РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.12.2020Справа № 910/15852/20

За позовом Приватного підприємства "ІОЛА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО"

про стягнення 89 975, 92 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.
Без виклику сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "ІОЛА" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" про стягнення 89 975, 92 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань з оплати вартості отриманого товару за Договором поставки № 020114-12/1п від 02.01.2014 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2020 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; визначені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

З метою повідомлення відповідача по справі про розгляд справи №910/15852/20 та про його право подати відзив на позовну заяву, ухвала суду від 22.10.2020 була направлена на адресу відповідача, а саме: 01042, м. Київ, пров. Новопечерський, буд. 19/3, корпус 2, каб. 33 та була отримана представником відповідача 27.10.2020 (поштове відправлення №374).

Таким чином, відповідач про розгляд справи №910/15852/20 та про його право на подання відзиву повідомлений належним чином, однак, таким правом у встановлений судом строк відповідач не скористався, відзиву у справі не подав.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

02.01.2014 між Приватним підприємством "ІОЛА" (далі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАККО ХОЛДИНГ" (далі - ТОВ "ПАККО ХОЛДИНГ") як первісним покупцем було укладено договір поставки № 020114-12/1п (далі - Договір).

У п. 1.1. Договору зазначено, що постачальник зобов`язується передавати товар у власність покупця у відповідності до замовлень Покупця, а покупець зобов`язується приймати його та проводити оплату за товар на умовах даного договору.

Поставка товару здійснюється на підставі накладної (их) згідно замовлення покупця, яка (і) є невід`ємною частиною договору. Загальна вартість даного договору становить суму всіх накладних на відпуск товару, виписаних протягом терміну дії договору. (п. п. 1.2 - 1.3 Договору).

Асортимент та кількість товару погоджується сторонами в замовленні і зазначаються в накладних у відповідності до погодженого сторонами замовлення. Постачальник зобов`язується дотримуватися відповідності позицій товару у накладній позиціям у замовленні. Кожне замовлення повинно бути оформлено окремо накладною. Не допускається об`єднання декількох замовлень в одну накладну та оформлення декількох накладних по одному замовленню (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору постачальник зобов`язується здійснити доставку на умовах визначених нижче і передати товар покупцю протягом п`яти календарних днів з моменту погодження замовлення та/або у відповідності підписаного сторонами графіку, домовленостей та замовлення, якщо інший строк не вказаний в погодженому замовленні покупця.

Згідно з п. 4.1 Договору місце доставки товару - рампа логістичного центру або торгівельного закладу покупця. Поставка за цим договором можлива на умовах:

4.1.1. DDP (Інкотермс 2010) логістичний центр покупця - м. Луцьк, вул. Клима Савура, 21А або м. Луцьк, Вахтангова, 10;

4.1.2. DDP (Інкотермс 2010) торгівельний центр покупця (адреса конкретного торгівельного закладу визначається в замовленні на постачання).

Передача товару постачальником і його приймання покупцем по назві, асортименту, кількості і ціні здійснюється на підставі відповідної накладної і тільки у відповідності із замовленням покупця (п. 4.3 Договору).

Відповідно до п. 4.5 Договору приймання товару за кількістю і якістю здійснюється на умовах даного договору. Не узгоджені цим договором питання приймання товару по кількості та якості регулюються нормами Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості від 15.06.1965 № П-6 та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості від 25.04.1966 № П-7.

Постачальник зобов`язується поставляти (передавати у власність покупця) товари за цінами зазначеними у специфікації затвердженій сторонами. Ціна товару в специфікації повинна вказуватися як з ПДВ, так і без ПДВ, а також зазначатися у гривнах, та включати не більше 2-ох знаків після коми. В накладних ціна товару повинна вказуватися з округленням до цілих копійок, та при кожній наступній поставці не може перевищувати цін, узгоджених у специфікації (п. 5.1 Договору).

Згідно з п. 10.7 Договору у випадку не підписання сторонами специфікації до даного договору у формі окремого документу, специфікацією у розумінні ст. 266 ГКУ будуть вважатися накладні, підписані сторонами.

