Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" грудня 2020 р. Справа № 906/1267/19

Господарський суд Житомирської області у складі

судді Шніт А.В.

розглянув заяву Дочірнього підприємства "Пропан" №645 від 30.10.2020 про відстрочення виконання судового рішення у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція інвестиційного менеджменту"

до Дочірнього підприємства "Пропан"

про стягнення 807 200,98 грн

за участю представників сторін:

від стягувача: Архангельська Ю.С., дов. №24-12-2019-1 від 24.12.2019;

від боржника: Андрійчук Л.І., дов. №958 від 30.12.2019;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду від 16.06.2020, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.10.2020, позов задоволено частково; стягнуто з Дочірнього підприємства "Пропан" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція інвестиційного менеджменту" 517 643,52грн - основного боргу; 44 190,40грн - 3% річних; 129 583,02грн - інфляційних втрат; 10 371,26грн - судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

04.11.2020 до суду від Дочірнього підприємства "Пропан" надійшла заява №645 від 30.10.2020 про відстрочення виконання судового рішення у справі №906/1267/19, згідно якої просить відстрочити виконання рішення господарського суду строком на один рік до 21.10.2021.

Ухвалою суду від 05.11.2020 постановлено відкласти вирішення питання про прийняття до розгляду заяви Дочірнього підприємства "Пропан" №645 від 30.10.2020 про відстрочення виконання судового рішення у справі №906/1267/19 до повернення матеріалів справи №906/1267/19 до Господарського суду Житомирської області.

09.11.2020 на примусове виконання рішення у справі видано наказ.

У зв`язку з поверненням матеріалів справи №906/1267/19 до Господарського суду Житомирської області ухвалою суду від 09.11.2020 постановлено заяву Дочірнього підприємства "Пропан" №645 від 30.10.2020 про відстрочення виконання судового рішення у справі №906/1267/19 прийняти до розгляду; судове засідання для розгляду заяви призначено на 19.11.2020.

18.11.2020 до суду від представника заявника надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 09.11.2020, згідно якої просить долучити письмові докази відповідно до додатку до матеріалів справи; задовольнити заяву Дочірнього підприємства "Пропан" та відстрочити виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 16.06.2020 строком на один рік до 21.10.2012.

18.11.2020 до суду від стягувача надійшли заперечення від 13.11.2020 на заяву про відстрочення виконання рішення у справі №906/1267/19, згідно яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенція інвестиційного менеджменту" просить відмовити у задоволенні заяви Дочірнього підприємства "Пропан", оскільки наведені відповідачем доводи не можуть бути виключними обставинами, які були б підставою для відстрочення виплати боргу.

Ухвалою суду від 19.11.2020 відкладено розгляд заяви на 10.12.2020.

10.12.2020 до суду боржником подано пояснення та додаткові докази на підтвердження викладених в заяві про відстрочення виконання рішення суду.

В судовому засіданні представник боржника підтримала заяву про відстрочення виконання судового рішення.

Представник стягувача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви.

Розглянувши заяву Дочірнього підприємства "Пропан" №645 від 30.10.2020 про відстрочення виконання судового рішення, господарський суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, враховуючи наступне.

Згідно з ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до ч.1 ст.331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.331 ГПК України).

Згідно ч.4 ст.331 ГПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що заява повинна містити: викладення обставин та обґрунтування причин, що унеможливлюють чи утруднюють виконання рішення. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

В обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення суду боржник вказує, що підприємство є збитковим, заборгованість становить 7 214 000,00грн, штатна чисельність працівників скорочується. Вважає, що стягнення коштів без відстрочення призведе до неможливості виплати заробітної плати працівникам. Отримання доходу ДП "Пропан" в основному залежало від закупівлі та реалізації спеціалізованого скрапленого газу для потреб населення, однак зазначає, що з вересня 2019 спеціалізовані аукціони закупівлі такого газу не проводяться, що суттєво впливає на матеріальний стан боржника.

Як на підставу для відстрочення виконання рішення суду також посилається на введення на території України карантинних обмежень у зв`язку з поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Окрім того боржник зазначає, що на виконання положень Податкового кодексу України ДП "Пропан" укладено договір №ДП101/2020-Т від 03.02.2020 з ТОВ "Тестрайт" на поставку спеціалізованого обладнання з газопостачання, вартість якого складає 300 000,00 євро. Зауважує, що вказаний договір укладено з метою недопущення зупинення господарської діяльності та підприємство має виконати свої зобов`язання з оплати товару за договором.

В свою чергу стягувач заперечує проти задоволення заяви та надання боржнику відстрочення виконання судового рішення зважаючи на довготривалий період з 2017 року існування заборгованості перед ТОВ "АІМ", відсутність доказів, які б свідчили про можливість покращення фінансово-економічного стану підприємства у майбутньому. Крім того, вважає, що надання боржнику відстрочення виконання судового рішення у подальшому може призвести до неможливості виконання судового рішення у справі №906/1267/19 взагалі.

Так, статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, розстрочення виконання рішення суду не повинно шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання відстрочення виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочення без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення.

Отже, питання щодо надання відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В обґрунтування заяви про розстрочку виконання рішення суду боржник посилається на тяжке фінансове становище.

Проте, відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Абзацом 5 частини 1 ст. 44 ГК України також встановлено, що принципом підприємництва є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик.

Суд вважає, що наведені відповідачем обставини, не свідчать про утруднення чи неможливість виконання рішення суду у даній справі, а лише відображають поточну господарську (підприємницьку) діяльність заявника, що не є обставинами, з якими закон пов`язує можливість розстрочення чи відстрочення виконання судового рішення, а обставини, на які посилається заявник у заяві, лише вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього у цей час та можливість (припущення) настання негативних наслідків у зв`язку з цим.

Суд зауважує, що належних та допустимих доказів на підтвердження факту гарантованого надходження до боржника грошових коштів у строк, вказаний у заяві про відстрочку виконання рішення у даній справі, боржником не було надано.

При цьому боржником надано баланс (звіт про фінансовий стан) на 30.06.2020, з якого вбачається, що у підприємства наявні гроші та їх еквіваленти (актив, розділ ІІ. Оборотні активи, код рядка - 1165) у розмірі 4506000,00грн. Також у балансі відображена дебіторська заборгованість у розмірі 5562000,00грн, водночас жодних доказів щодо стягнення дебіторської заборгованості заявником не надано.

Стаття 331 Господарського процесуального кодексу України вимагає наявність конкретних обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Суд дійшов висновку, що обставини, наведені боржником в заяві про відстрочку виконання судового рішення носять не особливий і надзвичайний характер, а свідчать про негативні явища в поточній діяльності боржника, яка за приписами статті 42 Господарського кодексу України є самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, відтак, не є підставою вважати збиткову діяльність боржника винятковим випадком у розумінні статті 331 Господарського процесуального кодексу України, що зумовлював би ускладнення чи відсутність можливості виконати судове рішення.

З огляду на викладене, з урахуванням балансу інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, яке може бути порушене у випадку довготривалого невиконання рішення суду, заява Дочірнього підприємства "Пропан" №645 від 30.10.2020 про відстрочення виконання рішення суду задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 233-235, 331 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Дочірнього підприємства "Пропан" №645 від 30.10.2020 про відстрочення виконання рішення суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено: 15.12.2020.

Суддя Шніт А.В.

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу (рек. з пов.) та на електронну пошту

3 - відповідачу (рек. з пов.) та на електронну пошту