т Ь С П О Р У :

ДЕРЖАВНА ІПОТЕЧНА УСТАНОВА (далі - позивач) звернулася до господарського суду міста Києва із позовом до публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" (далі - відповідач) про припинення зобов`язань за облігаціями.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач, як емітент, втратив в право користування/розпорядження коштами, залученими від продажу цінних паперів у зв`язку з тим, що всі кошти, що перебували у користуванні/розпорядженні відповідача включені до ліквідаційної маси і використовуються останнім на власний розсуд, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про припинення зобов`язань за облігаціями серії "А3, "В3", "С3" щодо виплати відсоткового доходу та погашення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/11885/20 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 16.09.2020.

До господарського суду надійшла заява відповідача про залучення до участі у справі фонду гарантування вкладів фізичних осіб в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

До господарського суду надійшло клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

До господарського суду надійшла заява відповідача про закриття провадження у справі.

До господарського суду надійшла заява національного банку про залучення останнього до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

До господарського суду надійшло клопотання відповідача про залучення до участі у справі національного банку України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

До господарського суду надійшло клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

До господарського суду надійшло клопотання позивача про залучення до участі у справі кабінету міністрів України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.

До господарського суду надійшло клопотання позивача про залучення до участі у справі міністерства фінансів України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.

В підготовчому засіданні 16.09.2020 суд на місці, зокрема, ухвалив:

- задовольнити клопотання про залучення до участі у справі Кабінету міністрів України, Міністерства фінансів України, Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в якості третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору;

- клопотання про зупинення провадження знято з розгляду;

- відкласти підготовче засідання на 19.10.2020.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням того, що перенесення банком коштів на балансовий рахунок 2909 "Інша кредиторська заборгованість за операціями з клієнтами банку" не можна вважати операцією з повернення позики, оскільки призначенням цього рахунку є облік суми кредиторської заборгованості банку, а таке перенесення коштів не може свідчити про набуття банком, що ліквідується, права власності на кошти, що були розміщені на рахунку позивача. Також позивачем не доведено наявність підстав вважати припиненими зобов`язань за Проспектом емісії.

До господарського суду надійшли пояснення національного банку України, в яких останній вказав про відсутність в матеріалах справи будь-яких рішень про дострокове погашення облігацій позивача, відмову від розміщення облігацій, анулювання випуску останніх, їх конвертації, як підстав для припинення зобов`язань за такими облігаціями; перенесення коштів на рахунок "Інша кредиторська заборгованість за операціями з клієнтами банку" не є операцією з погашення позики; частина облігацій за якими позивач просить суд припинити зобов`язання знаходяться у власності НБУ, а зміна власника таких облігацій не звільняє позивача від виконання зобов`язань, що передбачені такими облігаціями.

До господарського суду надійшли заперечення позивача на заяву відповідача про закриття провадження у справі.

До господарського суду надійшли заперечення позивача на заяву відповідача про зупинення провадження у справі.

До господарського суду надійшли пояснення КМУ в яких останній зазначив про те, що у зв`язку з ліквідацією відповідача, позивач втратив право користування і розпорядження коштами, що були залучені від продажу цінних паперів, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

До господарського суду надійшло клопотання відповідача про залишення клопотання останнього про зупинення провадження у справі без розгляду.

До господарського суду надійшли пояснення міністерства фінансів України в яких зазначено про фактичне припинення зобов`язань позивача за облігаціями з 25.01.2016, тобто, в день переходу права власності на грошові кошти позивача до відповідача.

До господарського суду надійшла відповідь позивача на пояснення НБУ, в яких позивач зазначив про те, що наведені НБУ норми права не є підставою для відмови у задоволенні позову та не обґрунтовують незаконність вимог позивача.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій вказано про те, що грошові кошти позивача перебувають у користуванні відповідача та фактично перейшли в повне володіння останнього, що є підставою для припинення зобов`язань позивача за цінними паперами.

В підготовчому засіданні 19.10.2020 оголошено перерву до 09.11.2020.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, надав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив про: помилковість тверджень позивача про перехід права власності на грошові кошти до відповідача у зв`язку з перенесенням останніх з одного рахунку на інший; кредиторські вимоги позивача акцептовані банком; позивачем не доведено наявність підстав та обставин, що свідчать про порушення її суб`єктивних прав.

В підготовчому засіданні 09.11.2020 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 02.12.2020.

В судовому засіданні 02.12.2020 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних представників сторін по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Правлінням позивача прийнято рішення про закрите (приватне) розміщення облігацій серії "Z2", "A3", "B3", "C3", "D3".

