ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2020 року м.Дніпро Справа № 904/5488/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач)

суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.,

секретар судового засідання: Саланжій Т.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2020 року (повний текст складено 18.09.2020 року, суддя Ліпинський О.В.) у справі №904/5488/19

за позовом: Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг

до відповідача-1: Компанії PRIMECAP SECURITIES LTD, Лімассол, Кіпр

відповідача-2: Компанії MELCHETT INVEST LIMITED, Нассау, Багами

відповідача-3: Компанії DUXTON HOLDINGS LIMITED, Лімассол, Кіпр

відповідача-4: Компанії LUCRINO INVESTMENTS LIMITED, Лімассол, Кіпр

відповідача-5: Компанії MILNERBAY S.A.), Тортола, Британські Віргінські Острови

відповідача-6: Компанії BRIMMILTON LIMITED, Тортола, Британські Віргінські Острови

відповідача-7: Компанії RENALDA INVESTMENTS LIMITED, Лімассол, Кіпр

про визнання договорів - недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.

В листопаді 2019 року до господарського суду Дніпропетровської області звернулось Акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" з позовом до відповідачів 2-7, в якому просило визнати недійсними договори, на підставі яких Праймкеп Секьюрітіс ЛТД набуло акції, емітовані Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договори, на підставі яких належні відповідачам 2-7 акції, емітовані позивачем були передані у власність відповідача-1, не спрямовані на реальне настання правових наслідків (на заміну реального власника переданих активів), що свідчить про невідповідність їх вимогам ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України, та є підставою для визнання недійсними в судовому порядку на підставі ст. 215 Цивільного кодексу України.

Від дійсності договорів, на підставі яких відповідач-1 набув акції, що емітовані АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", прямо залежить право кредитора позивача щодо виплати дивідендів, відповідно, у випадку їх виплати неналежній особі, позивачу буде завдано збитків у розмірі виплачених дивідендів.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2020 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Суд встановив, що заміна кредитора у зобов`язанні з виплати дивідендів, незалежно від підстав та обставин такої заміни, жодним чином не впливає на обсяг прав та обов`язків боржника у відповідному зобов`язанні. Для акціонерного товариства, як боржника у зобов`язанні з виплати дивідендів, значення має лише інформація про особу - акціонера, на користь якої належить сплата дивідендів, відомості про яку містяться в реєстрі акціонерів на відповідну дату. Акціонерне товариство не є особою, чиї права або інтереси можуть бути порушені внаслідок укладення правочинів, за якими відбувається зміна власників акцій товариства Позивач не є особою, якій законом надане право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними правочинів, за якими відповідач-1 набув право власності на акції, емітовані AT "Північний ГЗК".

2. Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду у даній справі, АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, вирішити питання про розподіл судових витрат.

Скаржник, в обґрунтування заявлених вимог, зазначає, що договори, на підставі яких належні відповідачам 2-7 акції товариства були передані у власність відповідача-1, не спрямовані на реальне настання правових наслідків, на заміну реального власника переданих активів, що свідчить про невідповідність їх вимогам ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України, та є підставою для визнання недійсними в судовому порядку, за правилами ст. 215 Цивільного кодексу України. Кінцевими вигодонабувачами є ті самі особи, які контролюють активи групи «Приват», що свідчить відсутність зміни фактичного власника активів, мав місце перерозподіл акцій між компаніями - посередниками щодо доходу у вигляді дивідендів.

Згідно положень ст. 30 Закону України «Про акціонерні товариства», ст. 6 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», та з врахуванням положень Порядку виплати акціонерним товариством дивідендів №391 від 12.04.2016 року, право на отримання частини прибутку акціонерного товариства закріплено виключно за акціонерами такого товариства, обов`язок виплати дивідендів має бути реалізований акціонерним товариством лише його акціонерам, а не третім особам. Виплата дивідендів на користь третіх осіб, на думку скаржника, завдасть збитків підприємству.

Скаржник вважає, що не отримав належної оцінки наявний наказ Високого Суду Англії від 19.12.2017 року, виданий в межах справи «АТ КБ «ПриватБанк» проти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 », про всесвітній арешт активів вказаних осіб, а також деяких компаній, які їм належить. Вказаний арешт вбачає недопущення зменшення активів компанії. З засобів масової інформації скаржнику стало відомо, що відповідачі 1-6 належать до групи «Приват». Таким чином, метою здійснення операцій з передачі акцій, емітованих позивачем, в кількості 115 198 398 шт., є уникнення наслідків застосування зазначеного наказу Високого суду.

Скаржник звертає увагу суду на той факт, що рахунки у цінних паперах відкриті у депозитарних установах ТОВ «Бізнес-Інвест», ТОВ «Солід Дніпро», ТОВ «Кастодіан Гарант», тобто у тих самих депозитаріях, які раніше обслуговували рахунки у цінних паперах відповідачів 1-6. Представник компаній PEHITABO IHBECTMEHT ЛТД (RENITAVO INVESTMENT LTD) (Кіпр), ПРАЙМКЕП СЕКЬЮРІТІС ЛТД (PRIMECAP SECURITIES LTD) (Кіпр) одночасно був представником відповідачів 1-6 (компаній БРІММІЛТОН ЛІМІТЕД (BRIMMILTON LIMITED), ДАКСТОН ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД (DUXTON HOLDINGS), ЛАКРІНО ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД (LUCRINO INVESTMENTS LIMITED), МЕЛЧЕТ ІНВЕСТ ЛІМІТЕД (MELCHETT INVEST LIMITED), МІЛНЕРЙЕЙ С.А. (MILNERBAY S.A.) та РЕНАЛЬДА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД (RENALDA INVESTMENTS LIMITED) у справі №904/4009/18 за позовом ТОВ «СПІРІТ ФІНАНС» до AT «ПІВДГЗК».

Під час розгляду справи позивач звертався з клопотанням про витребування доказів у ТОВ «Кастодіан Гарант», яке задоволено, однак не було виконано. Проте місцевий господарський суд проігнорував положення ст. 131 ГПК України та не застосував заходи процесуального примусу до компанії ТОВ «Кастодіан Гарант», що призвело до порушення права позивача на об`єктивний розгляд справи.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-1 (PRIMECAP SECURITIES LTD) зазначає, що позивач всупереч приписам ст.ст. 2, 4 ГПК України не обґрунтовує яким чином укладення договорів, які він просить визнати недійсними, призвело до порушення, невизнання або оспорювання його прав і законних інтересів. Позивач не є стороною таких договорів. Питання про його права та інтереси жодним чином не вирішувались при їх укладенні. Укладення таких договорів не впливає на права та законні інтереси позивача. Просить оскаржуване рішення залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом надати відзив на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.10.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2020 року та призначено судове засідання на 15.12.2020 року.

15.12.2020 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови у справі.

У судовому засіданні представники сторін надали пояснення по справі та навели обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2020 у справі №904/5488/19 слід залишити без змін.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Згідно реєстру акціонерів АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", станом на 20.09.2017 року (т. 1 а.с. 32-37), відповідачам 2-7 належали наступні частки в статутному капіталі позивача:

- MELCHETT INVEST LIMITED (Багамські острови)- кількість акцій - 14 599 508, що становить 0,681055% статутного капіталу;

- LUCRINO INVESTMENTS LIMITED (Кіпр) - кількість акцій - 100, що становить 0,000004 % статного капіталу;

- RENALDA INVESTMENTSB LIMITED (Кіпр) - кількість акцій - 100, що становить 0,000004% статного капіталу;

- DUXTON HOLDINGS LIMITED (Кіпр) - кількість акцій - 149 100, що становить 0,006955% статного капіталу;

- BRIMMILTON LIMITED (Віргінські острови) - кількість акцій - 51 507 887, що становить 2,402802% статного капіталу;

- MILNERBAY S.A. (Віргінські острови) - кількість акцій - 8 691 703, що становить 0,40546% статного капіталу.

Станом на 07.07.2018 року відповідачі 2-7 в реєстрі акціонерів АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (т. 1 а.с. 38-43) відсутні. Частки в загальному розмірі 5,37391% статутного капіталу, значаться за іншим особам, зокрема:

- ТОВ "Кріон" - кількість акцій - 25000000, відсоток від статутного капіталу 1,16623;

- ТОВ "Ланорін" - кількість акцій - 29849508, відсоток від статутного капіталу - 1, 392455;

- ТОВ "Консіст" - кількість акцій - 14298890, відсоток від статутного капіталу - 0,667031;

- Wadless holdings limited (Кіпр) - кількість акцій - 21160000, відсоток від статутного капіталу - 0,987097;

- Primecap securities LTD (Кіпр) - кількість акцій - 20680000, відсоток від статутного капіталу - 0, 964705;

- Mikinos ventures LTD (Кіпр) - кількість акцій - 2710000, відсоток від статутного капіталу - 0,126419;

- Renitavo investment LTD (Кіпр) - кількість акцій - 1500000, відсоток від статутного капіталу -0,069973.

Загальна кількість акцій - 115198398.

Згідно обмеженої виписки про стан рахунку в цінних паперах станом на 07.07.2018 року, сформованої 13.12.2018 року (т.1 а.с.139), депонентом (власником) простих іменних акцій (код цінних паперів UA 5), емітованих ПАТ «ПІВДГЗК» (код за ), в кількості 20 680 000, загальною номінальною вартістю 5 170 000,00 грн., що становить 0, 9647% статного капіталу емітента, є PRIMECAP SECURITIES LTD (відповідач-1). Депозитарною установою визначено ТОВ «Костодіан Гарант», код за .

6. Доводи, за якими апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.

Судом встановлено, що позивач є приватним акціонерним товариством, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, що посвідчується акціями.

У період станом на 07.07.2018 року склад акціонерів позивача змінився таким чином, що належні відповідачам 2-7 акції товариства були передані у власність відповідача - 1. Позивач вбачає у цьому порушення його права, оскільки він не бажає виплачувати дивіденди неналежним особам.

Суд зазначив, що позивачем не обґрунтовано, яким чином зміна власників акцій може порушити його право. За відсутності оскаржуваних договорів унеможливлено дослідження їх істотних умов та надання їх правової оцінки.

Стаття 26-1 Закону України «Про акціонерні товариства», в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин між сторонами, акціонерами - власниками простих та привілейованих акцій прав на акції та/або прав за акціями, передбачених законодавством, статутом та іншими внутрішніми документами товариства (далі - договір між акціонерами). За договором між акціонерами його сторони зобов`язуються реалізувати у спосіб, передбачений таким договором, свої права та/або утримуватися від реалізації зазначених прав. Договором між акціонерами може бути передбачено обов`язок його сторін голосувати у спосіб, передбачений таким договором, на загальних зборах акціонерів товариства, погоджувати придбання або відчуження акцій за заздалегідь визначеною ціною та/або у разі настання визначених у договорі обставин, утримуватися від відчуження акцій до настання визначених у договорі обставин, а також вчиняти інші дії, пов`язані з управлінням товариством, його припиненням або виділом з нього нового товариства. Договір між акціонерами може передбачати умови або порядок визначення умов, на яких акціонер - сторона договору вправі або зобов`язаний придбати або продати акції товариства, та визначати випадки (які можуть залежати чи не залежати від дій сторін), коли таке право або обов`язок виникає.

Договір між акціонерами укладається в письмовій формі. Справжність підписів учасників (засновників) товариства з обмеженою відповідальністю - фізичних осіб на такому договорі засвідчується у встановленому порядку. Дата набрання чинності договором між акціонерами визначається цим договором. Договір між акціонерами укладається на визначений строк або безстроково.

