СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2020 р. Справа № 917/2571/15

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Здоровко Л.М., суддя Мартюхіна Н.О.,

Секретар судового засідання Соляник Н.В.,

за участю:

від позивача Ковтун О.П.,

від відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду

апеляційну скаргу Виробничого дачно-будівельного кооперативу Еталон, м. Полтава (вх.№3307 П/2)

на ухвалу господарського суду Полтавської області від 05 листопада 2020 року (суддя Киричук О.А., постановлену у м. Полтаві, повний текст складено 06.11.2020),

за результатами розгляду заяви (вх. № 11859 від 23.10.2020) Приватного підприємства будівельна компанія Асоль с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області

про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання

у справі №917/2571/15

за позовом Приватного підприємства будівельна компанія Асоль с. Розсошенці Полтавської області

до Виробничого дачно-будівельного кооперативу Еталон, с. Терешки Полтавського району Полтавської області

про стягнення 690933 грн.,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2020 до господарського суду Полтавської області надійшла заява Приватного підприємства будівельна компанія Асоль, в якій позивач (стягувач) просив поновити пропущений строк для пред`явлення наказу до виконання (вх. № 11859 від 23.10.2020).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 05.11.2020 у справі №917/2571/15 задоволено заяву Приватного підприємства будівельна компанія Асоль (вх. № 11859 від 23.10.2020) про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання у справі № 917/2571/15.

Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання наказу господарського суду Полтавської області від 22.01.2016 у справі № 917/2571/15 про стягнення з Виробничого дачно-будівельного кооперативу Еталон на користь Приватного підприємства будівельна компанія Асоль 370 808 грн. основного боргу 295 163, 80 грн. інфляційних втрат, 25 660,41, 39 грн. 3% річних, 23 909,31 грн. пені, 10 733,13 грн. витрат по сплаті судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що стягувач із заявою про видачу дублікату наказу звернувся до суду 05.11.2019, тобто в межах строку для пред`явлення його до примусового виконання.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що постановою Верховного суду від 07.08.2020 у справі № 917/2571/15 доручено господарському суду Полтавської області видати дублікат наказу господарського суду Полтавської області від 22.01.2016 у справі № 917/2571/15. На виконання постанови Верховного суду від 07.08.2020 у справі № 917/2571/15 господарським судом надіслано 22.09.2020 на адресу стягувача дублікат наказу, строк пред`явлення якого до виконання закінчився 30.03.2020.

Враховуючи викладене, з огляду на встановлені Постановою Верховного суду від 07.08.2020 у справі № 917/2571/15 обставини та оскільки строк для пред`явлення наказу до виконання заявником пропущено по незалежним від нього причинам, суд першої інстанції визнав поважними причини пропуску строку на пред`явлення наказу до виконання, та задовольнив заяву Приватного підприємства будівельна компанія Асоль.

Виробничий дачно-будівельний кооператив Еталон звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 05.11.2020 у справі №917/2571/15 та ухвалити нове рішення, яким відмовити Приватному підприємству будівельна компанія Асоль у поновленні пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання у справі № 917/2571/15.

Апелянт посилається на те, що, звернувшись до суду з відповідною заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання у справі № 917/2571/15, Приватне підприємство будівельна компанія Асоль, в порушення приписів ч. 2 ст. 170 ГПК України, не надало доказів її направлення на адресу відповідача (апелянта), однак суд першої інстанції зазначеного не врахував, чим порушив норми процесуального права.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції (суддя Киричук О.А.) вже розглядалася аналогічна заява, в задоволенні якої було відмовлено, тому, на думку скаржника, суддя повинен був заявити самовідвід, відповідно до приписів п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно поновив строк для пред`явлення наказу до виконання, не зазначивши наявності поважних причин для такого поновлення. Крім того, судом першої інстанції не зазначено можливого строку для пред`явлення судового наказу.

У відзиві на апеляційну скаргу Приватне підприємство будівельна компанія Асоль просить залишити ухвалу господарського суду Полтавської області від 05.11.2020 у справі №917/2571/15 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Приватне підприємство будівельна компанія Асоль посилається на те, що в матеріалах справи містяться докази направлення Виробничому дачно-будівельному кооперативу Еталон заяви Приватного підприємства будівельна компанія Асоль про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання у справі № 917/2571/15, а саме фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 23.10.2020, опис вкладення у цінний лист від 23.10.2020, а також накладна АТ «Укрпошта» від 23.10.2020. Вважає доводи апелянта в цій частині такими, що не грунтуються на наявних в матеріалах справи доказах.

Приватне підприємство будівельна компанія Асоль вважає доводи апелянта про неможливість розгляду справи суддею Киричук О.А. безпідставними, оскільки розгляд заяви Приватного підприємства будівельна компанія Асоль про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання у справі № 917/2571/15 є процесуальним питанням, пов`язаним з виконанням судового рішення, та не впливає на суть рішення у справі №917/2571/15, яке не оскаржувалося сторонами та набрало законної сили. Позивач (стягувач) посилається також на те, що відповідач не заявляв клопотання про відвід судді у вказаній справі.

Приватне підприємство будівельна компанія Асоль, посилаючись на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 07.08.2020 у справі №917/2571/15, вважає, що заявником доведено наявність поважних причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки станом на дату закінчення строку на пред`явлення виконавчого документа у справі №917/2571/15 до виконання, стягувач не мав дублікату наказу господарського суду Полтавської області, у зв`язку із касаційним оскарженням та знаходженням матеріалів справи у Верховному Суді.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2020 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Здоровко Л.М., суддя Мартюхіна Н.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Виробничого дачно-будівельного кооперативу Еталон на ухвалу господарського суду Полтавської області від 05.11.2020 у справі №917/2571/15. Розгляд справи призначено на 21.12.2020.

Учасники справи про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною першою статті 271 цього Кодексу передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

21.12.2020 на електронну пошту Східного апеляційного господарського суду від Виробничого дачно-будівельного кооперативу Еталон надійшла заява (вх. №4327 від 21.12.2020), в якій апелянт просить розгляд справи перенести на іншу дату, у зв`язку із хворобою представника апелянта.

Присутній у судовому засіданні апеляційної інстанції 21.12.2020 представник Приватного підприємства будівельна компанія Асоль заперечив щодо заяви (вх. №4327 від 21.12.2020) про відкладення судового засідання на іншу дату, оскільки апелянт є юридичною особою та не позбавлений можливості направити до суду іншого представника.

Статтею 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав для відкладення розгляду справи в судовому засіданні в межах встановленого строку, зокрема: суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи за клопотанням учасника справи, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Зазначені у клопотанні апелянта причини для відкладення розгляду справи не доведені відповідними доказами.

Судова колегія апеляційної інстанції звертає увагу на те, що приписами ч. 2 ст. 273 ГПК України встановлено скорочений строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

Зазначений строк розгляду апеляційної скарги Виробничого дачно-будівельного кооперативу Еталон на ухвалу господарського суду Полтавської області від 05.11.2020 у справі №917/2571/15 закінчується.

Крім того, явка у судове засідання апеляційної інстанції, призначене на 21.12.2020, судом апеляційної інстанції не визнавалася обов`язковою.

Судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника апелянта, явка якого у судове засідання не визнавалася обов`язковою, за наявними в матеріалах справи доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно вимог ст.ст.222, 223 та п.17.7 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, присутнього у судовому засіданні представника позивача (стягувача), обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали з урахуванням повноважень, визначених в ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 04.01.2016 по справі №917/2571/15 позов задоволено, стягнуто з Виробничого дачно-будівельного кооперативу Еталон на користь Приватного підприємства будівельна компанія Асоль 370 808 грн. основного боргу 295 163, 80 грн. інфляційних втрат, 25 660,41, 39 грн. 3% річних, 23 909,31 грн. пені, 10 733,13 грн. витрат по сплаті судового збору.

22.01.2016 на виконання рішення господарського суду Полтавської області від 04.01.2016, яке набрало законної сили 22.01.2016, видано відповідний наказ.

На момент видачі наказу (22.01.2016) та на час відкриття виконавчого провадження № 50117441 (постанова від 18.02.2016) діяв Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-XIV (надалі - Закон від 21.04.1999 року № 606-XIV), який передбачав, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання (пункт 2 частини 1 статті 22, пункт 1 частини 1 статі 23).

Водночас 05.10.2016 набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 N 1404-VIII.

Згідно з пунктом 5 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом, а згідно з частиною 1 статті 12 - виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

05.11.2019 до господарського суду Полтавської області надійшла заява Приватного підприємства будівельна компанія Асоль (вх. № 12130 від 05.11.2019), в якій заявник, посилаючись на втрату виконавчого документа, просив суд поновити пропущений строк для пред`явлення наказу до виконання та видати дублікат наказу № 917/2571/15 від 22.01.2016

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 26.11.2019, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.02.2020, відмовлено у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання та видачу його дублікату у справі № 917/2571/15.

Постановою Верховного суду від 07.08.2020 у справі № 917/2571/15 постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.02.2020 у справі № 917/2571/15 та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.11.2019 скасовано в частині відмови у видачі дубліката наказу та прийнято у цій частині нове рішення; заяву Приватного підприємства будівельної компанії "Асоль" про видачу дубліката наказу Господарського суду Полтавської області від 22.01.2016 № 917/2571/15 на примусове виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 04.01.2016 у справі № 917/2571/15 задоволено; доручено Господарському суду Полтавської області видати дублікат наказу Господарського суду Полтавської області від 22.01.2016 № 917/2571/15 на примусове виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 04.01.2016 у справі № 917/2571/15; касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства будівельної компанії "Асоль" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.02.2020 у справі № 917/2571/15 та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.11.2019 в частині відмови в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку закрите.

При цьому, у Постанові Верховного суду від 07.08.2020 у справі № 917/2571/15 зазначено наступне:

Згідно з пунктом 1 частини 4, частиною 5 статті 12 Закону від 02.06.2016 N 1404-VIII строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до частини 5 статті 37 цього Закону повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

30.03.2017 державний виконавець прийняв постанову про повернення стягувачу виконавчого документа на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону від 02.06.2016 N 1404-VIII.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 37 Закону від 02.06.2016 N 1404-VIII підставою для повернення виконавчого документа є відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Таким чином, у даному випадку строк пред`явлення виконавчого документа у справі № 917/2571/15 до виконання перервався у зв`язку зі зверненням стягувача 09.02.2016 до органу ДВС для його примусового виконання.

Після повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, тобто з 30.03.2017 (дата винесення постанови), і становить три роки.

З матеріалів справи вбачається, що Стягувач із заявою про видачу дублікату наказу звернувся до суду першої інстанції 05.11.2019, тобто в межах строку для пред`явлення його до примусового виконання.

Верховний Суд у постанові від 07.08.2020 у справі № 917/2571/15 зазначив, що за змістом частини 6 статті 12 Закону від 02.06.2016 N 1404-VIII питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання вирішується лише у разі, коли стягувач пропустив строк, тоді як у даному випадку строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив, тому, відповідно до підпункту 19.4. пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, відсутні підстави для відмови у видачі дублікату наказу, навіть незважаючи на те, що суд першої інстанції постановив ухвалу про відмову в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку, яка не підлягає касаційному оскарженню.

17.09.2020 матеріали справи № 917/2571/15 повернулися з Верховного Суду на адресу господарського суду Полтавської області.

На виконання Постанови Верховного суду від 07.08.2020 у справі № 917/2571/15 Господарським судом Полтавської області видано дублікат наказу Господарського суду Полтавської області від 22.01.2016 № 917/2571/15 на примусове виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 04.01.2016 у справі № 917/2571/15.

Згідно з відміткою канцелярії господарського суду Полтавської області на зворотній стороні копії дублікату наказу (що знаходиться в матеріалах справи) дублікат направлено позивачу 22.09.2020.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, дублікат наказу стягувач отримав 29.09.2020.

Разом з тим, строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився 30.03.2020.

06.10.2020 до господарського суду Полтавської області надійшла заява Приватного підприємства будівельна компанія «Асоль» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 08.10.2020 призначено заяву до розгляду на 20.10.2020.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 20.10.2020 заяву Приватного підприємства будівельна компанія «Асоль» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання повернуто без розгляду, у зв`язку з відсутністю доказів надіслання заяви іншим учасникам справи (провадження).

23.10.2020 до господарського суду Полтавської області надійшла заява Приватного підприємства будівельна компанія Асоль про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання (вх. № 11859 від 23.10.2020).

Підставою для поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання позивач зазначає те, що станом на дату закінчення строку для пред`явлення наказу у справі №917/2571/15 до виконання (30.03.2020) матеріали справи знаходилися у суді касаційної інстанції у зв`язку з переглядом ухвали господарського суду Полтавської області від 26.11.2019, якою, зокрема, було відмовлено стягувачу у задоволенні заяви про видачу дублікату наказу у справі № 917/2571/15.

Приватне підприємство будівельна компанія Асоль станом на 30.03.2020 не мало дубліката наказу, а отримало його лише після прийняття постанови Верховного Суду від 07.08.2020 у справі, в резолютивній частині якої доручено Господарському суду Полтавської області видати дублікат наказу Господарського суду Полтавської області від 22.01.2016 № 917/2571/15 на примусове виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 04.01.2016 у справі № 917/2571/15. Вважає, що строк для пред`явлення наказу до виконання пропущений з поважних причин, які не залежали від волі заявника, тому він може бути поновленим.

До заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання (вх. № 11859 від 23.10.20) в якості додатків додано, зокрема, докази направлення даної заяви відповідачу опис вкладення у ціннний лист на адресу Виробничого дачно-будівельного кооперативу Еталон, фіскальний чек АТ «Укрпошта» ФН № від 23.10.2020, накладна АТ «Укрпошта» №524 від 23.10.2020 (т.2, а.с.215).

Посилання апелянта на те, що матеріали справи не містять доказів направлення боржнику (відповідачу) копії заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.10.2020 прийнято до розгляду заяву Приватного підприємства будівельна компанія Асоль про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання у справі № 917/2571/15, розгляд заяви призначено на 05.11.2020.

05.11.2020, за результатами розгляду заяви Приватного підприємства будівельна компанія Асоль про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання у справі № 917/2571/15, судом першої інстанції постановлено ухвалу, що оскаржується.

Відповідно до ст.129 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 329 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Відновлення процесуального строку означає, що суд надає дозвіл особі вчинити процесуальну дію, незважаючи на те, що строк для її вчинення пропущений.

У кожному конкретному випадку причини поважності пропуску процесуального строку суд оцінює, зважаючи на обґрунтування поважності цих причин та наданих доказів.

За загальним правилом, поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстав, з яких стягувач вважає ці причини поважними. У клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у стягувача не було можливості.

Подання скаржником клопотання про відновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду відновити цей строк, оскільки таке клопотання, з огляду на приписи статті 119 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Згідно з частиною 3 статті 13, частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 78, частиною 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, звертаючись із заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, заявник повинен навести обставини, які не залежали від нього та зумовили пропуск на пред`явлення виконавчого документа до виконання, а також надати докази на підтвердження цих обставин.

З матеріалів справи вбачається, що 05.11.2019, тобто до закінчення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, стягувач звернувся до суду першої інстанції із заявою про видачу дублікату наказу.

22.09.2020 господарським судом на виконання постанови Верховного суду від 07.08.2020 у справі № 917/2571/15 на адресу стягувача направлено дублікат наказу на примусове виконання рішення у справі № 917/2571/15.

Вищенаведене свідчить, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплинув з причин, які не залежали від волі стягувача та які об`єктивно унеможливлювали дотримання останнім строків для пред`явлення виконавчого документа до виконання через відсутність дублікату виконавчого документа.

З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання та задовольнив заяву стягувача.

При цьому, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання встановлений безпосередньо законом.

Зміна цього строку судовим рішенням не допускається.

Отже, відсутні правові підстави для зазначення судом у судовому рішенні конкретної календарної дати початку та закінчення цього строку.