Пунктом 4.2 Проспекту емісії облігацій серії "Z2", "A3", "B3", "C3", "D3" позивача (далі - Проспект) визначено параметри випуску облігацій, а саме:

- характеристика облігацій: серія "Z2" - іменні, відсоткові, з додатковим забезпеченням; серія "A3" - іменні, відсоткові, з додатковим забезпеченням; серія "B3" - іменні, відсоткові, з додатковим забезпеченням; серія "C3" - іменні, відсоткові, з додатковим забезпеченням; серія "D3" - іменні, відсоткові, з додатковим забезпеченням;

- кількість облігацій: 50.000 штук відсоткових іменних облігацій, у тому числі: серія "Z2" - 10.000 штук; серія "A3" - 10.000 штук; серія "B3" - 10.000 штук; серія "C3" - 10.000 штук; серія "D3" - 10.000 штук;

- номінальна вартість облігацій (серій "Z2", "A3", "B3", "C3", "D3"): 100.000,00 грн.;

- загальна номінальна вартість випуску облігацій: 5.000.000.000,00 грн., в тому числі: серія "Z2" - 1.000.000.000,00 грн.; серія "A3" - 1.000.000.000,00 грн.; серія "B3" - 1.000.000.000,00 грн.; серія "C3" - 1.000.000.000,00 грн.; серія "D3" - 1.000.000.000,00 грн.

Між відповідачем, як банком, та позивачем, як клієнтом, укладено договір банківського рахунку від 27.02.2013 № 26/995-070 (надалі - Договір банківського рахунку), за умовами якого банк відкриває клієнту поточний рахунок у національній валюті № НОМЕР_1 та отримує плату за обслуговування рахунку згідно з тарифами банку на банківські послуги.

Пунктом 1.2 Договору банківського рахунку передбачено, що банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, що надходять клієнту, виконувати розпорядження клієнта щодо перерахування відповідних сум з рахунка та проводити інші операції за рахунком у межах законодавства України.

Між відповідачем, як покупцем та позивачем, як емітентом, укладено договори купівлі-продажу цінних паперів, відповідно до предмету яких позивач зобов`язується передати у власність відповідача, а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити цінні папери, а саме:

- від 24.03.2014 № ДД-205/2014 - 2.000 шт. облігацій підприємств ISIN UA , з датою погашення 12.12.2018, серії "АЗ", на загальну суму 204.142.460,00 грн.;

- від 27.03.2014 № ДД-230/2014 - 2.998 шт. облігацій підприємств ISIN UA , з датою погашення 12.12.2018, серії "АЗ", на загальну вартість 306.231.339,58 грн.;

- від 05.09.2014 № ДД-750/2014 - 4.500 шт. облігацій підприємств ISIN UA , з датою погашення 18.11.2020, серії "ВЗ", на загальну вартість 457.847.280,00 грн.;

- від 08.09.2014 № ДД-751/2014 - 4.500 шт. облігацій підприємств ISIN UA , з датою погашення 18.11.2020, серії "ВЗ", на загальну вартість 458.198.640,00 грн.;

- від 09.09.2014 № ДД-758/2014 - 1.000 шт. облігацій підприємств ISIN UA , з датою погашення 18.11.2020, серії "ВЗ", на загальну вартість 101.847.950,00 грн.;

- від 09.09.2014 № ДД-759/2014 - 2.700 шт. облігацій підприємств ISIN UA , з датою погашення 15.12.2020, серії "СЗ", на загальну вартість 274.989.465,00 грн.

Грошові кошти, отримані позивачем від продажу облігацій за вказаними договорами зберігались на поточному рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у відповідача, відповідно до умов Договору банківського рахунку.

На підставі постанови правління НБУ від 02.03.2015 № 150 виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51, відповідно до якого 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Кадирова Владислава Володимировича уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації відповідача.

На підставі постанови правління НБУ від 02.10.2015 № 664, виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 № 181, яким розпочато процедуру ліквідації відповідача та призначено уповноважену особу фонду, якій делеговано всі повноваження ліквідатора - Кадирова В.В.

В подальшому, рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.02.2017 № 619 ліквідаційна процедура відповідача продовжена до 04.10.2019 включно, а рішенням виконавчої дирекція фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла від 04.04.2019 № 772 продовжено строки здійснення процедури ліквідації відповідача строком на один рік з 05.10.2019 до 04.10.2020 включно.

Відповідачем акцептовано кредиторські вимоги позивача на загальну суму 3.332.921.190,01 грн., які включені до сьомої черги реєстру вимог кредиторів, що підтверджується довідкою відповідача від 03.10.2016 № 05-3323787, яка наявна в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Позивач стверджує, що включення кредиторських вимог останнього до ліквідаційної маси відповідача позбавляє права позивача, як емітента, користуватись та розпоряджатись коштами, залученими від продажу цінних паперів.

При цьому, за твердженнями позивача, в день закриття рахунку за Договором банківського рахунку (25.01.2016) відбулось фактичне погашення облігацій, емітованих позивачем, грошовими коштами, що належали позивачу і обліковувались на рахунку № НОМЕР_1 , але в іншому порядку, ніж встановлено Проспектом.

Вказані обставини призвели до звернення позивача до господарського суду із вимогами про припинення з 25.01.2016 зобов`язань позивача за облігаціями серії "А3, "В3", "С3" щодо виплати відсоткового доходу та погашення.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Приписами частини 1 статті 194 Цивільного кодексу України встановлено, що цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Пунктом 2 частини 1 статті 195 Цивільного кодексу України визначено, що в Україні в цивільному обороті можуть бути боргові цінні папери, які засвідчують відносини позики і передбачають зобов`язання емітента сплатити у визначений строк кошти, передати товари або надати послуги відповідно до зобов`язання.

Приписами частини 4 статті 75 Господарського кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням господарського суду м. Києва від 04.11.2019 у справі № 910/10553/18, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2020 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.04.2020, зокрема, встановлено:

"з метою обліку кредиторської заборгованості, на виконання Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затверджених постановою Правління Національного банку України №280 від 17.06.2004, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.07.2004 за №918/9517 25.01.2016 Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" проведено операцію з обліку кредиторських вимог, а саме перенесення коштів з рахунку клієнта - Державної іпотечної установи № НОМЕР_1 на рахунок № НОМЕР_2 "Інша кредиторська заборгованість за операціями з клієнтами банку", який призначений для обліку заборгованості банку перед третіми особами та є пасивним рахунком, тобто обліковує суму, яку банк виплатить кредитору в порядку черговості, визначеної законом.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що проведена 25.01.2016 Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" операція з перенесення коштів з рахунку клієнта - Державної іпотечної установи № НОМЕР_1 на рахунок № НОМЕР_2 "Інша кредиторська заборгованість за операціями з клієнтами банку" з призначенням платежу "перенесення коштів відповідно до затвердженого реєстру кредиторів" не є поверненням позики в розумінні ч.3 ст.1049 Цивільного кодексу України, а є наслідком подання позивачем заяви про визнання кредиторських вимог до банку та перенесення коштів для їх обліку на рахунок, який для цього призначений.

Тобто перенесення банком ,01 грн з рахунку Державної іпотечної установи № НОМЕР_1 на рахунок № НОМЕР_2 "Інша кредиторська заборгованість за операціями з клієнтами банку" не є операцією є погашенням позики.".

Таким чином, перенесення банком коштів на балансовий рахунок 2909 "Інша кредиторська заборгованість за операціями з клієнтами банку" не можна вважати операцією з повернення позики, оскільки призначенням цього рахунку є облік суми кредиторської заборгованості банку, а таке перенесення коштів не може свідчити про набуття банком, що ліквідується, права власності на кошти, що були розміщені на рахунку позивача.

Рішеннями господарського суду м. Києва, які набрали законної сили, визнані припиненими зобов`язання позивача перед відповідачем щодо сплати відсоткового доходу за відповідні відсоткові періоди за облігаціями згідно Проспекту, а саме:

- від 12.09.2017 у справі № 910/4413/17, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.02.2018 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.05.2018, за облігаціями серій "А3, "В3", "С3" за п`ятий та шостий відсоткові періоди в сумі 161.291.973,10 грн.;

- від 09.10.2017 у справі № 910/12608/17, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.02.2018 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.05.2018, за облігаціями серій "А3, "В3", "С3" за сьомий відсотковий період;

- від 24.09.2018 у справі № 910/1340/18, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2018 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.04.2019, за облігаціями серій "А3, "В3", "С3" за восьмий відсотковий період;

- від 22.10.2018 у справі № 910/10418/18, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.04.2019, за облігаціями серій "А3, "В3", "С3" за дев`ятий відсотковий період;

- від 28.03.2019 у справі № 910/1234/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2019, за облігаціями серій "В3", "С3" за десятий відсотковий період;

- від 20.11.2019 у справі № 910/10245/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2020, за облігаціями серій "В3", "С3" за одинадцятий відсотковий період (постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.11.2020 справу № 910/10245/19 направлено на новий розгляд).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 у справі № 910/6514/17, яка залишена без змін постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.01.2020, затверджено мирову угоду, відповідно до умов якої між відповідачем та національним банком України досягнуто згоди щодо звернення стягнення на облігації з міжнародним ідентифікаційним номером UA , передані в заставу за Договором застави облігацій Державної іпотечної установи від 12.09.2014 № 42/ДІУ, у кількості, необхідній для погашення заборгованості за кредитом в повному обсязі, а саме звернення стягнення на 9464 штук облігацій позивача (серія ВЗ) з міжнародним ідентифікаційним номером UA (дата погашення 18.11.2020).

