ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2020р. справа № 914/2376/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., секретар судового засідання Пукач М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агрозахід", с.Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Буське сорто-насінницьке підприємство", с.Ожидів Буського району Львівської області

про стягнення заборгованості.

Ціна позову - 981002,30грн.

За участю представників:

від позивача: Гарацун Іван Федорович - адвокат; Зарішняк Ольга Іванівна - представник;

від відповідача: не викликався.

Заяв про відвід не поступало.

Розгляд справи судом.

На розгляд Господарського суду Львівської області поступив позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агрозахід" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буське сорто-насінницьке підприємство" про стягнення заборгованості в сумі 981002,30грн., з якої 674309,49грн. основний борг, 25063,89грн. пеня, 76336,07грн. 39% річних, 205292,85грн. 30% штрафу.

Ухвалою суду від 21.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 20.10.2020р. В судовому засіданні 20.10.2020р. оголошувалась перерва до 03.11.2020р.

Ухвалою суду від 03.11.20р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.12.20р. Ухвалою суду від 01.12.2020р. з метою забезпечення реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків, враховуючи подане клопотання, розумні строки розгляду справи, розгляд справи відкладався на 15.12.2020р.

В судове засідання 15.12.2020р. позивач явку повноважних представників забезпечив, які надали пояснення по справі та позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві. Від позивача подано відповідь на відзив за вх.№30933/20 від 26.10.2020р.

В судове засідання 15.12.2020р. відповідач явки повноважного представника не забезпечив, від відповідача подано клопотання за вх.№35612/20 від 14.12.2020р. про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю повноважного представника в іншому судовому засіданні. Судом розглянуто клопотання за вх.№35612/20 від 14.12.2020р. та враховуючи строк розгляду даного спору судом, відкладення розгляду справи, зокрема за клопотанням відповідача, вжиття достатніх заходів для реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків, та те, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду спору по суті, заявлене клопотання відхилено. Від відповідача подано відзив на позовну заяву за вх.№30197/20 від 20.10.2020р.

Відповідно ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З врахуванням належного виконання обов`язку суду щодо повідомлення про час та місце проведення судового розгляду усіх учасників судового процесу, судом забезпечено учасникам судового процесу рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, визнання явки повноважного представника відповідача не обов`язковою, та те, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача та за наявними у справі матеріалами.

Позиції учасників справи.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач у порушення умов договору поставки №13/05/20-01 від 13.05.2020р. з врахуванням додаткової угоди №1 від 01.06.2020р. оплати згідно видаткових накладних №683 від 14.05.2020р., №729 від 18.05.2020р., №740 від 19.05.2020р., в повному обсязі не здійснив, тому позивач просить суд стягнути з відповідача 674309,49грн. заборгованості. Також позивач просить стягнути 39% річних в розмірі 76336,07грн., 30% штрафу в розмірі 205292,85грн. та пені в розмірі 25063,89грн.

У відповіді на відзив за вх.№30933/20 від 26.10.2020р. позивач зазначає, що не згідний з твердженням відповідача, що розмір штрафних санкцій, заявлений позивачем, є надмірно високим, оскільки дані санкції, які зазначені у позовній заяві, визначені Договором, підписаним уповноваженими представниками ТОВ «СЕРВІС-АГРОЗАХІД» та ТОВ «Буське сорто-насінницьке підприємство». Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням оплатити поставлений товар, однак відповідач відмовлявся, тому позивач звернувся для захисту своїх інтересів до суду через 114 календарних днів з моменту настання строку оплати. Позивач зазначає, що даний розмір санкцій зазначено у зв`язку із відповідними санкціями постачальників ТОВ «Сервіс-Агрозахід». Також, як зазначає позивач, він не нараховував завдані збитки, які накладені на ТОВ «Сервіс-Агрозахід» у зв`язку з протермінуванням оплати через відсутність коштів, та проценти, нараховані банківськими установами на взяті у кредит кошти, які ТОВ «Сервіс-Агрозахід» змушене було брати у зв`язку з відсутністю коштів; позивачем не нараховано упущену вигоду, а саме знижки на товар, які ТОВ «Сервіс-Агрозахід» не отримало у зв`язку з неможливістю оплатити товар по 100% передоплаті через відсутність коштів. Також позивач зазначає, що відповідач не заперечує основну суму боргу, однак станом на 23 жовтня 2020 року не здійснено жодного платежу по оплаті заборгованості в розмірі 674 309, 49 грн. Отже, на думку позивача, нараховані санкції не є високими, дані санкції законні, обґрунтовані, взаємно погоджені сторонами у Договорі, а також є необхідними для захисту порушених прав ТОВ «Сервіс-Агрозахід».

У відзиві за вх.№30197/20 від 20.10.2020р. на позовну заяву, відповідач зазначає, що розмір штрафних санкцій заявлений позивачем є надмірно високим і підлягає зменшенню, оскільки позивачем не обґрунтовано завдання йому збитків порушенням зобов`язання відповідачем в сумі заявленої неустойки. Відповідач зазначає, що якщо припустити правомірність стягнення заявлених штрафних санкцій позивачем, то такі на думку відповідача проведені не вірно. З огляду на вказані обставини відповідач просить в задоволенні позову відмовити. Жодних заяв/клопотань згідно із ст.551 ЦК України, ст.233 ГК України, щодо зменшення розміру неустойки відповідачем не подано та у відзиві не зазначено, як і не подано доказів в підтвердження винятковості обставин для зменшення неустойки.

Обставини, встановлені судом.

13.05.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агрозахід" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Буське сорто-насінницьке підприємство" (покупець) укладено договір №13/05/20-01 поставки, згідно із п. 1.1. якого, постачальник зобов`язується продати та поставити, а покупець зобов`язується оплатити, на умовах 100% передоплати, і прийняти товар - кукурудзу урожаю 2019 року, насипом, у відповідності до умов цього договору.

Відповідно до п. 1.2. договору №13/05/20-01 від 13.05.2020р., найменування товару: кукурудза урожаю 2019 року; кількість товару, метричних тон: 130+-5%; ціна товару за одну метричну тону становить 5400,00грн. з ПДВ; товар повинен бути поставлений у термін до 20.05.2020р. включно.

За умовами п.4.5. договору №13/05/20-01 від 13.05.2020р., товар вважається поставленим постачальником та прийнятим покупцем в кількості (по вазі) згідно товарно-транспортних накладних у пункті поставки.

Згідно із п.2.2. договору №13/05/20-01 від 13.05.2020р., покупець зобов`язаний здійснити оплату 80% вартості товару в день отримання товару та 20% після реєстрації податкової накладної.

Пунктом 5.1. договору №13/05/20-01 від 13.05.2020р., сторони дійшли згоди, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і є укладеним на строк до 31 грудня 2020р., а щодо невиконаних до цього дня зобов`язань та відповідальності - до повного їх виконання.

Додатковою угодою №1 від 01.06.2020р. до договору №13/05/20-01 від 13.05.2020р. сторонами внесено зміни до п.1.2 договору, та визначено, зокрема що ціна товару за одну метричну тону становить 5500,00грн. з ПДВ.

На виконання умов договору №13/05/20-01 від 13.05.2020р. позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 671868,00грн., що підтверджується видатковими накладними №683 від 14.05.2020р. на суму 197532,00грн. (з ПДВ), №729 від 18.05.2020р. на суму 269568,00грн. (з ПДВ), №740 від 19.05.2020р. на суму 204768,00грн. (з ПДВ), які підписано сторонами та скріплено їх печатками без жодних зауважень і заперечень.

Сторонами здійснено розрахунки коригування до договору №13/05/20-01 від 13.05.2020р. з врахуванням додаткової угоди №1 від 01.06.2020р., зокрема розрахунок коригувань №6 від 16.06.2020р. на суму 3657,85грн. (з ПДВ) до видаткової накладної №683 від 14.05.2020р.; розрахунок коригувань №7 від 16.06.2020р. на суму 4991,80грн. (з ПДВ) до видаткової накладної №729 від 18.05.2020р.; розрахунок коригувань №8 від 16.06.2020р. на суму 3791,84грн. (з ПДВ) до видаткової накладної №740 від 19.05.2020р., всього на загальну суму 12441,49грн., які підписані та скріплені печатками двох сторін.

Факт поставки та отримання обумовленого договором товару, та заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості відповідач не заперечив.

До матеріалів справи долучено копії податкових накладних на поставку товару за спірними видатковими накладними, зокрема №107 від 14.05.2020р. на суму 197532,00грн., №196 від 18.05.2020р. на суму 269568,00грн., №219 від 19.05.2020р. на суму 204768,00грн. Також в матеріалах справи наявні квитанції про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, з яких вбачається, що складені позивачем податкові накладні зареєстровано: 29.05.2020 на суму 197532,00грн. за податковою накладною №107 від 14.05.2020р.; 12.06.2020 на суму 269568,00грн. за податковою накладною №196 від 18.05.2020р.; 12.06.2020 на суму 204768,00грн. за податковою накладною №219 від 19.05.2020р.

Відповідачем здійснено часткову оплату за отриманий товар на загальну суму 10000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №782 від 18.06.2020р на суму 10000,00грн.

Позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання в повному обсязі не виконав, оплати за отриманий товар за договором №13/05/20-01 від 13.05.2020р. згідно видаткових накладних №683 від 14.05.2020р., №729 від 18.05.2020р., №740 від 19.05.2020р. із врахуванням розрахунків коригувань №6 від 16.06.2020р., №7 від 16.06.2020р., №8 від 16.06.2020р. в повному обсязі не здійснив та станом на момент подання позовної заяви сума заборгованості становить 674309,49грн., яка підтверджується матеріалами справи, та не заперечена відповідачем.

Позивач надіслав відповідачу вимогу №168 від 07.07.2020р. про сплату основного боргу в розмірі 674309,49грн., а також нарахованої згідно розрахунку пені, 39% річних, 30% штрафу, що підтверджується описом вкладення в цінний лист та чеком №527 від 07.07.2020р.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За умовами ст.525 ЦК України та ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору тощо. Згідно ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч.2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Станом на день прийняття рішення суду, доказів в спростування вищенаведених обставин не поступало, доказів щодо оплати заборгованості відповідачем не представлено, відтак заборгованість відповідача перед позивачем з основного боргу становить 674309,49грн.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст.610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

В силу ст.216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 7.2. договору №13/05/20-01 від 13.05.2020р., покупець несе відповідальність за прострочення з оплатою вартості товару, зокрема, сплачуючи пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діятиме на відповідний момент, від суми простроченого платежу. Пунктом 7.3. договору №13/05/20-01 від 13.05.2020р. встановлено, що покупець за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по оплаті ціни товару сплачує на користь постачальника штраф у розмірі 30% від суми боргу.

Так, згідно із п. 7.2. договору №13/05/20-01 від 13.05.2020р., позивач за період з 14.05.2020р. по 04.09.2020р. нарахував відповідачу пеню у розмірі 25063,89грн., а також позивач на загальну суму заборгованості нарахував відповідачу 30% штрафу в розмірі 205292,85грн. Розрахунки долучено до матеріалів справи, які судом перевірено.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом п. 7.2. договору №13/05/20-01 від 13.05.2020р., сторони дійшли згоди, що покупець несе відповідальність за прострочення з оплатою вартості товару, зокрема, 39% річних від простроченої суми.

Позивач нарахував відповідачу 39% річних в розмірі 76336,07грн. по кожній видатковій накладній за період з 14.05.2020р. по 04.09.2020р. Розрахунки долучено до матеріалів справи, які судом перевірено.

Щодо покликань відповідача на те, що розмір штрафних санкцій заявлений позивачем є надмірно високим, то суд зазначає, що згідно із ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Розмір штрафних санкцій визначено умовами договору №13/05/20-01 від 13.05.2020р. та погоджено сторонами.

Позивачем в позовній заяві визначено попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 18000,00грн., та вказану суму позивач у прохальній частині позовної заяви просить стягнути з відповідача.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Доказів в підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті стороною позивача не подано.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини які є предметом доказування у справі судом визнаються встановленими та позовні вимоги до відповідача є обґрунтованими, не спростованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню.

На підставі положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Буське сорто-насінницьке підприємство" (80530, Львівська область, Буський район, с.Ожидів, ідентифікаційний код 22342296) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агрозахід" (47722, Тернопільська область, Тернопільський район, с.Великі Гаї, вул.Підлісна, 27, ідентифікаційний код 38038313) 674309,49грн. основного боргу, 76366,07грн. - 39% річних, 25063,89грн. - пені, 205292,85грн. 30% штрафу та 14715,03грн. - судового збору. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Повне рішення складено 21.12.2020р.

Суддя С.В. Іванчук