Суд має право лише поновити пропущений строк стягувачу, який його пропустив, для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними.

Відтак, доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права у зв`язку з відсутністю в ухвалі можливого строку для пред`явлення судового наказу, є необґрунтованими.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 2а-12192/09/0470.

Щодо доводів апелянта про наявність підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, для самовідводу судді господарського суду Полтавської області від розгляду заяви Приватного підприємства будівельна компанія Асоль (вх. № 11859 від 23.10.2020) про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання у справі № 917/2571/15, судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

05.11.2019 Приватне підприємство будівельна компанія Асоль звернулось до господарського суду Полтавської області із заявою (вх. №12130 від 05.11.2019), в якій, посилаючись на втрату виконавчого документа органом державної виконавчої служби, просило поновити пропущений строк для пред`явлення наказу у справі №917/2571/15 до виконання та видати його дублікат.

Ухвалою господарського суду Полтавської області (суддя Киричук О.А.) від 26 листопада 2019 року у справі №917/2571/15 відмовлено у задоволенні заяви (вх. №12130 від 05.11.2019) про поновлення пропущеного строку та видачу дублікату наказу.

Постановою Верховного суду від 07.08.2020 у справі № 917/2571/15 ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.11.2019 скасовано в частині відмови у видачі дубліката наказу; заяву Приватного підприємства будівельної компанії "Асоль" про видачу дубліката наказу Господарського суду Полтавської області від 22.01.2016 № 917/2571/15 на примусове виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 04.01.2016 у справі № 917/2571/15 задоволено; доручено Господарському суду Полтавської області видати дублікат наказу Господарського суду Полтавської області від 22.01.2016 № 917/2571/15 на примусове виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 04.01.2016 у справі № 917/2571/15; касаційне провадження в частині відмови в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку закрите.

Верховний Суд у постанові від 07.08.2020 у справі № 917/2571/15 зазначив, що стягувач із заявою про видачу дублікату наказу звернувся до суду першої інстанції в межах строку для пред`явлення його до примусового виконання.

Після повернення матеріалів справи з суду касаційної інстанції та отримання дублікату наказу у справі № 917/2571/15, Приватне підприємство будівельна компанія Асоль звернулося до господарського суду Полтавської області із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання (вх. № 11859 від 23.10.2020).

Підставою для поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання Приватне підприємство будівельна компанія Асоль зазначило те, що станом на дату закінчення строку для пред`явлення наказу у справі №917/2571/15 до виконання у стягувача був відсутній дублікат наказу, оскільки матеріали справи перебували у суді касаційної інстанції у зв`язку з переглядом ухвали господарського суду Полтавської області (суддя Киричук О.А.) від 26.11.2019 у справі №917/2571/15.

Тобто, у заяві Приватного підприємства будівельна компанія Асоль (вх. № 11859 від 23.10.2020) наведені інші причини пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання, ніж у заяві (вх. №12130 від 05.11.2019).

05.11.2020 суд першої інстанції, з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 07.08.2020 у справі № 917/2571/15, за результатами розгляду заяви Приватного підприємства будівельна компанія Асоль (вх. № 11859 від 23.10.2020), поновив строк для пред`явлення наказу до виконання у справі № 917/2571/15.

Вищенаведеним спростовуються доводи апелянта щодо наявності підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, для самовідводу судді господарського суду Полтавської області від розгляду заяви Приватного підприємства будівельна компанія Асоль (вх. № 11859 від 23.10.2020) про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання у справі № 917/2571/15.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційна скарга Виробничого дачно-будівельного кооперативу Еталон на ухвалу господарського суду Полтавської області від 05.11.2020 у справі №917/2571/15 не підлягає задоволенню.

Ухвала господарського суду Полтавської області від 05.11.2020 у справі №917/2571/15 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виробничого дачно-будівельного кооперативу Еталон на ухвалу господарського суду Полтавської області від 05.11.2020 у справі №917/2571/15 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 05.11.2020 у справі №917/2571/15 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 22.12.2020.

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя Н.О. Мартюхіна