Приймаючи до уваги вказані вище рішення, судом відхилене клопотання відповідача про закриття провадження у справі, оскільки припинення зобов`язань позивача перед відповідачем щодо сплати відсоткового доходу за відповідні відсоткові періоди за облігаціями "А3, "В3", "С3" згідно Проспекту вирішено до подання даного позову до суду.

Пунктом 4.5 Проспекту зокрема, визначено, що власники облігацій мають права, передбачені чинним законодавством, зокрема, отримувати відсотковий дохід у вигляді нарахованих відсотків на номінальну вартість облігацій, що йому належать, після закінчення кожного відсоткового періоду.

Положеннями пункту 4.8 Проспекту, зокрема передбачено, що виплата відсоткового доходу здійснюється за рахунок коштів емітента в національній валюті депозитарною установою, з якою власник облігацій уклав договір про обслуговування рахунку у цінних паперах. Виплата відсоткового доходу за облігаціями здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок власника облігацій. Виплата відсоткового доходу за облігаціями здійснюється з періодичністю один раз на півроку.

Положеннями частини 1 статті 7 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" визначено, що облігація - цінний папір, що посвідчує внесення його першим власником коштів, визначає відносини позики між власником облігації та емітентом, підтверджує зобов`язання емітента повернути власникові облігації її номінальну вартість у передбачений проспектом або рішенням про емісію цінних паперів (для державних облігацій України - умовами їх розміщення) строк та виплатити доход за облігацією, якщо інше не передбачено проспектом або рішенням про емісію цінних паперів (для державних облігацій України - умовами їх розміщення).

Перехід права власності на облігації емітента до іншої особи не є підставою для звільнення емітента від виконання зобов`язань, що підтверджуються облігацією.

Таким чином, перехід права власності (зміна власника) на частину облігацій за Проспектом не свідчить про припинення зобов`язання позивача з виплати відсоткового доходу у вигляді нарахованих відсотків на номінальну вартість облігацій, що належать власнику таких облігацій, після закінчення кожного відсоткового періоду, а жодна з підстав припинення зобов`язання, в розумінні приписів глави 50 Цивільного кодексу України, в даному випадку не настала.

Також позивачем не надано суду будь-яких рішень про дострокове погашення облігацій, відмову від розміщення облігацій, анулювання випуску облігацій, конвертації облігацій, викупу облігацій, що свідчить про те, що зобов`язання згідно Проспекту продовжують існувати, і мають виконуватися відповідно до його умов.

Більш того, положеннями частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Із вказаного принципу добросовісності походить доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки).

При цьому, звернення позивача до суду з даним позовом свідчить про недобросовісну поведінку позивача у спірних правовідносинах, оскільки:

- позивач намагається визнати припиненими зобов`язання за всіма облігаціями Проспекту серії "А3, "В3", "С3" не вказуючи кількості таких облігацій;

- частина облігацій Проспекту серії "В3" в кількості 9464 шт. належить національному банку України, за якими позивач має зобов`язання з виплати відсоткового доходу у вигляді нарахованих відсотків;

- позивач звертається до суду з вимогами про припинення зобов`язання за облігаціями Проспекту серії "А3, "В3", "С3" частина зобов`язань за якими є припиненими зарахуванням зустрічних вимог відповідно до рішень господарського суду, які набрали законної сили;

- кредиторські вимоги позивача за облігаціями акцептовані відповідачем.

Підсумовуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки в день закриття рахунку за Договором банківського рахунку, фактичне погашення грошовими коштами емітованих позивачем облігацій за Проспектом серії "А3, "В3", "С3" не відбулось. Приймаючи до уваги те, що позивачем не подано до суду будь-яких рішень про дострокове погашення облігацій, відмову від розміщення облігацій, анулювання випуску облігацій, конвертації облігацій, викупу облігацій - зобов`язання позивача згідно Проспекту продовжують існувати, а жодна з підстав припинення зобов`язання, в розумінні приписів глави 50 Цивільного кодексу України, в даному випадку не настала.

Також суд враховує недобросовісну поведінку позивача у спірних правовідносинах, про що вказано вище.

Решта доводів та заперечень сторін судом не прийнята до уваги, оскільки не впливає на вирішення даного спору по суті.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 16 грудня 2020 року

Суддя С.В. Балац