Предметом договору між акціонерами не може бути зобов`язання сторони цього договору голосувати згідно з вказівками органів управління товариства, щодо акцій якого укладений цей договір, крім випадків, якщо стороною договору є особа, яка одночасно входить до складу органу управління такого товариства.

Умови договору між акціонерами, які суперечать вимогам цієї частини, є нікчемними.

Договір між акціонерами є обов`язковим лише для його сторін.

Договір щодо прав на акції та/або прав за акціями, укладений стороною договору між акціонерами на порушення цього договору, може бути визнаний судом недійсним за позовом заінтересованої сторони договору між акціонерами лише у разі, якщо буде доведено, що інша сторона договору знала або мала знати про обмеження, передбачені договором між акціонерами.

Інформація про укладення договору між акціонерами повідомляється товариству однією із сторін договору протягом трьох робочих днів з дати його укладення. Публічне акціонерне товариство розкриває інформацію про наявність договору між акціонерами у порядку, встановленому Законом України "Про цінні папери та фондовий ринок" для розкриття особливої інформації про емітента.

Якщо інше не встановлено законом або договором між акціонерами, інформація про зміст договору між акціонерами не підлягає розкриттю та є конфіденційною.

Порушення договору між акціонерами не може бути підставою для визнання недійсними рішень органів товариства.

Особа, яка відповідно до договору між акціонерами набула право визначати варіант голосування на загальних зборах акціонерів за акціями товариства, зобов`язана повідомити товариству про набуття такого права, якщо в результаті такого набуття ця особа самостійно або разом із своєю афілійованою особою (особами) прямо або опосередковано отримує можливість розпоряджатися більше ніж 10, 25, 50 або 75 відсотками голосів за розміщеними простими акціями товариства. У такому повідомленні мають міститися відомості про: повне найменування товариства; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи або найменування юридичної особи; дату укладення та дату набрання чинності договором між акціонерами, дату прийняття рішення про внесення змін до договору між акціонерами та дату набрання чинності відповідними змінами, дату припинення дії договору між акціонерами; строк дії договору між акціонерами; кількість акцій, що належать особам, які уклали договір між акціонерами, на дату його укладення; кількість простих акцій товариства, яка надає цій особі можливість розпоряджатися голосами на загальних зборах акціонерів, на дату виникнення обов`язку надіслати таке повідомлення; дату виникнення обов`язку надіслати таке повідомлення.

Таке повідомлення надсилається в письмовій формі протягом п`яти робочих днів з дня набуття права, зазначеного в абзаці першому цієї частини, але не пізніше дня, що передує дню проведення найближчих загальних зборів акціонерів.

Особа, яка зобов`язана надіслати повідомлення відповідно до частини четвертої цієї статті, до дати надіслання такого повідомлення має право визначати варіант голосування лише за акціями, кількість яких не перевищує кількості акцій, що належали цій особі до надсилання такого повідомлення. При цьому всі акції, що належать цій особі, враховуються під час визначення кворуму загальних зборів акціонерів.

Договором між акціонерами можуть передбачатися способи забезпечення виконання зобов`язань, що випливають з такого договору, та заходи цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання таких зобов`язань.

Права сторін договору між акціонерами, засновані на такому договорі, у тому числі право вимагати відшкодування завданих внаслідок порушення договору збитків, стягнення неустойки (штрафу, пені), виплати компенсації (фіксованої грошової суми або суми, що підлягає визначенню в порядку, передбаченому договором між акціонерами), застосування інших заходів відповідальності у зв`язку з порушенням договору між акціонерами, підлягають судовому захисту.

Кредитори акціонерного товариства можуть укласти договір з акціонерами товариства, за яким акціонери з метою забезпечення охоронюваного законом інтересу таких третіх осіб зобов`язуються реалізувати свої корпоративні права у спосіб, передбачений таким договором, або утримуватися (відмовитися) від їх реалізації, у тому числі голосувати у спосіб, передбачений таким договором, на загальних зборах акціонерів товариства, узгоджено вчиняти інші дії, пов`язані з управлінням товариством, придбавати або відчужувати акції за певною ціною чи за умови настання визначених у договорі обставин або утримуватися від відчуження акцій до настання визначених у договорі обставин. До зазначеного договору застосовуються загальні положення про договір між акціонерами, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Інформація про укладення договору акціонерами публічного акціонерного товариства з кредитором або іншою третьою особою повідомляється товариству однією із сторін договору, яка визначена цим договором як уповноважена здійснити відповідне повідомлення. Таке повідомлення повинно містити відомості та надсилається у строк, передбачені частиною четвертою цієї статті.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про акціонерні товариства» визначено правовий статут акціонерного товариства, а саме:

- акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.;

- акціонерне товариство не відповідає за зобов`язаннями акціонерів. До товариства та його органів не можуть застосовуватися будь-які санкції, що обмежують їх права, у разі вчинення акціонерами протиправних дій, крім випадків, визначених законом.

Акціонери не відповідають за зобов`язаннями товариства і несуть ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, тільки в межах належних їм акцій. До акціонерів не можуть застосовуватися будь-які санкції, що обмежують їх права, у разі вчинення протиправних дій товариством або іншими акціонерами.

Акціонери, які не повністю оплатили акції, у випадках, визначених статутом товариства, відповідають за зобов`язаннями товариства у межах неоплаченої частини вартості належних їм акцій.

Акціонерне товариство може бути створене шляхом заснування або злиття, поділу, виділу чи перетворення підприємницького (підприємницьких) товариства, державного (державних), комунального (комунальних) та інших підприємств у акціонерне товариство.

Товариство створюється без обмеження строку діяльності, якщо інше не встановлено його статутом.

Товариство вважається створеним і набуває прав юридичної особи з дати його державної реєстрації в установленому законодавством порядку.

Повне найменування акціонерного товариства українською мовою повинне містити його організаційно-правову форму (акціонерне товариство). Тип акціонерного товариства не є обов`язковою складовою найменування акціонерного товариства.

Акціонерне товариство самостійно визначає необхідність зазначати у своєму найменуванні його тип, передбачений статтею 5 цього Закону.

Товариство може мати скорочене найменування українською мовою, повне та скорочене найменування іноземною мовою (мовами).

Словосполучення "акціонерне товариство" та похідні від нього у своєму найменуванні можуть використовувати лише юридичні особи, які зареєстрували в установленому порядку випуск власних акцій та функціонують відповідно до цього Закону з урахуванням особливостей, визначених законами, та юридичні особи - корпоративні інвестиційні фонди, які створені та функціонують відповідно до законодавства, що регулює діяльність у сфері спільного інвестування.

Колегія суддів, проаналізувавши доводи місцевого господарського суду, не встановила наявності права акціонерного товариства оспорювати договори, укладені між акціонерами щодо належних їх акцій. Також вірно враховано, що відсутність спірних договорів унеможливлює надання оцінки на предмет їх дійсності.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права як визнання недійсним правочину (господарської угоди).

Згідно зі ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Перелік вказаних вимог, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, є вичерпним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (стаття 215 Цивільного кодексу України).

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов`язання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію.

При вирішенні спору про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 року у справі № 920/1771/14).

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Предметом оспорюваних договорів є матеріально-правова вимога ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до відповідача 1-7 про визнання недійсним договору з тих підстав, що він не відповідає вимогам ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою ст. 201 цього Кодексу.

Згідно ч. 3, 5 ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Таким чино, зазначеною нормою передбачено право на оскарження правочину заінтересованою особою, тобто особою, яка не являється стороною спірного договору.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з урахуванням вказаних норм матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки акціонери публічного акціонерного товариства можуть відчужувати належні їм акції без згоди інших акціонерів товариства, в т.ч. самого товариства (ст. 7 Закону України «Про акціонерні товариства»). Законодавець не встановлює жодних заборон на можливість заміни кредитора у відповідному зобов`язанні (тобто, зобов`язанні по виплаті дивідендів власникам акцій). Таке зобов`язання є грошовим та не є таким, що нерозривно пов`язано з особою кредитора (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2019 року у справі № 910/13263/18).

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Доводи про відсутність зміни власника акцій спростовуються наявними у справі реєстром власників іменних цінних паперів позивача, станом на 20.09.2017 року і станом на 07.07.2018 року, з яких вбачається, що зміна власників акцій дійсно відбулася. Тобто підстави вважати правочини такими, що не спрямовані на настання реальних наслідків - відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовано висновком суду про те, що акціонерному товариству не надано право оскаржувати правочини, що укладені між акціонерами, та доводи суду, що укладені договори не порушують його прав.

Посилання скаржника «можливе» отримання збитків в разі виплати дивідендів на користь третіх осіб спростовується тим, що заміна кредитора у зобов`язанні з виплати дивідендів, незалежно від підстав та обставин такої заміни, жодним чином не впливає на обсяг прав та обов`язків боржника у відповідному зобов`язанні. Для належного виконання боржником зобов`язання з виплати дивідендів має значення особа акціонера, на користь якої належить сплата дивідендів та відомості про яку містяться в реєстрі акціонерів на відповідну дату. Матеріалами справи встановлено зміну особи депонента з зазначенням її вихідних даних.

Щодо наказу Високого Суду Англії від 19.12.2017 року про заморозку активів (наказ видано без надсилання сповіщень), то колегією суддів встановлено, що його зміст не містить жодних посилань на компанії відповідачів 1-7 у даній справі.

Факт відкриття відповідачем-1 рахунків у депозитарних установах, що обслуговували відповідачів 2-7 не спростовує висновків рішення суду щодо законності оскаржуваних угод. Законодавство, що регулює діяльність депозитарної системи України (Цивільний кодексу України, Закон України «Про депозитарну систему», Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», інші закони України та нормативно-правові акти Комісії та Національного банку України) не містить заборони щодо відкриття рахунків у депозитарних установах попередніх власників цінних паперів.

Щодо співпадіння особи представника відповідачів 1-6 у даній справі з представником в межах справи №904/4009/18 за позовом ТОВ «Спіріт Фінанс» до АТ «ПІВДГЗК», такі дії не суперечать положенням глави 17 Цивільного кодексу України, та не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Безпідставним є довід скаржника щодо порушення його права на об`єктивний розгляд справи через незастосування місцевим господарським судом заходів процесуального впливу щодо ТОВ «Кастодіан Гарант» (депозитарної установи нового депонента). В матеріалах справи міститься ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2020 року про зупинення провадження у справі (т.2 а.с.86-87), в резолютивній частині якої, зокрема, суд вказав про застосування до ТОВ «Кастодіан Гарант» заходів процесуального випливу, шляхом тимчасового вилучення доказів для дослідження судом.

Не знайшов свого підтвердження довід позивача щодо належності осіб відповідачів до групи «Приват», з посиланням на джерело походження такого доводу як засоби масової інформації.

8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права і інтереси особи за захистом яких вона звернулась до суду.

Судова колегія приходить до висновку про те, що обставини, зазначені у апеляційній скарзі, не підтвердилися, що свідчить про безпідставність тверджень скаржника.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що в силу ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення - без змін.

10. Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-280, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2020 року у справі №904/5488/19 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2020 року у справі №904/5488/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню до Верховного Суду протягом двадцяти днів від дня складення повного тексту постанови.

Повний текст складено 21.12.2020 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Судді: Ю.Б. Парусніков

Т.А. Верхогляд