ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" грудня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2984/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

При секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши справу №916/2984/20

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергогазрезевр" (18000, м.Черкаси, вул. Гоголя, 137; )

До відповідача: Знам`янської сільської ради Іванівського району Одеської області (67211, Одеська обл., Іванівський район, село Знам`янка, вул. Лікарняна, буд. 9А; )

про стягнення 194982,43 грн.

Представники:

від позивача: Широков Д.М., довіреність

від відповідача: не з`явився

Встановив: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю „Енергогазрезевр" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Знам`янської сільської ради про стягнення 194982,43 грн.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергогазрезевр" обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача прийнятих на себе договірних зобов`язань та направлено на стягнення заборгованості у розмірі 194982,43 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.10.2020р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергогазрезевр" залишено без руху. Товариству з обмеженою відповідальністю „Енергогазрезевр" визначено: надати суду докази, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів на належну відповідачу реєстраційну адресу. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю „Енергогазрезевр" строк для усунення недоліку позовної заяви не пізніше 10 днів з дня отримання даної ухвали суду. Повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю „Енергогазрезевр", що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

02.11.2020р. та 05.11.2020р. позивачем були надані документи, в підтвердження усунення недоліків позовної заяви, які були визначені судом в ухвалі господарського суду Одеської області від 21.10.2020р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.11.2020р. прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергогазрезевр" до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2984/20. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "02" грудня 2020 р. о 13:45. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Викликано учасників справи у підготовче засідання на 02.12.2020р. о 13:45.

02.12.2020р. судом було оголошено перерву на стадії вступного слова представника позивача до 21.12.2020р. о 09:30. Судом оголошено протокольну ухвалу про проведення судового засідання для розгляду справи по суті "21" грудня 2020 року о 09:30 в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon" та ухвалою суду від 02.12.2020р. повідомлено відповідача по справі №916/2984/20: Знам`янську сільську раду Іванівського району Одеської області про судове засідання, яке відбудеться "21" грудня 2020 р. о 09:30.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоча відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення засідання суду, шляхом скерування на його адресу ухвали суду, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання кореспонденції суду.

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що судове відправлення скеровувалось судом на адресу реєстрації відповідача, а також відсутність жодних клопотань з боку відповідача про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

У судовому засіданні 21.12.2020 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 21.12.2020р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

15 квітня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Енергогазрезевр" (постачальник) та Знам`янською сільською радою (споживач) було укладено Договір постачання природного газу для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів №С/457-19 від 15.04.2019 року (далі - Договір) .

Відповідно до п. 2.1. Договору, постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2019 році природний газ ДК 021:2015-09120000-6 Газове паливо (природний газ) (далі по тексту договору-газ /природний газ ), а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами у розмірах ,строки та в порядку ,що визначенні цим договором.

Умовами п. 2.2. Договору визначено, що плановий обсяг постачання газу Постачальником Споживачу становить -115079 м. куб.

Відповідно до п. 5.2. Договору, загальна вартість природного газу (включаючи транспортування газу магістральними трубопроводами) за цим договором встановлюється за результатами процедури відкритих торгів згідно Закону України „Про публічні закупці" та складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу постачальником споживачу і становить: 731089,28 грн., в тому числі ПВД -121848,21грн.

Положеннями п. 5.3. Договору сторонами було визначено підстави зміни ціни природного газу.

За час дії договору сторонами було укладено Додаткову угоду щодо зміни ціни природного газу з 01.10.2019р. - 5558,80 грн., Додаткову угоду №1 щодо зміни ціни природного газу з 01.11.2019р. - 6112,50 грн., Додаткову угоду №2 щодо зміни ціни природного газу з 01.11.2019р. - 6601,50 грн. та Додаткову угоду №1 від 25.12.2019р. щодо пролонгації Договору.

Відповідно до п. 5.7. Договору, розрахунковий період за договором становить один місяць - з 10-00 години першого дня місяця до 10-00 години першого дня наступного місяця включно. Контрактна година може змінюватись у разі зміни на території Україна. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу на загальну кількість реалізованого газу ,визначену згідно з розділом 3 договору. Оплата за природній газ здійснюється Споживачем грошовими коштами шляхом поточного перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника на підставі рахунку-фактури. ( п. 5.4. Договору).

Згідно до п. 6.3.2. Договору, споживач зобов`язується оплачувати постачальнику вартість послуг згідно з умовами Договору.

На виконання умов договору , додаткової угоди №1 від 25.12.2019р. та листа від відповідача №54/11 від 17.01.2020р. щодо припинення постачання газу з 19.01.2020р. позивач поставив протягом січня 2020р. природний газ в повному обсязі , виконавши свої зобов`язання перед відповідачем. Так, позивач поставив відповідачу протягом січня 2020р. природний газ в загальній кількісті - 22,809000 тис.м.куб. на загальну суму -180688,94 грн., відповідно до акту приймання-передачі природного газу №РН-0000667 від 31.01.2020 року, з яких - 6 876,12 грн. були зараховані на оплату за січень 2020р., враховуючи переплату за договором , решта - 173812,45 грн. сума боргу, що так і залишається не сплаченою. Обсяг спожитого природного газу Споживачем у кількості 22,8090000 тис.м.куб. за січень 2020р. визначений на підставі Інформаційної платформи Оператора „ГТС України".

Отже, станом на момент подачі позовної заяви, відповідно до акту звірки взаєморозрахунок за 01.04.19р. - 08.10.2020р., заборгованість відповідача перед позивачем становить - 173812,45 грн.

Відповідно до п. 7.2.1. Договору, у разі порушення споживачем строків оплати за договором постачання природного газу споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період ,за який сплачує пеня , від суми простроченого платежу ,за кожен день прострочення платежу.

Позивачем було пояснено суду, що так, як рахунок за січень 2020р. був відправлений електронною поштою 12 лютого 2020 р., нарахування пені, 3% за користування грошовими коштами та інфляційні збитки за січень 2020 року починається з 01 березня 2010 року.

Отже, станом на момент подачі позовної заяви заборгованості відповідача перед позивачем становить - 196 982,43 грн.: залишок основного боргу за спожитий газ у січні 2020 року - 173 812,45 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання - 15747,60 грн., 3%річних за користування грошовими коштами - 3162,82 грн, інфляційні збитки - 2259,56грн.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергогазрезевр" обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача прийнятих на себе договірних зобов`язань та направлено на стягнення заборгованості у розмірі 194982,43 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши у судових засіданнях пояснення представника позивача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю „Енергогазрезевр" та Знам`янською сільською радою виникли на підставі укладеного між ними 15.04.2019р. Договору постачання природного газу для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів №С/457-19 та додаткових угод до нього.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Знам`янською сільською радою Іванівського району Одеської області прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору постачання природного газу для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів №С/457-19 від 15.04.2019 року та додаткових угод до нього, щодо своєчасної та в повному обсязі оплати вартості природного газу, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті 173812,45 грн. основного боргу - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачем було здійснено нарахування пені, розрахунок проведено на суму боргу - 173812,45 грн. за період з 01.03.2020р. по 08.10.2020р., що становить 222 календарних днів та борг зі сплати пені за таким розрахунком позивача - 15747,60 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

З урахуванням викладеного та зазначеного, суд вважає за необхідне здійснити перерахунок пені, з урахуванням припинення такого нарахування через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, тобто за період з 01.03.2020р. по 01.09.2020р.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
173812.4501.03.2020 - 12.03.20201211.0000 %0.060 %*1253.73
173812.4513.03.2020 - 23.04.20204210.0000 %0.055 %*3989.14
173812.4524.04.2020 - 11.06.2020498.0000 %0.044 %*3723.20
173812.4512.06.2020 - 22.07.2020416.0000 %0.033 %*2336.50
173812.4523.07.2020 - 01.09.2020416.0000 %0.033 %*2336.50
Таким чином, сума пені складає 13639,05 грн.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стягнення процентів річних є заходом відповідальності за порушення грошового зобов`язання і одночасно способом захисту майнового права та інтересу кредитора, тобто зобов`язанням сплатити кошти (п. 6.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013р. „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Позивачем було здійснено нарахування 3% річних , розрахунок проведено на суму боргу - 173812,45 грн. за період з 01.03.2020р. по 08.10.2020р. та борг зі сплати 3% річних за таким розрахунком позивача - 3162,82 грн.

Суд, переривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем 3% річних у розмірі 3162,82 грн., вважає такий розрахунок вірним, а вимоги про стягнення правомірними.

Позивачем було здійснено нарахування інфляційні втрати, розрахунок проведено на суму боргу - 173812,45 грн. за період з березня 2020р. по серпень 2020р. та борг становить - 2259,56 грн.

Перевіривши такий розрахунок позивача, суд зазначає, що позивачем було допущено арифметичні помилки.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період?Інфляційне збільшення суми боргу?Сума боргу з врахуванням індексу інфляції?
01.03.2020 - 31.08..451.0132258.43176070.88
Таким чином, сума інфляційних втрат становить - 2258,43 грн.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергогазрезевр" зі стягненням з відповідача боргу - 173812,45 грн., 3% річних - 3162,82 грн., інфляційних втрат - 2258,43 грн. та пені - 13639,05 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 2893,09 грн. покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергогазрезевр" - задовольнити частково.

2.Стягнути з Знам`янської сільської ради Іванівського району Одеської області (67211, Одеська обл., Іванівський район, село Знам`янка, вул. Лікарняна, буд. 9А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергогазрезевр" (18000, м. Черкаси, вул. Гоголя, 137; ) заборгованість за спожитий природний газ у січні 2020р. - лютому 2020р. у розмірі 173812 (сто сімдесят три тисячі вісімсот дванадцять) грн. 45 коп., пеню у розмірі 13639 (тринадцять тисяч шістсот тридцять дев`ять) грн. 05 коп., 3% річних у розмірі 3162 (три тисячі сто шістдесят дві) грн. 82 коп., інфляційні втрати у розмірі 2258 (дві тисячі двісті п`ятдесят вісім) грн. 43 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2893 (дві тисячі вісімсот дев`яносто три) грн. 09 коп.

3.В іншій частині позову - відмовити.

Повний текст рішення складено 21 грудня 2020 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко