РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.12.2020Справа № 910/14449/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницький комбінат

хлібопродуктів № 2»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо»

про стягнення 1.710.324,29 грн

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Кимлик Ю.В.

за участю представників сторін

від позивача Мельник Л.А., ордер серії ВН № 115565 від 18.09.2020

від відповідача не з`явився

Суть спору :

23.09.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницький комбінат хлібопродуктів № 2» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо» про стягнення 1.710.324,29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі укладеного між сторонами договору № 100119-05/1г від 10.01.2019 позивачем за період з 18.01.2019 по 20.06.2020 поставлено відповідачу товар на загальну суму 24.003.603,40 грн, що підтверджується видатковими накладними. Проте в порушення умов договору, відповідач не в повному обсязі здійснив оплату за поставлений товар, а саме останнім було сплачено 22.095.108,88 грн. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 1.710.324,29 грн, з яких 1.654.643,48 грн основного боргу та 55.680,81 грн пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/14449/20 від 30.09.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

12.10.2020 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2020 відкрито провадження у справі № 910/14449/20 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 12.11.2020.

Даною ухвалою суду зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 19.10.2020 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 684 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 01042, м. Київ, пров. Новопечерський, 19/3, корп. 2, каб. 33, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Відповідач ухвалу суду від 19.10.2020, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 23.10.2020, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 684.

09.11.2020 від позивача до суду надійшла заява про виправлення помилки в позовній заяві щодо розміру пені, а тому просить стягнути з відповідача 1.654.643,48 грн основного боргу та 55.278,65 грн пені.

В підготовчому засіданні 12.11.2020 судом постановлено, ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст. ст. 182, 185 Господарського процесуального кодексу України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 01.12.2020.

Позивач в судовому засіданні 01.12.2020 просив розглядати подану ним заяву про виправлення помилки в позовній заяві як заяву про заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Позивач в судовому засіданні 01.12.2020 позовні вимоги підтримав повністю з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідач в судове засідання 01.12.2020 не з`явився.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 01.12.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

10.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вінницький комбінат хлібопродуктів № 2» (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гіппо» (покупець, відповідач) укладено договір поставки № 100119-05/11 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується передавати товар у власність покупця у відповідності до замовлень покупця, а покупець зобов`язується приймати його та проводити оплату за товар на умовах даного договору.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушення умов договору вартість поставленого товару повністю не сплатив, у зв`язку з чим виникла заборгованість та позивачем за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання нарахована пеня.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з п. 9.1 договору даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до моменту його остаточного виконання. Дія договору продовжується на один рік, якщо жодна із сторін не заявить письмового про його розірвання не пізніше, ніж 5 днів до закінчення дії договору.

Додатковою угодою № 1 від 27.12.2019 внесено зміни до п. 9.1 договору та вставлено строк його дії до 31.12.2021, але в будь-якому випадку до моменту його остаточного виконання.

Відповідно до ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з п. 4.3 договору в редакції додаткової угоди від 10.01.2019 передача товару постачальником і його приймання покупцем по назві, асортименту, кількості і ціні здійснюється на підставі видаткової накладної і тільки у відповідності із замовленням покупця.