Згідно з п. 5.4 Договору оплата за поставлений товар сум у розмірах, понад ліміт встановлений п. 5.5. даного договору здійснюється Покупцем в українській національній валюті - гривні в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника кожні 14 календарних днів після його реалізації.

Відповідно до п. 5.4.1 Договору, доповненого Договором від 02.01.2014р. про внесення змін до договору поставки № 020114-12/1п від 02.01.2014р. встановлено, що покупець зобов`язується оплачувати отриманий від постачальника товар у встановлений пунктом 5.4. термін, лише у випадку, якщо сума реалізованого товару за розрахунковий період буде становити не менше 500,00 (п`ятсот) гривень 00 копійок з кожного магазину Покупця. Перелік магазинів викладений у Додатку № 2, який є невід`ємною частиною Договору.

При цьому відповідно до пункту 5.5. Договору сторонами не було встановлено ліміт заборгованості.

Відповідно до п. п. 7.1.1, 7.2.1 та 7.2.2 Договору постачальник зобов`язаний передавати покупцю товар згідно умов даного договору, а покупець зобов`язаний приймати товар за кількістю та якістю в порядку і терміни, установлені даним договором, оплатити товар в розмірах і терміни, установлені даним договором.

Як зазначає позивач, у зв`язку зі зміною господарських відносин між ТОВ "ПАККО ХОЛДИНГ" і Товариством з обмеженою відповідальністю "ГІППО" (далі - відповідач) в результаті яких останній поєднав у своїй особі виконання функцій оператора торговельної мереж "Вопак", "ПАККО", між сторонами було укладено трьохсторонній договір про заміну сторони покупця у зобов`язанні (Договорі поставки).

Так, згідно Договору про заміну сторони у зобов`язаннях в Договорі поставки № 020114-12/1п від 02.01.2014р. та про внесення змін від 26.12.2018р., підписаного між ТОВ "ПАККО ХОЛДИНГ" (покупець), Товариством з обмеженою відповідальністю "ГІППО" (новий покупець, відповідач) та Приватним підприємством "ІОЛА" (постачальник, позивач), у договорі поставки № 020114-12/1п від 02.01.2014р. було здійснено заміну сторони покупця ТОВ "ПАККО ХОЛДИНГ" на Товариство з обмеженою відповідальністю "ГІППО", яке прийняло на себе права та виконання всіх обов`язків, що виникатимуть з моменту підписання цієї угоди за договором поставки.

Договором про заміну сторони у зобов`язаннях в Договорі поставки № 020114-12/1п від 02.01.2014р. та про внесення змін від 26.12.2018р. було викладено преамбулу договору поставки в нові редакції, якою змінено найменування сторін, а також внесено зміни до п. 9.1. Договору наступного змісту: Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2019 року, але в будь-якому випадку до моменту його остаточного виконання. Дія договору продовжується на один рік, якщо жодна із сторін не заявить письмово про його розірвання не пізніше, ніж за 5 днів до закінчення дії договору.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

Також, з аналізу умов Договору вбачається, що він є рамковим договором, тобто таким, що укладений з метою багаторазового застосування, який містить загальні умови поставки товару постачальником, та при цьому погодження істотних умов (найменування товару, кількість, вартість, тощо) кожного окремого зобов`язання з поставки товару (партії товару) погоджується сторонами, зокрема, у видаткових накладних.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Також, відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити вартість товару. До відносин поставки неврегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (аналогічна норма міститься в ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно з внесеними змінами Договором про заміну сторони у зобов`язаннях в Договорі поставки № 020114-12/1п від 02.01.2014р. та про внесення змін від 26.12.2018р. до Договору, п. 9.1 передбачено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до моменту його остаточного виконання. Дія Договору продовжується на один рік якщо жодна із сторін не заявить письмову вимогу про його розірвання не пізніше ніж за 5 днів до закінчення дії Договору.

