ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2020 р. Справа№ 910/1889/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Поляк О.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Кропивної Л.В.

за участі секретаря - Стародуб М.Ф.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2020 (повний текст складено 29.09.2020) у справі №910/1889/20 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012»

до Фонду державного майна України,

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях

про визнання протиправним та скасування правового акту індивідуальної дії,

за участі представників згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012» (далі також - Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фонду державного майна України (далі також - ФДМУ) про визнання протиправним та скасування правового акту індивідуальної дії, а саме, наказу Фонду державного майна України «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства «Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів ()» №111 від 23.01.2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2020 залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях (далі також - Регіональне відділення ФДМУ).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.09.2020 у справі №910/1889/20 у задоволені позовних вимог відмовлено. Рішення суду мотивовано встановленою судом відсутністю порушення оскаржуваним наказом цивільних прав позивача.

Не погоджуючись з прийнятим у справі рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2020 у справі №910/1889/20 та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Одночасно у прохальній частині апеляційної скарги апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

В обґрунтування вимог за апеляційною скаргою, Товариство посилається на недотримання судом першої інстанції вимог статті 237 Господарського процесуального кодексу України, так як судом не в повній мірі з`ясовано чи мали місце обставини на які посилається позивач, як і не надано оцінки поданим позивачем доказам.

Так, у позовній заяві чітко сформульовано якими діями позивач порушив права та законні інтереси відповідача. Саме прийняття ФДМУ спірного наказу позбавило Товариство реалізувати набуте ним у результаті проходження процедури отримання майна в оренду право орендувати групу інвентарних об`єктів у кількості 85 одиниць, яка розміщена за адресою: вул. Лермонтова, 1 , смт. Дунаївці, Дунаєвський район, Хмельницька обл., 32413 та перебуває на балансі Державного підприємства «Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів» (далі також - Нерухоме майно).

Оскільки спірний наказ є юридичною підставою для усунення Товариства від користування Нерухомим майном, що підлягало передачі останньому в оренду за договором оренди, ефективний захист прав та інтересів Товариства є можливим виключно за умови визнання незаконним та скасування спірного наказу. Тому, оскаржуване рішення суду прийняте з неправильним застосуванням статті 21 Цивільного кодексу України та статті 5 Господарського процесуального кодексу України.

Крім цього, окремою підставою для скасування спірного наказу є недотримання ФДМУ визначеної законом етапності проведення приватизації майнових комплексів, так як прийняття рішенню про приватизацію передувало включенню цього об`єкту до списку об`єктів приватизації та опублікуванню цього списку в офіційних друкованих видання державних органів приватизації. Такі дії ФДМУ суперечать статті 10 Закону України «Про приватизацію». Такі дії ФДМУ мають бути кваліфіковані не інакше як протиправна поведінка, що зумовила істотні порушення прав позивача.

03.11.2020 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд колегії суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Калатай Н.Ф., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2020 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012» та поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2020 у справі №910/1889/20. Відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 03.12.2020.

16.11.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив ФДМУ, у якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін. З посиланням на частину десяту статті 11 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» звертає увагу на можливість оприлюднення зміненого списку об`єктів, що підлягають приватизації у момент прийняття відповідних змін. А, частина перша статті 12 цього закону вказує на те, що наказ про приватизацію об`єкта має бути прийнята не пізніше 30 днів з дня включення цього об`єкту до переліку, що не виключає можливість прийняття такого наказу до внесення об`єкту до відповідного списку.

Крім цього, ФДМУ з посиланням на норми Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» наголошує на правомірності власних дій з прийняття спірного наказу.

Одночасно, ФДМУ вказує на відсутність підстав стверджувати, що саме спірний наказ порушує його права. Так, прийняття спірного наказу жодним чином не впливає на можливість укладення ним договору оренди із Регіональним відділенням ФДМУ, оскільки наявність такого договору не є перешкодою для проведення приватизації ЄМК, а сам договір зберігатиме чинність для нового власника нерухомого майна, а у разі, якщо покупцем переданого в оренду об`єкту є орендар, дія відповідного договору припиниться з дня, за яким об`єкт переходить у його власність. На переконання ФДМУ права позивача порушує наказ Регіонального відділення від 27.01.2020 № 41-у «Про відмову в укладенні договору оренди групи інвентарних об`єктів».

Серед іншого, відповідач також вказує на те, що за своєю правовою природою оскаржуваний наказ є актом індивідуальної дії,відтак, право на його оскарження належить особам, щодо яких цей акт прийнято, або ж прав, інтересів та свобод яких він стосується. На переконання відповідача позивач не є особою, яка може такий акт оскаржити.

16.11.2020 до Північного апеляційного господарського суду також надійшло клопотання ФДМУ про закриття провадження у справі. Клопотання мотивовано тим, що оскаржуваний наказ є актом індивідуальної дії,відтак, право на його оскарження належить особам, щодо яких цей акт прийнято, або ж прав, інтересів та свобод яких він стосується.

Розглянувши це клопотання, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення у зв`язку з таким.

За приписами статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо:

1) спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства;

2) відсутній предмет спору;

3) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу;

4) позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;

5) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана;

6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

7) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Відповідач у поданому клопотанні наголошує на тому, що спір не підлягає розгляду у порядку господарського судочинства, пропонуючи за аналогією застосувати висновки, викладені в ухвалі Верховного суду від 29.05.2019 у справі №9901/284/19.

Так, Верховним судом наголошено, що нормативно-правовий акт - це акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який установлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування. Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини першої статті 4 КАС).

Оскільки, право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується, то у позовах, поданих іншими особами провадження має бути закрите як таке, що не підлягає розгляду як у порядку адміністративного, так і у порядку будь-якого іншого судочинства.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду не може погодитись з позицією відповідача щодо можливості застосування аналогії права та закрити провадження у справі, що розглядається.

Так, враховуючи склад спірних правовідносин, а також характер позовних вимог, колегія суддів зауважує, що спірний наказ розглядається як рішення власника майна щодо розпорядження цим майном, а не акт індивідуальної дії прийнятий суб`єктом владних повноважень на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг. Такий приватноправовий спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

23.11.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яким просить суд провести судове засідання у справі №910/1889/20 призначене на 03.12.2020 за участю представника третьої особи у режими відеоконференції в одному із приміщень суду, а саме: Господарський суд Хмельницької області, Хмельницький апеляційний суд, Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області, Хмельницький окружний адміністративний суд.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 вирішено провести судове засідання, призначене на 03.12.2020 на 12:00 год, з використанням системи відеоконференцзв`язку, доручено Господарському суду Хмельницької області (29000, м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1) забезпечити проведення судового засідання 03.12.2020 о 12:00 у режимі відеоконференції у приміщенні Господарського суду Хмельницької області.

25.11.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшли пояснення третьої особи, в яких Регіональне відділення повністю підтримує позицію ФДМУ, викладену у відзиві та підтримує клопотання останнього про закриття провадження у справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012» звернулося до Фонду державного майна України з листом вих. №231 від 12.12.2019 року, в якому просило надати згоду на передачу в оренду ТОВ «Агрохолдинг 2012» окремих об`єктів нерухомості Державного підприємства «Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів ».

11.01.2020 року Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях було проведено засідання комісії по проведенню конкурсу на право оренди державного майна, за результатами проведення якого складено Протокол №1. Порядком денним комісії було визначено умови та строк проведення конкурсу на право оренди держаного майна - група інвентарних об`єктів у кількості 85 одиниць, яка розміщена за адресою: вул. Лермонтова, 1 , смт. Дунаївці, Дунаєвський район, Хмельницька обл., 32413 та перебуває на балансі Державного підприємства «Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів». Комісією ухвалено запропонувати регіональному відділенню затвердити умови та строк проведення конкурсу на право оренди державного майна з урахуванням пропозицій від органу уповноваженого управляти майном.

В газеті «Відомості приватизації» №3 (1283) від 15.01.2020 Фонд державного майна України розмістив оголошення про проведення конкурсу на право оренди нерухомого майна.

17.01.2020 року ТОВ «Агрохолдинг 2012» подало заяву про участь в конкурсі на право оренди державного майна - групу інвентарних об`єктів.

За результатами засідання комісії по проведенню конкурсу на право оренди державного майна складено протокол №2, в якому було ухвалено рекомендувати Регіональному відділенню розглянути питання щодо укладення договору оренди, на умовах, визначених у конкурсних пропозиціях єдиним претендентом - ТОВ «Агрохолдинг2012».

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях видано наказ № 38-у про укладення договору оренди від 23.01.2020 року, відповідно до якого вирішено укласти договір оренди державного майна - групи інвентарних об`єктів у кількості 85 одиниць, яка знаходиться за адресою: вул. Лермонтова, 1, смт. Дунаївці, Хмельницька обл., 32413 та перебуває на балансі Державного підприємства «Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів» (орган, уповноважений управляти майном - Фонд державного майна України) з єдиним претендентом - ТОВ «Агрохолдинг 2012». Строк дії договору оренди - 10 років.

23.01.2020 року Фондом державного майна України видано наказ «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства «Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів» (код за )» №111, відповідно до п. 1 якого прийнято рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів».

27.01.2020 Регіональне відділення отримало на пошту оскаржуваний позивачем Наказ ФДМУ від 23.01.2020 № 111 «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства «Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів».Того ж дня Регіональне відділення видало наказ від 27.01.2020 р. № 41-у про відмову в укладенні договору оренди групи інвентарних об`єктів з позивачем.

Вважаючи, що передумовою відмови в укладенні договору оренди нерухомого майна слугує саме спірне рішення відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відмовляючи у позові суд першої інстанції виходив з того, що права позивача оскаржуваним наказом ФДМУ не порушуються. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає такий висновок мотивованим.

Так, статтею 1 Закону України «Про Фонд державного майна України» визначено, що ФДМУ є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

За приписами статті 4 цього Закону одним із завдань ФДМУ є управління об`єктами державної власності.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про Фонд державного майна України» до повноважень Фонду держмайна належить здійснення повноваження власника державного майна, у тому числі корпоративних прав, у процесі приватизації та контроль діяльності підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління; прийняття рішення про приватизацію; здійснення продажу державного майна в процесі його приватизації.

З наведених норм убачається, що у правовідносинах приватизації ФДМУ виконує функції власника майна та вчиняє правочини, спрямовані на відчуження речових прав держави на майно іншим фізичним та юридичним особам, оскільки не виконує владних управлінських функцій, що свідчить про приватноправовий характер цього спору.

У зв`язку з тим, що спір носить приватноправовий, а не публічно-правовий характер, розгляд позовних вимог лежить у площині з`ясування як суті порушеного цивільного права, так і засобів правого захисту, з якими позивач звернувся до суду.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Процесуально-правовий зміст захисту права полягає у тому, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (стаття 4 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене вище, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушеного права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

При цьому, порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника (відповідача), внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Оскільки спір у справі має приватноправовий характер, а ФДМУ виступає у ролі власника майна, який реалізує свою волю щодо розпорядження цим майном, то, колегія суддів надає оцінку спірному наказу саме як рішенню власника, а не як акту індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень.

Як унормовано частиною першою статті 4 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», до об`єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації, належать усі об`єкти права державної і комунальної власності, крім тих, приватизація яких прямо заборонена цим Законом та іншими законами України.

Наказом Фонду Державного майна України від 28.12.2019 № 1574 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році» затверджено переліки об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році.

Відповідно до частини десятої статті 11 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», державні органи приватизації щороку до 15 січня поточного року забезпечують оприлюднення переліків об`єктів, що підлягають приватизації на відповідний рік, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України. Якщо протягом року у передбаченому цією статтею порядку приймаються рішення про включення додаткових об`єктів права державної власності до переліків об`єктів, що підлягають приватизації. Фонд державного майна України має включити такі об`єкти до відповідного переліку та оприлюднити відповідний змінений перелік об`єктів, що підлягають приватизації, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України.

Наказом Фонду від 23.01.2020 № 110 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 28.12.2019 № 1574 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році» єдиний майновий комплекс державного підприємства «Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів» (далі - ЄМК) включено до зазначеного переліку (додаток 2 до наказу Фонду державного майна України від 28.12.2019 рік № 1574).

Відповідно до Переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду, які підлягають приватизації в 2020 році (додаток 2 до наказу Фонду державного майна України від 28.12.2019 № 1574), включено зокрема: Єдиний майновий комплекс державного підприємства «Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів; адреса: Хмельницька обл., Дунаєвецький район, смт. Дунаївці, вул. Лермонтова, 1; ; орган управління - Апарат фонду.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» встановлено, що рішення про приватизацію об`єкта, який включено до переліку об`єктів державної власності, що підлягають приватизації, приймаються державним органом приватизації шляхом видання наказу, але не пізніше 30 днів з дня включення до переліку.

Наказом Фонду від 23.01.2020 № 111 «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства «Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів» прийнято рішення про приватизацію ЄМК. Крім того, наказано приватизувати ЄМК шляхом продажу на аукціоні з умовами.

Згідно з частиною другою статті 7 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» встановлено повноваження державних органів приватизації, до яких входить: затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації; прийняття рішення про приватизацію об`єктів державної власності у випадках, установлених законодавством; продаж майна, що перебуває у державній власності, у процесі його приватизації, а також акції (частки), що належать державі у майні господарських товариств.

Статтею 11 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» встановлено порядок формування та затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації.

Згідно з зазначеною процедурою ініціювати приватизацію об`єктів можуть органи приватизації, уповноважені органи управління, інші суб`єкти управління об`єктами державної і комунальної власності або покупці.

Переліки об`єктів малої приватизації державної власності, що підлягають приватизації, затверджуються Фондом державного майна України.

Для включення державного майна до переліків об`єктів малої приватизації уповноважені органи управління:

постійно переглядають, виявляють державне майно, яке безпосередньо не забезпечує виконання такими органами встановлених законодавством завдань; державне майно, що не увійшло до статутних капіталів господарських товариств (крім матеріальних носіїв секретної інформації); майно, що більше трьох років не використовується у виробничій діяльності і подальше його використання не планується, та щокварталу вносять Фонду державного майна України свої пропозиції щодо включення державного майна до переліку об`єктів, що підлягають приватизації;

для включення об`єктів соціально-культурного призначення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, подають до державних органів приватизації разом з пропозиціями стосовно включення до переліку пропозиції щодо строку збереження профілю діяльності об`єктів соціально- культурного призначення або можливості перепрофілювання кожного з таких об`єктів.

Враховуючи викладені приписи, а також оскільки Законами України «Про Фонд державного майна України», «Про оренду державного і комунального майна», «Про приватизацію державного та комунального майна» не встановлено обмежень щодо відчуження об`єкту (об`єктів), які передано в оренду або щодо яких прийнято рішення про передачу в оренду, колегія суддів дійшла висновку, що прийняття Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях наказу № 38-у про укладення договору оренди від 23.01.2020 року щодо групи інвентарних об`єктів у кількості 85 одиниць, що перебуває на балансі Державного підприємства «Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів» не виключає можливості власника реалізувати своє право на відчуження цього майна шляхом його приватизації.

Одночасно, рішення власника про надання майна в оренду є передумовою виникнення орендних правовідносин, і у подальшому таке рішення може бути реалізовано в орендні правовідносини. Реалізація ж позивачем права взяти в оренду нерухоме майно шляхом укладення відповідного договору оренди лежить у площині існування у власника майна зустрічного обов`язку передати це майно в оренду. Неправомірна відмова від такого обов`язку тягне за собою відповідальність у вигляді відшкодування збитків

Надаючи оцінку спірному наказу ФДМУ колегія суддів встановила, що він не містить заборон або ж обмежень щодо укладення Регіональним відділенням ФДМУ договору оренди групи інвентарних об`єктів із позивачем. Натомість, викладене у наказі волевиявлення власника майна щодо подальшої приватизації цього майна, не порушує та не може порушувати цивільне право позивача на укладення договору оренди цього майна, оскільки за приписами статті 770 Цивільного кодексу України, у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

Матеріалами справи також підтверджується, що подальша відмова в укладенні договору оренди є наслідком прийняття Регіональним відділенням наказу від 27.01.2020 № 41-у «Про відмову в укладенні договору оренди групи інвентарних об`єктів».

Розглядаючи справу, колегія суддів також враховує, що рішенням Господарського суду Хмельницької області від 21.07.2020 у справі №924/159/20, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2020, відмовлено у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012» до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях, Вінницька обл., місто Вінниця, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державного підприємства Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів, про визнання недійсним наказу Управління забезпечення реалізації повноважень у Хмельницькій області Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях Про відмову в укладенні договору оренди від 27.01.2020 №41-у; визнання укладеним з 23 січня 2020 року договору оренди нерухомого індивідуально визначеного майна; визнання дійсним, укладений 23 січня 2020 року договір оренди нерухомого індивідуально визначеного майна в редакції та на умовах, викладених у позові.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що за змістом абзацу другого частини другої статті 16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що передбачений законом або договором. Водночас, як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158гс18).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18) та від 30 січня 2019 року у справі 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18).

Обраний заявником спосіб захисту має гарантувати практичну та ефективну можливість захисту порушеного права.

Оскарження Товариством наказу ФДМУ «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства «Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів ()» №111 від 23.01.2020, як і наказу Регіонального відділення ФДМУ від 27.01.2020 № 41-у «Про відмову в укладенні договору оренди групи інвентарних об`єктів» не гарантує позивачу можливість укладення договору оренди нерухомого майна, а відтак не відновлює порушених прав позивача. Враховуючи склад учасників спірних правовідносин та характер прийнятих ФДМУ рішень, спосіб правового захисту Товариства має бути компенсаційним, оскільки де-юре позивач так і не набув в оренду нерухоме майно, хоч і де-факто, пройшов усі необхідні для цього процедури.

Отже, оскільки оскаржуваний позивачем наказ не містить будь-яких заборон щодо укладення договору оренди майна щодо групи інвентарних об`єктів з Товариством, а також оскільки за своєю природою є рішенням власника щодо розпорядження належним йому майном, враховуючи відсутність у законодавстві будь-яких обмежень щодо прийняття власником такого рішення, як і з огляду на встановлені під час судового розгляду відмови Товариству в укладенні договору оренди з посиланням на прийняття відповідного наказу саме Регіональним відділення ФДМУ, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав стверджувати, що саме спірний наказ порушує суб`єктивні права Товариства та унеможливив реалізацію позивачем набутого ним за результатами аукціону права на оренду нерухомого майна.

Встановлене унеможливлює задоволення позовних вимог Товариства.

За результатами здійсненого колегією суддів апеляційного розгляду справи, суд дійшов висновку, що місцевий господарський суд повно та всебічно дослідив матеріали справи та доводи сторін, застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права, якими врегульовано ці правовідносини, ухвалив законне та обґрунтоване рішення суду. Підстави для його скасування - відсутні.

Доводи заявника апеляційної скарги про неправильне застосування місцевим судом норм статей 5, 237 Господарського процесуального кодексу України, статті 21 Цивільного кодексу України, як і судження стосовно не дослідження у повній мірі обставин, що мають значення для розгляду справи, не підтвердились під час апеляційного перегляду справи.

Доводи позивача стосовно недотримання ФДМУ етапності у проведення приватизації ЄМК колегією суддів залишаються поза увагою, оскільки встановлена судом відсутність порушення оскаржуваним наказом права цивільного виключає необхідність дослідження правомірності дій відповідача щодо прийняття спірного наказу.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, судові витрати покладаються судом на скаржника.

Керуючись статтями 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2020 у справі №910/1889/20 - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст постанови складено 18.12.2020, що є першим робочим днем після виходу судді Поляк О.І. з лікарняного.

Головуючий суддя О.І. Поляк

Судді Н.Ф. Калатай

Л.В. Кропивна