З матеріалів справи вбачається, що позивач передав, а відповідач прийняв товару загальною вартістю 24.008.603,40 грн, що підтверджується наступними видатковими накладними, які підписані та скріплені печатками обох сторін: № РН00-900-00280 від 18.01.2019 на суму 198.324,00 грн; РН00-900-00279 від 19.01.2019 на суму 149.785,73 грн; РН00-900-00361 від 22.01.2019 на суму 150.722,40 грн; РН00-900-00562 від 26.01.2019 на суму 149.879,45 грн; РН00-900-00681 від 29.01.2019 на суму 198.324,00 грн; РН00-900-00745 від 31.01.2019 на суму 149.785,73 грн; РН00-900-00950 від 06.02.2019 на суму 221.649,98 грн; РН00-900-00999 від 07.02.2019 на суму 144.328,49 грн; РН00-900-01069 від 09.02.2019 на суму 154.474,33 грн; РН00-900-01185 від 12.02.2019 на суму 155.945,76 грн; РН00-900-01241 від 14.02.2019 на суму 217.604,32 грн; РН00-900-01334 від 15.02.2019 на суму 156.955,97 грн; РН00-900-01468 від 21.02.2019 на суму 155.045,86 грн; РН00-900-01580 від 22.02.2019 на суму 144.559,80 грн; РН00-900-01589 від 23.02.2019 на суму 155.156,16 грн; РН00-900-01979 від 05.03.2019 на суму 157.424,94 грн; РН00-900-02117 від 08.03.2019 на суму 154.281,24 грн; РН00-900-02329 від 14.03.2019 на суму 134.234,10 грн; РН00-900-02387 від 15.03.2019 на суму 217.521,53 грн; РН00-900-02397 від 15.03.2019 на суму 156.955,97 грн; РН00-900-02690 від 23.03.2019 на суму 92.931,30 грн; РН00-900-02838 від 27.03.2019 на суму 206.514,00 грн; РН00-900-02924 від 28.03.2019 на суму 156.955,97 грн; РН00-900-02883 від 29.03.19 на суму 154.035,65 грн; РН00-900-03208 від 04.04.2019 на суму 206.514,00 грн; РН00-900-03202 від 04.04.2019 на суму 154.035,65 грн; РН00-900-03256 від 05.04.2019 на суму 152.761,50 грн; РН00-900-03287 від 06.04.2019 на суму 152.151,90 грн; РН00-900-03316 від 08.04.2019 на суму 206.514,00 грн; РН00-900-03362 від 09.04.2019 на суму 206.514,00 грн; РН00-900-03359 від 09.04.2019 на суму 151.411,20 грн; РН00-900-03400 від 09.04.2019 на суму 152.020,80 грн; РН00-900-03468 від 10.04.2019 на суму 148.775,70 грн; РН00-900-03513 від 11.04.2019 на суму 149.516,40 грн; РН00-900-03561 від 13.04.2019 на суму 151.378,20 грн; РН00-900-03872 від 19.04.2019 на суму 144.559,80 грн; РН00-900-03886 від 20.04.2019 на суму 150.372,00 грн; РН00-900-03916 від 22.04.2019 на суму 153.246,05 грн; РН00-900-04062 від 24.04.2019 на суму 146.823,36 грн; РН00-900-04089 від 25.04.2019 на суму 129.257,86 грн; РН00-900-04107 від 25.04.2019 на суму 222.189,16 грн; РН00-900-04094 від 25.04.2019 на суму 163.378,66 грн; РН00-900-04241 від 02.05.2019 на суму 152.178,04 грн; РН00-900-04289 від 04.05.2019 на суму 152.371,13 грн; РН00-900-05038 від 29.05.2019 на суму 206.514,00 грн; РН00-900-05106 від 31.05.2019 на суму 156.955,97 грн; РН00-900- 05291 від 05.06.2019 на суму 147.723,26 грн; РН00-900-05249 від 05.06.2019 на суму 206.514,00 грн; РН00-900-05182 від 06.06.2019 на суму 154.667,42 грн; РН00-900-05366 від 08.06.2019 на суму 153.381,34 грн; РН00-900-06010 від 29.06.2019 на суму 144.559,80 грн; РН00-900-06118 від 04.07.2019 на суму 206.514,00 грн; РН00-900-06241 від 05.07.2019 на суму 156.955,97 грн; РН00-900-06243 від 05.07.2019 на суму 209.657,70 грн; РН00-900-06248 від 06.07.2019 на суму 156.955,97 грн; РН00-900-06279 від 08.07.2019 на суму 222.271,94 грн; РН00-900-06345 від 09.07.2019 на суму 136.690,75 грн; РН00-900-06436 від 11.07.2019 на суму 146.031,23 грн; РН00-900-06509 від 12.07.1019 на суму 155.374,24 грн; РН00-900-06777 від 19.07.2019 на суму 165.288,77 грн; РН00-900-06778 від 19.07.2019 на суму 145.923,46 грн; РН00-900-07406 від 06.08.2019 на суму 206.514,00 грн; РН00- 900-07365 від 06.08.2019 на суму 226.997,38 грн; РН00-900-07470 від 07.08.2019 на суму 206.514,00 грн; РН00-900-07521 від 08.08.2019 на суму 230.817,60 грн; РН00-900-07573 від 10.08.2019 на суму 144.559,80 грн; РН00-900-07564 від 10.08.2019 на суму 163.378,66 грн; РНОО-900-07644 від 14.08.2019 на суму 153.464,12 грн; РН00-900-07835 від 17.08.2019 на суму 153.188,24 грн; РН00-900-08352 від 30.08.2019 на суму 213.149,54 грн; РН00-900-08301 від 30.08.2019 на суму 144.559,80 грн; РН00-900-08350 від 31.08.2019 на суму 156.955,97 грн; РН00-900-08575 від 05.09.2019 на суму 138.194,92 грн; РН00- 900-08671 від 10.09.2019 на суму 154.364,03 грн; РН00-900-08827 від 12.09.2019 на суму 206.514,00 грн; РН00-900-08848 від 13.09.2019 на суму 155.156,16 грн; РН00-900-08971 від 16.09.2019 на суму 221.289,25 грн; РН00-900-09639 від 01.10.2019 на суму 226.232,76 грн; РН00-900-09824 від 04.10.2019 на суму 153.381,34 грн; РН00-900-09903 від 07.10.2019 на суму 221.482,34 грн; РН00-900-09936 від 08.10.2019 на суму 223.282,15 грн; РН00-900-10025 від 10.10.2019 на суму 222.271,94 грн; РН00-942-00141 від 16.10.2019 на суму 152.288,34 грн; РН00-942-00205 від 17.10.2019 на суму 221.482,34 грн; РН00-942-00270 від 19.10.2019 на суму 146.141,53 грн; РН00-942-00652 від 29.10.2019 на суму 89.652,31 грн; РН00-942-00670 від 29.10.2019 на суму 217.521,53 грн; РН00-942-00825 від 31.10.2019 на суму 154.339,04 грн; РН00-942-00867 від 02.11.2019 на суму 151.278,13 грн; РН00-942-01161 від 08.11.2019 на суму 149.420,52 грн; РН00-942-01515 від 18.11.2019 на суму 211.374,72 грн; РН00-942-01913 від 26.11.2019 на суму 223.282,15 грн; РН00-942-01977 від 27.11.2019 на суму 203.806,54 грн; РН00-942-01995 від 27.11.2019 на суму 16.27,04 грн; РН00-942-02143 від 29.11.2019 на суму 153.635,87 грн; РН00-942-02226 від 02.12.2019 на суму 154.364,03 грн; РН00-942-02369 від 05.12.2019 на суму 220.643,88 грн; РН00-942-02468 від 07.12.2019 на суму 154.317,70 грн; РН00-942-02524 від 09.12.2019 на суму 158.689,68 грн; РН00-942-02573 від 10.12.2019 на суму 149.420,52 грн; РН00-942-02636 від 11.12.2019 на суму 82.605,60 грн; РН00-942-02698 від 12.12.2019 на суму 149.310,22 грн; РН00-942-02853 від 17.12.2019 на суму 140.187,82 грн; РН00-942-03009 від 20.12.2019 на суму 147.620,71 грн; РН00-942-03066 від 21.12.2019 на суму 152.095,25 грн; РН00-942- 03145 від 23.12.2019 на суму 156.955,97 грн; РН00-942-03271 від 27.12.2019 на суму 151.308,85 грн; 0239 від 11.01.2020 на суму 152.735,96 грн; 0423 від 15.01.2020 на суму 206.514,00 грн; 0424 від 15.01.2020 на суму 155.076,58 грн; РН00-900-00098 від 17.01.2020 на суму 82.605,60 грн; РН00-900-00099 від 17.01.2020 на суму 64.628,93 грн; РН00-900-00876 від 05.02.2020 на суму 86.373,00 грн; РН00-900-00877 від 05.02.2020 на суму 138.643,20 грн; РН00-900-00974 від 07.02.2020 на суму 143.955,00 грн; РН00-900-00975 від 07.02.2020 на суму 59.719,68 грн; РН00-900-01074 від 11.02.2020 на суму 115.164,00 грн; РН00-900-01073 від 11.02.2020 на суму 118.471,68 грн; РН00-900-01140 від 13.02.2020 на суму 134.358,00 грн; РН00-900-01141 від 13.02.2020 на суму 79.978,24 грн; РНОО-900-01256 від 18.02.2020 на суму 134.358,00 грн; РН00-900-01257 від 18.02.2020 на суму 76.966,72 грн; РН00-900-01437 від 22.02.2020 на суму 95.970,00 грн; РН00-900-01438 від 22.02.2020 на суму 47.927,68 грн; РН00-900-01775 від 03.03.2020 на суму 134.358,00 грн; РН00-900-01776 від 03.03.2020 на суму 81.052,48 грн; РН00-900-01904 від 05.03.2020 на суму 90.327,36 грн; РН00-900-01903 від 05.03.2020 на суму 124.761,00 грн; РН00-900-01974 від 07.03.2020 на суму 86.373,00 грн; РН00-900-01973 від 07.03.2020 на суму 65.784,64 грн; РН00-900-02393 від 16.03.2020 на суму 248.832,00 грн; РН00-900-02482 від 18.03.2020 на суму 247.500,78 грн; РН00-900-02731 від 20.03.2020 на суму 67.179,00 грн; РН00-900-02732 від 20.03.2020 на суму 159.481,91 грн; РН00-900-02752 від 20.03.2020 на суму 129.392,64 грн; РН00-900-02753 від 20.03.2020 на суму 95.970,00 грн; РН00-900-02936 від 25.03.2020 на суму 169.205,76 грн; РН00-900-02876 від 25.03.2020 на суму 245.813,76 грн; РН00-900-03229 від 31.03.2020 на суму 245.618,88 грн; РН00-900-03220 від 31.03.2020 на суму 134.358,00 грн; РН00-900-03403 від 03.04.2020 на суму 169.205,76 грн; РН00-900-03541 від 07.04.2020 на суму 199.762,69 грн; РН00-900-03531 від 07.04.2020 на суму 248.739,84 грн; РН00-900-03605 від 09.04.2020 на суму 191.940,00 грн; РН00-900-03613 від 09.04.2020 на суму 357.688,00 грн; РН00-900-03802 від 15.04.2020 на суму 245.025,91 грн; РН00-900-05383 від 16.06.2020 на суму 286.463,52 грн; РН00-900-05479 від 20.06.2020 на суму 203.238,00 грн.

Поставлений згідно видаткової накладної № РН00-900-07644 від 14.08.2019 товар частково був повернутий відповідачем позивачу за накладною повернення постачальнику № 1404593 від 14.08.2019 на суму 2.372,29 грн.

На підставі заяв відповідача № ГП 000001663 від 01.06.2020 на суму 134.409,90 грн та № ГП 000001777 від 12.06.2020 на суму 117.068,85 грн відбулось зарахування однорідних зустрічних вимог на загальну суму 251.478,75 грн.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з п. 5.4.2 договору в редакції додаткової угоди від 10.12.2019 оплата за поставлений товар здійснюється покупцем в українській національній валюті - гривні в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника через 40 (сорок) календарних днів з дати поставки товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Проте, відповідач не виконав зобов`язання по сплаті поставленого товару у повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем, яка не оспорена відповідачем та становить 1.654.643,48 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання по сплаті виконаних позивачем робіт за договором в повному обсязі не подано.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача вартості поставленого товару в розмірі 1.654.643,48 грн.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки оплату за отриманий товар не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст.ст. 546, 547 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій надано сторонам частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України.

Так, розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 82.1 договору передбачено, що за порушення термінів розрахунків, передбачених п. 5.4 даного договору, покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день протермінування.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені судом встановлено, що вказане нарахування проведено позивачем не вірно та за розрахунками суду (знаходиться в матеріалах справи) пеня становить 55.184,77 грн

В зв`язку з тим, що взяті на себе зобов`язання по сплаті поставленого товару відповідач не виконав, він повинен сплатити позивачу пеню, тому вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 55.184,77 грн обґрунтовані і підлягають задоволенню.

В іншій частині позовних вимог про стягнення пені в позові слід відмовити, оскільки розрахунок здійснений з порушенням чинного законодавства України.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницький комбінат хлібопродуктів № 2» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо» (пров. Новопечерський, 19/3, корп. 2, каб. 33, м. Київ, 01042, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницький комбінат хлібопродуктів № 2» (вул. Гагаріна, 6-Б, смт. Десна, Вінницький район, Вінницька область, 23240, ) 1.654.643 (один мільйон шістсот п`ятдесят чотири тисячі шістсот сорок три) грн 48 коп. основного боргу, 55.184 (п`ятдесят п`ять тисяч сто вісімдесят чотири) грн 77 коп. пені та 25.647 (двадцять п`ять тисяч шістсот сорок сім) грн 42 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 15.12.2020.

СуддяВ.В. Сівакова