З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів, які б свідчили про припинення дії Договору (в порядку п. 9.1 Договору), суд дійшов висновку, що Договір був чинним у спірний період.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання своїх зобов`язань за договором здійснив поставку товару, який прийнятий відповідачем без заперечень та зауважень, на загальну суму 122 634,29 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними:

Видаткова накладна № 217 від 21.03.2019р. на суму 18118,08 грн. з ПДВ;

Видаткова накладна № 218 від 21.03.2019р. на суму 20839,68 грн. з ПДВ;

Видаткова накладна № 313 від 02.05.2019р. на суму 6724,80 грн. з ПДВ;

Видаткова накладна № 406 від 14.06.2019р. на суму 21586,61 грн. з ПДВ;

Видаткова накладна № 532 від 20.08.2019р. на суму 12908,16 грн. з ПДВ;

Видаткова накладна № 546 від 27.08.2019р. на суму 24338,88 грн. з ПДВ;

Видаткова накладна № 604 від 23.09.2019р. на суму 13530,24 грн. з ПДВ;

Видаткова накладна № 627 від 30.09.2019р. на суму 4587,84 грн. з ПДВ.

Судом встановлено, що видаткові накладні містять підписи представників постачальника та покупця, а також скріплені їх печатками.

Разом з тим, у матеріалах справи містяться податкові накладні зареєстровані у встановленому законодавством порядку та товарно-транспортні накладні підписані покупцем (відповідачем) та скріплені його печаткою.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Як вбачається із пункту 5.4.1 Договору (з врахуванням доповнень, внесених Договором від 02.01.2014 про внесення змін до Договору поставки № 020114-12/1п від 02.01.2014) сторонами було погоджено, що покупець зобов`язується оплачувати отриманий від постачальника товар у встановлений пунктом 5.4. термін, лише у випадку, якщо сума реалізованого товару за розрахунковий період буде становити не менше 500,00 (п`ятсот) гривень 00 копійок з кожного магазину Покупця. Перелік магазинів викладений у Додатку № 2, який є невід`ємною частиною Договору.

Тобто сторони погодили строк оплати товару з певною вказівкою на подію "сума реалізованого товару за розрахунковий період буде становити не менше 500,00 (п`ятсот) гривень 00 копійок з кожного магазину Покупця" проте, як стверджує позивач, такий додаток з переліком відповідних магазинів сторонами не укладався і не підписувався. При цьому сторонами було обумовлено настання у відповідача обов`язку оплатити товар обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (ч. 1 ст. 212 Цивільного кодексу України - договір з відкладальною обставиною).

Частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події

Відповідно до положень ч. 1 ст. 212 Цивільного кодексу України особи, які вчиняють правочин, зокрема укладають господарський договір, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Тому, строк (термін) виконання зобов`язання встановлюється у вигляді календарної дати або періоду, а також може бути визначений подією, що має неминуче настати. В такому випадку зобов`язання підлягає виконанню з настанням цієї події або протягом певного періоду (через певний період) після настання такої події. Подія, яка може бути мірилом визначення строку, має бути такою, що неминуче настане.

Однак, реалізація товару, як умова для оплати за поставлений товар, не може вважатись обставиною, яка має неминуче настати. Відтак, можна стверджувати, що у Договорі поставки строк виконання зобов`язання не встановлений. З огляду на це, до застосування у правовідносинах між сторонами спору підлягає ч. 2 ст. 530 ЦК України, яка наголошує, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд, зокрема у постанові Касаційного господарського суду від 22.02.2018 у справі №910/699/17.

В той же час, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що поставлений позивачем товар, є таким, що нереалізований.

З огляду на той факт, що позивач з метою досудового врегулювання спору неодноразово звертався до відповідача з вимогою № 17/12/2019 від 17.12.2020 про оплату вартості придбаного товару на суму 127 823,92 грн. на момент пред`явлення (виконана частково) та повторною вимогою № 17/07/2020-1 від 17.07.2020 на суму 89 975,92 грн. які містили вимогу сплатити суму заборгованості за поставлений товар, а також те, що відповідач отримав таку вимогу 23.07.2020 року, тобто строк оплати відповідачем поставленого товару наступив після спливу 7-денного строку з моменту отримання вимоги.

Також, як вбачається, позивачем було направлено втретє вимогу про сплату заборгованості № 28/09/2020-1 від 28.09.2020 на суму 89 975,92 грн. яка в свою чергу проігнорована відповідачем. Відповідач в порушення умов договору не оплатив вартості товару в 7-денний строк з моменту отримання ним вимоги.

Враховуючи викладене, виходячи з вищенаведеного, строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати поставленого товару є таким, що настав.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як свідчать матеріали справи, в порушення наведених вище положень законодавства та умов договору відповідач своїх зобов`язань з оплати поставленого товару належним чином не виконав, внаслідок чого в останнього перед позивачем утворилась заборгованість.

Водночас, як зазначає позивач та вбачається з матеріалів справи, згідно з Договором про переведення зобов`язання № 010719-10/4п від 01.07.2019р., укладеного між ТОВ "ПАККО ХОЛДИНГ", ТОВ "ГІППО" і ПП "ІОЛА", підтверджено, що на момент підписання даного договору позивачем на підставі Договору поставки № 020114-12/1п від 02.01.2014р. було здійснено поставку товару для ТОВ "ПАККО ХОЛДИНГ" на загальну суму 27 285,58 грн.

Згідно з пунктом 3 Договору про переведення зобов`язання № 010719-10/4п від 01.07.2019р. ТОВ "ГІППО" зобов`язується здійснити замість ТОВ "ПАККО ХОЛДИНГ" на користь ПП "ІОЛА" оплату за товар в сумі 27 285,58 грн. у строки встановлені Договором поставки № 020114-12/1п від 02.01.2014р.

Тому, як вбачається, відповідач також взяв на себе зобов`язання сплатити на користь позивача вартість товару в сумі 27 285,58 грн., отриманого ТОВ "ПАККО ХОЛДИНГ" за Договором поставки № 020114-12/1п від 02.01.2014р.

Як наслідок, враховуючи заборгованість з оплати вартості отриманого товару за Договором поставки № 020114-12/1п від 02.01.2014р. та заборгованість у зв`язку із зобов`язанням за Договором про переведення зобов`язання № 010719-10/4п від 01.07.2019р. відповідач мав сплатити позивачеві суму в розмірі 149 919,87 грн.

На підтвердження здійснення часткового розрахунку відповідача за поставлений товар позивачем подано банківські виписки по рахунку на суму 44 792,73 грн., які містяться в матеріалах справи, від 02.05.2019р. на суму 3746,89 грн., від 06.05.2019 на суму 6045,84 грн., від 01.07.2019р. на суму 2000,00 грн., від 09.01.2020р. на суму 20000,00 грн., від 01.04.2020р. на суму 7000,00 грн., від 07.04.2020р. на суму 6000,00 грн.

Крім того, за твердженням позивача та підтверджено наявним у матеріалах справи документом (копія накладної повернення постачальнику № 1360636 від 09.04.2019) відповідачем здійснено повернення товару позивачу на суму 3 926,88 грн., з урахуванням цього відповідно і зменшено суму заборгованості.

Також, позивач зазначає, що певна частина зобов`язань відповідача перед позивачем в загальній сумі 11 224,34 грн. була припинена шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, що виникли між сторонами на підставі Договору поставки, де відповідач - боржник, а позивач - кредитор, Договору про надання послуг № 020114-07/2п від 02.01.2014р. із змінами згідно Договору в заміну сторони у зобов`язаннях /в Договорі про надання послуг № 020114-07/2п від 02.01.2014 та про внесення змін від 26.12.2018р., де відповідач - кредитор, а позивач - боржник.

Крім того, відповідно до Договору про надання послуг № 020114-07/2п від 02.01.2014р. із змінами згідно Договору про заміну сторони у зобов`язаннях /в Договорі про надання послуг № 020114-07/2п від 02.01.2014р./ та про внесення змін від 26.12.2018р. відповідачем було надано позивачеві послуги на загальну суму 11 224,34 грн., що підтверджується підписаними сторонами Актами здачі- прийняття робіт (надання послуг) № 2123 від 28.02.2019р. на суму 220,11 грн. з ПДВ; № 4261 від 31.03.2019р. на суму 203,79 грн. з ПДВ; № 4262 від 31.03.2019р. на суму 1168,73 грн. з ПДВ; №5766 від 30.04.2019р. на суму 178,43 грн. з ПДВ; № 7531 від 31.05.2019р. на суму 1296,25 грн. з ПДВ; № 7532 від 31.05.2019р. на суму 201,74 грн. з ПДВ; № 9320 від 30.06.2019р. на суму 194,74 грн. з ПДВ; № 9321 від 30.06.2019р. на суму 647,60 грн. з ПДВ; № 10653 від 31.07.2019р. на суму 369,50 грн. з ПДВ; № 12567 від 31.08.2019р. на суму 1117,41 грн. з ПДВ; № 13951 від 30.09.2019р. на суму 543,54 грн. з ПДВ; № 13950 від 30.09.2019р. на суму 145,26 грн. з ПДВ; № 15608 від 31.10.2019р. на суму 89,54 грн. з ПДВ; № 990 від 31.01.2020р. на суму 2600,00 грн.; № 2985 від 29.02.2020р. на суму 338,00 грн. з ПДВ; № 5694 від 30.04.2020р. на суму 1690,00 грн. з ПДВ;№7320 від 31.05.2020р. на суму 219,70 грн. з ПДВ.

При цьому проведене сторонами зарахування зустрічних однорідних грошових вимог підтверджується підписаними сторонами заявами про зарахування однорідних зустрічних вимог: №ГП000000364 від 26.03.2019р. на суму 220,11 грн.; № ГП000000637 від 24.04.2019р. на суму 1372,52 грн.; № ГП000000877 від 22.05.2019р. на суму 178,43 грн.; № ГП000001170 від 14.06.2019р. на суму 1497,99 грн.; № ГП000001641 від 15.07.2019р. на суму 842,34 грн.; №ГП000002114 від 19.08.2019р. та суму 369,50 грн.; № Г0 від 23.09.2019р. на суму 1117,41 грн.; № ГП000002809 від 16.10.2019р. на суму 688,80 грн.; № ГП000003065 від 13.11.2019р. на суму 89,54 грн.; № ГП000000470 від 12.02.2020р. на суму 2600,00 грн., № ГП000000816 від 13.03.2020р. на суму 338,00 грн.; № ГП000001406 від 14.05.2020р. на суму 1690,00 грн. та №ГП000001796 від 12.06.2020р. на суму 219,70 грн.

Відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких ш встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Згідно з ч.3 статті 203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Тому, зарахування зустрічних однорідних вимог, здійснене за заявою однією із сторін є одностороннім правочином, момент вчинення якого пов`язується виключно з моментом вчинення такою стороною відповідної дії, тобто вчинення відповідної заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи здійснені сторонами операції із переведення боргу, зарахування зустрічних однорідних вимог та проведену відповідачем лише часткову оплату отриманого товару, сума боргу за поставлений товар за Договором перед позивачем становить 89 975,92 грн. факт існування якого належним чином доведений та відповідачем не спростований.

Згідно зі статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Наявність та обсяг заборгованості відповідача за Договором у розмірі 89 975,92 грн. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, заперечень проти позову не наведено, обставин, повідомлених позивачем не спростовано, доказів погашення заборгованості повністю в добровільному порядку не надано, доказів реалізації товару у строк інший, ніж вказано в п. 5.4 Договору до матеріалів справи не подано, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 129, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" (01042, м. Київ, провулок Новопечерський, буд. 19/3, корпус 2, кабінет 33; ) на користь Приватного підприємства "ІОЛА" (45602, с. Підгайці, Волинська обл., Луцький р-н, вул. Князя Острозького, буд. 17, ) 89 975 (вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) грн. 92 коп. - суму основного боргу та 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. - витрати по сплаті судового збору.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Північного апеляційного господарського суду в строки, передбачені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна