ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2020 р. Справа №921/12/20

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді - доповідача): Т.Б.Бонк

судді С.М.Бойко

Г.Г.Якімець

секретар судового засідання Харів М.Ю.

з участю представників учасників процесу:

прокурор - Клака Ю.Г.;

від позивача: не з`явились;

від відповідача 1: не з`явились;

від відповідача 2: Саламандри Г.М. (ордер на надання правової допомоги №003895 від 31.08.2020);

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний край", б/н від 31.08.2020 (вх. № апеляційного суду 01-05/2415/20 від 04.09.2020)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 04 серпня 2020 року (суддя Андрусик Н.О., повний текст рішення складено 07.08.2020, м. Тернопіль )

у справі №921/12/20

за позовом заступника керівника Кременецької місцевої прокуратури, м. Кременець Тернопільської області, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, м. Тернопіль

до відповідача - 1: Державного навчального закладу "Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою", м. Збараж Тернопільської області

відповідача - 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний край", с.Постолівка Гусятинського району Тернопільської області

про визнання недійсним договору про надання послуг та додаткових угод до нього, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:

У грудні 2019року заступник керівника Кременецької місцевої прокуратури звернувся в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області до Господарського суду Тернопільській області з позовом до ДНЗ "Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою" та ТОВ «Аграрний край» про визнання недійсними договору від 01.02.2018 про надання послуг у рослинництві та додаткових угод до нього від 01.04.2018 та 01.12.2018, укладених ДНЗ "Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою" та ТОВ «Аграрний край», та про зобов`язання ТОВ «Аграрний край» звільнити земельну ділянку, площею 73,0459га за кадастровим номером :01:001:0961, що знаходиться на території Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 01.02.2018 відповідачі уклали договір про надання послуг у рослинництві, за умовами якого ДНЗ "Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою" (замовник) доручає, а ТОВ «Аграрний край» (виконавець) бере на себе зобов`язання виконати роботи у рослинництві (надати послуги) на земельній ділянці Старозбаразької сільської ради Збаразького району Тернопільської області для сільськогосподарських робіт по вирощуванню культур. В подальшому відповідачі уклали додаткові угоди від 01.04.2018 та 01.12.2018 до вказаного договору, умовами яких передбачили, зокрема, що замовник здійснює вирощування продукції на земельній ділянці площею 73га, а виконавець надає власну сільськогосподарську техніку та необхідні для вирощування культури. Разом з тим, відповідно до наданих на запит прокурора листів ДНЗ "Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою" земельну ділянку обробляє, збирає урожай та реалізовує ТОВ «Аграрний край», жодних послуг, наданих товариством, навчальний заклад не оплачував, водночас в період з 01.02.2018 ТОВ «Аграрний край» надало навчальному закладу благодійну допомогу в розмірі 170 тис.грн.

У зв`язку з чим прокурор вказує, що договір від 01.02.2018 за своєю правовою природою не є договором про надання послуг, а прихованим договором оренди землі, за умовами якого навчальний заклад фактично передав в користування ТОВ «Аграрний край» земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Навчальний заклад не доручав ТОВ «Аграрний край» виконувати роботи у рослинництві на спірній земельній ділянці та не оплачував послуги товариству, водночас ТОВ «Аграрний край» здійснювало господарську діяльність на землі, наданій для освітніх цілей, отримувало вигоду у вигляді виробленої сільгосппродукції, на яку навчальний заклад жодних прав не має, сплачуючи державному навчальному закладу благодійну допомогу. З урахуванням наведеного, прокурор вказує, що оспорюваний договір порушує вимоги земельного та цивільного законодавства, не спрямований на настання реальних правових наслідків, що ним обумовлені, а тому підлягає визнанню недійсним.

Як на підстави для звернення з вказаним позовом в інтересах держави прокурор вказав, що правовідносини, які виникли у зв`язку з незаконною передачею земельної ділянки державної форми власності у користування, порушують права держави в особі позивача як розпорядника земель державної власності, оскільки позбавляють правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі державної власності, та інтереси держави у сфері забезпечення раціонального використання та охорони. Оскільки Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області як державний орган, на який покладено функції по здійсненню державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням і охороною земель усіх категорій та форм власності, у тому числі за дотриманням вимог земельного законодавства з питань передачі земель у власність та надання у користування, зокрема в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах, тривалий час не вживало заходів щодо усунення порушень земельного законодавства, не зважаючи про інформування прокуратурою про наявність спірного правочину, прокурор звернувся з вказаним позовом до суду.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 04.08.2020 у справі №921/12/20 позов задоволено. Визнано недійсними договір про надання послуг у рослинництві без номеру від 01.02.2018 та додаткові договори до договору про надання послуг у рослинництві без номеру від 01.04.2018 та 01.12.2018, укладені ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» та ТОВ «Аграрний край». Зобов`язано ТОВ «Аграрний край» звільнити земельну ділянку, площею 73,0459га за кадастровим номером :01:001:0961, розташовану на території Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області. Присуджено до стягнення з відповідачів на користь прокуратури Тернопільської області по 1921,00грн судового збору.

При прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що прокурор довів обгрунтованість підстав для звернення з даним позовом до суду для захисту інтересів держави в особі ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області, вказавши на факт невжиття ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області заходів, спрямованих на усунення порушень законодавства у сфері землекористування, у тому числі, шляхом звернення до суду та на неналежне виконання обов`язків в частині здійснення контролю за використанням та охороною земель державної власності. Суд встановив, що прокурором дотримано вимоги ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» щодо повідомлення ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області про здійснення представництва порушених інтересів держави в особі ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з п.1.1 оспорюваного договору навчальний заклад доручив ТОВ «Аграрний край» виконати комплекс сільськогосподарський робіт (надати послуги) у рослинництві на земельній ділянці, площею 73га, по вирощуванню культур за узгодженою виробничою програмою. Встановивши, що вирощуванням, збором та реалізацією сільськогосподарської продукції на спірній ділянці здійснювало ТОВ «Аграрний край», суд погодився з доводами прокурора, що фактично між сторонами виникли правовідносини з оренди землі. Суд вказав, що оскільки земельним законодавством не передбачено права постійного користувача розпоряджатися земельною ділянкою шляхом її передачі іншим особам, ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» не вправі було передавати спірну ділянку в оренду ТОВ «Аграрний край» за відсутності відповідних погоджень ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області та Міністерства освіти та науки України. Відтак суд дійшов висновку про порушення сторонами під час укладення оспорюваного договору порядку передачі в оренду спірної ділянки та про наявність підстав для визнання такого договору і додаткових угод до нього недійсними. Суд відхилив посилання відповідача2 на укладення 10.01.2020 відповідачами угоди про розірвання оспорюваного договору, зазначивши, що договір визнається недійсним з моменту його вчинення, а відтак подальше його розірвання не впливає на оцінку судом законності підстав його укладення. Також суд відхилив поислання відповідача2 на укладення 05.05.2020 ДНЗ договору про надання послуг в рослинництві з ФГ «Земля», вказавши, що з даного договору не вбачається, що відповідні сільськогосподарські послуги надаються фермерським господарством на земельній ділянці за кадастровим номером :01:001:0961, а не на іншій земельній ділянці. З урахуванням встановленого факту неправомірності укладення договору від 01.02.2018 та додаткових угод до нього, суд вказав про відсутність у ТОВ «Аграрний край» права використовувати спірну ділянку, а відтак про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про зобов`язання ТОВ «Аграрний край» звільнити її.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

ТОВ «Аграрний край» (відповідач 2) не погодилося з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, просить рішення скасувати та залишити позовну заяву заступника керівника Кременецької місцевої прокуратури без розгляду.

В апеляційній скарзі скаржник вказує, зокрема, на те, що до позовної заяви, яка підписана заступником керівника Кременецької місцевої прокуратури Сарахманом А., не додано доказів відсутності керівника Кременецької місцевої прокуратури, а відтак, що позовна заява підписана особою, яка не мала повноважень на її підписання, оскільки відповідно до ст.ст.12,13 ЗУ «Про прокуратуру» заступник прокурора окружної прокуратури має право підписувати позовну заяву у випадку відсутності керівника. Апелянт вважає, що у даній справі прокурор не довів належними та допустимими доказами факт нездійснення чи неналежного здійснення ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області повноважень щодо захисту інтересів держави, а відтак стверджує про подання позову особою, яка не має відповідної процесуальної дієздатності. Стверджує, що оспорюваний у даній справі договір є договором про надання послуг, пов`язаних з навчальним процесом, та вважає помилковим висновок суду, що такий є договором оренди землі, оскільки його умовами не передбачено здійснення оплати за користування землею виконавцем і ТОВ «Аграрний Край» не оплачувало замовнику коштів за користування нею. Зазначає, що в договорі не вказано конкретної земельної ділянки, а лише, що послуги надаються на земельній ділянці, площею 73га, розташованій на території Старозбаразької сільської ради Збаразького району Тернопільської області. Крім того, вказує, що ТОВ «Аграрний край» не передавалась жодна земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0961 за актом приймання-передачі, а в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про будь-які зареєстровані права щодо земельної ділянки з таким кадастровим номером, у зв`язку з чим вважає помилковим висновок суду про зобов`язання ТОВ «Аграрний край» звільнити саме цю земельну.

У відзиві на апеляційну скаргу прокурор заперечує доводи апеляційної скарги, просить залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу-без задоволення.

На підставі ч.1 ст. 24 ЗУ «Про прокуратуру» та п. 3 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» прокурор вказує про наявність у заступника керівника Кременецької місцевої прокуратури права на подання позову в порядку господарського судочинства. Прокурор вважає безпідставними доводи скаржника про необгрунтованість прокурором підстав для звернення до суду з вказаним позовом, зазначаючи, що підставою для звернення прокурора у даній справі було те, що ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області, володіючи відповідними повноваженнями та достовірно знаючи з лютого 2019року про наявність укладеного відповідачами договору та можливі порушення при його укладенні, не вжило жодних заходів щодо захисту інтересів держави, в тому числі шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Вказує також, що у зв`язку з встановленням прокурором факту бездіяльності ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області щодо захисту інтересів держави 20.01.2020 Кременецькою місцевою прокуратурою внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України. Прокурор вважає безпідставними посилання скаржника на відсутність акту-приймання передачі земельної ділянки та відсутність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0961, зазначаючи, що ці обставини підтверджують неналежне оформлення орендних відносин і досягнення прихованої мети передачі в користування земельної ділянки.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.10.2020 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною.

Ухвалою суду від 04.11.2020 призначено розгляд справи в судовому засіданні 24.11.2020.

Ухвалою від 24.11.2020 розгляд справи відкладено на 08.12.2020.

08.12.2020 від скаржника надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме: копій постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.10.2020 та додаткової угоди до договору про надання послуг у рослинництві від 05.05.2020.

У судовому засіданні 08.12.2020 представник скаржника підтримав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів та доводи апеляційної скарги.

Прокурор підтримав доводи, викладені у відзиві на позов, та надав усні пояснення.

Позивач та відповідач1 не подали відзивів на апеляційну скаргу та не забезпечили явки своїх представників в судове засідання.

Розглянувши клопотання скаржника про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, колегія суддів дійшла висновку про залишення такого клопотання без розгляду, оскільки воно подане вже на стадії розгляду справи по суті, без клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі та відзиві на неї, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, з огляду на наступне.

Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що :

Відповідно до Статуту, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №789 від 23.07.2015 та зареєстрованого державним реєстратором Реєстраційної служби Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області 28.07.2015 за реєстраційним №0001069 (а.с.47-69, том 1), наказів Міністерства освіти і науки України №382 від 31.03.2015, № 847 від 18.07.2014, Витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 05.12.2019 (а.с.70-80, том 1), № від 09.01.2020 (а.с.128-132, том 1) Державний навчальний заклад «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» є державним навчальним закладом з статусом юридичної особи та є правонаступником прав та обов`язків реорганізованих училищ, а саме: Середнього професійно-технічного училища №25 Тернопільського облуправління профтехосвіти, Професійно-технічного училища №25 м.Збараж, Державного навчального закладу «Збаразьке професійно-технічне училище».

Державний навчальний заклад «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» (далі- коледж) є підпорядкованим Міністерству освіти і науки України, яке здійснює його управління, є державним професійно-технічним (професійним) навчальним закладом третього атестаційного рівня, що забезпечує реалізацію права громадян на здобуття професійно-технічної та повної загальної середньої освіти. Міністерство освіти і науки України здійснює контроль дотримання вимог Статуту та приймає відповідні рішення в разі їх порушення. З метою сприяння розвитку навчально-матеріальної та спеціально-побутової бази, забезпечення професійно-практичної підготовки, вирішення соціальних та інших питань працівників, військовослужбовців, учнів, курсантів, слухачів, коледж може укладати угоди із підприємствами, установами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання різних форм власності (п.п.1.1, 1.7, 2.2, 2.6, 6.1 статуту).

Згідно з п.п.7.1-7.4 статуту функціонування коледжу забезпечується бюджетним фінансуванням та додатковими джерелами фінансування.

Для забезпечення підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації робітничих кадрів та молодших спеціалістів коледж має відповідну навчальну матеріальну базу та земельні ділянки відповідно до паспортів, технічної документації, актів права власності. Об`єкти права власності Коледжу (навчально-виробничі, побутові, культурно-освітні, спортивні будівлі та споруди, комунікації, обладнання, засоби навчання, транспортні засоби та інше майно) є державною власністю, що закріплене за коледжем на праві оперативного управління. Функції управління майном, контроль за ефективністю його використання і збереження здійснює Міністерство освіти і науки України. Коледж несе відповідальність перед Міністерством освіти і науки України за збереження та використання за призначенням закріпленого за ним майна (п.п.7.9-7.11 Статуту).

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею, виданого на підставі рішення Збаразької районної ради народних депутатів №50 від 29.03.1991 та Тернопільського ОВК від 11.02.1957, Збаразькому СПТУ-25 надано у постійне користування 154,2га землі в межах згідно із планом землекористування для ведення підсобного господарства (що складається з 4-х масивів), про що у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею вчинено запис за №137 (а.с.37-42, том 1). Даний Державний акт на землю є чинним.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 12.11.2019 (а.с.34-36, том 1) в лютому 2018 року виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку, площею 73,0459га за кадастровим №:01:001:0961, що розташована на території Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області, яка відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної форми власності і надана у користування СПТУ -25, правонаступником якого є ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою», для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства.

На підставі рішення Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області №5-1/2016від 27.12.2016 «Про припинення повноважень Старозбаразької сільської ради» припинено Старозбаразьку сільську раду як юридичну особу у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання до Чернихівсько сільської ради, яку визнано правонаступником активів, пасивів, всіх майнових прав та обов`язків.

01.02.2018 ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» (замовник) та ТОВ «Аграрний край» (виконавець) уклали договір про надання послуг у рослинництві (том 1,а.с. 43-44), відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов`язки по виконанню робіт у рослинництві (надання послуг) на земельній ділянці, площею 73га, розташованій на території Старозбаразької сільської ради Збаразького району Тернопільської області для сільськогосподарських робіт по вирощуванню культур, фактичне виконання яких підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг та додатковими угодами.

Згідно з пунктами 2.1 договору вартість наданих послуг розраховується на підставі фактично понесених витрат виконавцем і фіксуються в кожному акті прийому-здачі наданих послуг.

Замовник здійснює оплату за надані послуги згідно з актом -здачі надання послуг (п.2.2 договору).

Відповідно до п.2.3 договору оплата здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 10днів з дня підписання акту приймання-здачі наданих послуг або шляхом продажу (товарообміну) сільськогосподарської продукції.

По наданню послуги виконавець передає замовнику в 5-денний термін акт прийому-передачі наданих послуг. Замовник підписує акт прийому-передачі або мотивує відмову від його підписання протягом 10 календарних днів (пункти 3.1-3.2договору).

У п.5.1 договору встановлено, що усі зміни та доповнення до даного договору укладаються лише у письмовій формі і набирають чинності з моменту підписання їх обома сторонами.

Договір вступає в законну силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2025 (п.5.3 договору).

01.04.2018 сторони уклали додаткову угоду до договору про надання послуг у рослинництві від 01.02.2018 (том 1,а.с. 45), згідно з п.1.1 якої сторонами узгоджено виробничу програму та структуру посівних площ на 2018 рік, передбачивши вирощування замовником сої на ділянці, площею 73га, прогнозованою урожайністю 88т з встановленням терміну збору урожаю - жовтень 2018 року. Відповідно до п.1.2 вказаної додаткової угоди виконавець для реалізації означеної виробничої програми зобов`язався надати власну сільськогосподарську техніку та необхідні для вирощування сільськогосподарські культури. Пунктом 2 додаткової угоди узгоджено вартість послуг та визначено орієнтовну ціну однієї тонни товару - 13000грн/т, відповідно орієнтовна вартість товару визначена в сумі 1144000грн.

01.12.2018 сторони уклали додаткову угоду до договору про надання послуг у рослинництві (том 1,а.с. 46), умовами п.1.1 якої погодили, що замовник здійснює вирощування продукції на земельній ділянці, загальною площею 73га згідно із узгодженою сторонами виробничою програмою та структурою посівних площ на 2018-2019 роки, якою передбачено вирощування сої, прогнозованою урожайністю 124 т. Виконавець для реалізації означеної виробничої програми надає власну сільськогосподарську техніку та необхідні для вирощування сільськогосподарської культури (п.1.2 додаткової угоди). Пунктом 2 додаткової угоди передбачено орієнтовну вартість одиниці товару та загальну вартість товару в сумі 1215200грн.

Зі змісту наявних в матеріалах справи листів ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» №21 від 23.01.2019, №30 від 31.01.2019, №290 від 13.11.2019 (том 1,а.с.102, 105, 108) вбачається, що земельна ділянка, площею 73,0459га за кадастровим номером :01:001:0961 оброблялася ТОВ «Аграрний край», яке й здійснювало реалізацію вирощеної сільськогосподарської продукції; жодні акти прийому-передачі наданих послуг між сторонами договору від 01.02.2018 не складалися, розрахунки за даним договором не проводилися. Водночас, ТОВ «Аграрний край» в період з 01.02.2018 надало навчальному закладу благодійну допомогу в сумі 170тис.грн, а курсанти коледжу проходили виробниче навчання на сільськогосподарській техніці ТОВ «Аграрний край».

У лютому 2019року заступник прокурора Кременецької місцевої прокуратури звернувся до ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області із листом - запитом від 18.02.2019 №2131/1-85вих19 щодо надання інформації про те, чи вживало Управління заходи щодо визнання недійсним укладеного ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» та ТОВ «Аграрний край» договору про надання послуг у рослинництві від 01.02.2018 через його удаваність та повернення земельної ділянок з кадастровим номером :01:001:0961(том 1а.с. 88-89).

Прокурор повторно вернувся до ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області із листом - запитом від 05.03.2019 0№2131/1-116вих19 щодо надання інформації чи вживало Управління заходи щодо визнання недійсним укладеного ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» та ТОВ «Аграрний край» договору про надання послуг у рослинництві від 01.02.2018 через його удаваність та повернення земельної ділянок з кадастровим номером :01:001:0961 (том 1,а.с. 93-95).

У відповідь на зазначений запит ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області листом від 11.03.2019 №10-19-0.182-120/90-19 повідомило, що оскільки у 2018-2019роках Управління не проводило перевірок земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою», інформацією щодо договору від 01.02.218 Управління не володіло та не вживало заходів щодо визнання його недійсним (том 1,а.с. 97).

У листопаді 2019року заступник прокурора Кременецької місцевої прокуратури звернувся до ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області із листом - запитом від 11.11.2019 №2131/1-3041вих19 щодо надання інформації про те, чи вживало Управління заходи щодо визнання недійсним укладеного ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» та ТОВ «Аграрний край» договору про надання послуг у рослинництві від 01.02.2018 через його удаваність та повернення земельної ділянок з кадастровим номером :01:001:0961(том 1а.с. 98-99).

У відповідь на зазначений запит ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області листом від 18.11.2019 №10-19-0.182-557/90-19 повідомило про те, що у 2019році Управління не проводило перевірок земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» та не вживало заходів, спрямованих на усунення порушень законодавства у сфері землекористування, у тому числі шляхом звернення до суду.

27.12.2019 заступник прокурора Кременецької місцевої прокуратури звернувся до ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області з повідомленням про звернення прокурора до суду з позовом про визнання недійсними укладеного ТОВ «Аграрний край» та ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» договору від 01.02.2018 про надання послуг в рослинництві і додаткових угод до нього та звільнення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0961 (том 1,а.с. 119).

20.01.2020 Кременецькою місцевою прокуратурою внесено відомості до ЄРДР за №0000005 за фактом бездіяльності службових осіб ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області, що виразилась у невжитті заходів щодо визнання недійсними укладеного ТОВ «Аграрний край» та ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» договору від 01.02.2018 про надання послуг в рослинництві і додаткових угод до нього та звільнення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0961.

10.01.2020 ТОВ «Аграрний край» та ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» уклали угоду про дострокове розірвання договору про надання послуг у рослинництві, якою сторони вирішили розірвати договір від 01.02.2018 про надання послуг у рослинництві з 11.01.2020 у зв`язку з тим, що ні одна зі сторін не приступили до його виконання. У п.п.2, 3 угоди від 10.01.2020 визначено, що з моменту підписання цього додаткового договору вони не вважають себе пов`язаними будь якими правами та обов`язками, раніше визначеними договором від 01.02.2018 та вважаються такими, що виконали належно усі зобов`язання за договором від 01.02.2018 (том2,а.с. 43).

У зв`язку з укладенням зазначеної угоди від 10.01.2020 Кременецькою місцевою прокуратурою 01.07.2020 внесено відомості до ЄРДР за №0000022 за фактом службового підроблення службовими особами ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» та ТОВ «Аграрний край» документів шляхом внесення неправдивих відомостей в офіційний документ, а саме в угоду від 10.01.2020 в частині зазначення службовими особами в угоді від 10.01.2020 відомостей про не виконання сторонами умов договору як підставу для його розірвання, що не відповідає дійсності, оскільки ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» неодноразово інформував Кременецьку місцеву прокуратуру (листами №21 від 23.01.2019, №30 від 31.01.2019, №290 від 13.11.2019) про факт обробітку ТОВ «Аграрний край» спірної земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні навчального закладу (том 2,а.с.64).

Як повідомив прокурор, в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000022 заступником начальника СВ Збаразького ВП ПВП ГУНП в Тернопільській було допитано свідка ОСОБА_1 , заступника начальника з навчально-виробничої роботи ДНЗ (протокол допиту свідка від 18.05.2020) (а.с.71-74, том 2), та ОСОБА_2 , начальника навчально-виробничої роботи ДНЗ (протокол допиту від 27.05.2020 (том 2,а.с. 75-78).

ОСОБА_1 повідомив, зокрема, в період з листопада 2015 року до квітня 2019 року він виконував обов`язки директора навчального закладу і 01.02.2018 він від імені навчального закладу було підписав договір про надання послуг у рослинництві з ТОВ «Аграрний край», а згодом відповідні додаткові угоди до договору. Зазначив, що акти прийому-передачі наданих послуг згідно з договором про надання послуг у рослинництві сторонами не підписувалися; навчальний заклад не оплачував жодних послуг, наданих товариством; учні навчального закладу проходили виробниче навчання на сільськогосподарській техніці ТОВ «Аграрний край»; товариство в період з 01 лютого 2018 року по квітень 2019 року розрахунки по договору не проводило, окрім як надання благодійної допомоги; реалізацією всієї сільськогосподарської продукції, вирощеної на земельній ділянці за кадастровим номером :01:001:0961 займалося ТОВ «Аграрний край»; кошти від реалізації зібраної продукції ДНЗ «ТПКПВФП» не отримував; з моменту укладення договору та до квітня 2019 року вказану земельну ділянку обробляло ТОВ «Аграрний край».

ОСОБА_2 повідомив, зокрема, що акти прийому-передачі наданих ТОВ «Аграрний край» послуг за договором сторонами не підписувалися; ДНЗ «ТПКПВФП» не оплачував жодних послуг, наданих товариством з ТОВ «Аграрний край»; в період з 01 лютого 2018 року по жовтень 2019 року розрахунки між сторонами договору проводилися тільки з приводу надання товариством на користь навчального закладу благодійної допомоги, загальна сума якої за вказаний період становить близько 170тис.грн.

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки №07 від 17.03.2020, складеного комісією з питань вирішення земельних спорів спорів відносно меж земельних ділянок та додержання громадянами правил добросусідства при Чернихівській сільській раді, земельна ділянка площею 73,0459га за кадастровим №:01:001:0961, переорана та підготовлена до весняно-польових робіт (том 2,а.с. 6).

В матеріалах справи наявний укладений ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» (замовником) та ФГ «Земля» (виконавцем) договір від 05.05.2020 про надання послуг у рослинництві, згідно п.1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов`язки по виконанню робіт у рослинництві (надання послуг)-весь комплекс по вирощуванню культур, фактичне виконання яких підтверджується актами приймання-дачі наданих послуг (а.с.133, том 2).

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним:

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Як вбачається з матеріалів даної справи, спірна земельна ділянка, площею 73,0459га за кадастровим №:01:001:0961, що розташована на території Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області, відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної форми власності і надана у постійне користування ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства.

Згідно з ч.2 ст.84 Земельного кодексу України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

За приписами абзацу 4 статті 15-2 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у сфері земельних відносин, належить організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Відповідно до Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 (далі - Положення) Держгеокадастр є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Згідно з п.п.25-1 п.4 Положення Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; дотриманням органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування вимог земельного законодавства з питань передачі земель у власність та надання у користування, зокрема в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи (підпункт 31 пункту 4 Положення).

Отже, органи Держгеокадастру можуть виконувати:

1) функції розпорядника земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності від імені власника, яким є держава Україна, з усіма повноваженнями власника на захист права власності;

2) функції органу державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Згідно з частинами 2, 3 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших передбачених законом способів.

Статтею 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» передбачено, що Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області є органом, уповноваженим державою розпоряджатися землями державної форми власності та здійснювати відповідні повноваження на вжиття заходів щодо забезпечення дотримання встановленого законодавством порядку набуття та реалізації права на землю, усунення виявлених порушень земельного законодавства, в тому числі шляхом звернення до суду.

Як на підстави для звернення з позовом у даній справі в інтересах держави в особі Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області прокурор вказав на те, що не зважаючи про інформування прокуратурою про наявність спірного правочину, Управління тривалий час не вживало заходів щодо усунення порушень земельного законодавства.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частинами 3, 5 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини четвертої вказаної статті прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з положеннями частини 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (ч. 3 ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру").

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1 -3 частини 4 зазначеної статті).

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц та від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 вказала, що системне тлумачення абзацу 1 частини 3 статті 23 Закону "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно. "Нездійснення захисту" має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Таким чином, прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Матеріалами даної справи підтверджено, що з лютого 2019року заступник прокурора Кременецької місцевої прокуратури звертався до ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області із листами-запитами ( від 18.02.2019 №21.21/1-85вих.19; від 05.03.2019 №21.21./1-116вих.19; від 11.11.2019 №21.21/1-3041вих.19) щодо надання інформації про те, чи вживало Управління заходи щодо визнання недійсним укладеного ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» та ТОВ «Аграрний край» договору про надання послуг у рослинництві від 01.02.2018 через його удаваність та повернення земельної ділянок з кадастровим номером :01:001:0961(том 1а.с. 88-89).

Згідно з наданими ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області на запити прокурора листами №10-19-0.181-101/90-19 від 28.02.2019, №10-19-0.182-120/90-19 від 11.03.2019, №10-19-0.182-557/90-19 від 18.11.2019 Управління повідомило, що у 2019році Управління не проводило перевірок земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» та не вживало заходів, спрямованих на усунення порушень законодавства у сфері землекористування, у тому числі шляхом звернення до суду.

Отже, з урахуванням того, що ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області як уповноваженому органу ще з лютого 2019року було достовірно відомо про наявність укладеного відповідачами договору та можливі порушення при його укладенні, однак ним не було вжито жодних заходів щодо захисту інтересів держави, апеляційний суд вважає доведеним прокурором факт бездіяльності компетентного органу як необхідної умови для звернення прокурора з позовом у даній справі та відхиляє як безпідставні доводи скаржника про необгрунтованість прокурором підстав для звернення до суду з вказаним позовом.

Твердження скаржника про те, що позовна заява підписана особою, яка не мала повноважень на її підписання, оскільки до позовної заяви, яка підписана заступником керівника Кременецької місцевої прокуратури Сарахманом А., не додано доказів відсутності керівника Кременецької місцевої прокуратури, апеляційний суд відхиляє як такі, що суперечать ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про прокуратуру», згідно з якою право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається, зокрема, заступникам керівника окружних прокуратур.

При цьому апеляційний суд враховує п. 3 Прикінцевих і перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», відповідно до якого до дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури.

Отже, право подання позовної заяви у порядку господарського судочинства належить як керівнику місцевої прокуратури, так і його першому заступнику та заступникам, а тому реалізація такого права заступником керівника місцевої прокуратури жодним чином не залежить від присутності чи відсутності керівника на робочому місці (аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 08.12.2020 у справі №910/15988/16).

Щодо доводів прокурора по суті позовних вимог апеляційний суд зазначає наступне.

Позовні вимоги про визнання з позовом про визнання недійсними укладених відповідачами договору від 01.02.2018 про надання послуг у рослинництві та додаткових угод від 01.04.2018 та 01.12.2018 до нього та про зобов`язання ТОВ «Аграрний край» звільнити земельну ділянку, площею 73,0459га за кадастровим номером :01:001:0961, що знаходиться на території Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області прокурор обгрунтовує тим, що спірний договір не є договором про надання послуг, а є прихованим договором оренди землі, тобто вчинений з метою приховати інший правочин.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Так, у частині першій статті 203 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (частина друга статті 203 цього Кодексу).

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частина п`ята статті 203 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин третьої статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Предметом розгляду даної справи є вимоги прокурора визнання недійсними укладених відповідачами договору від 01.02.2018 про надання послуг у рослинництві та додаткових угод від 01.04.2018 та 01.12.2018 до нього та зобов`язання ТОВ «Аграрний край» звільнити земельну ділянку, площею 73,0459га за кадастровим номером :01:001:0961, що знаходиться на території Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області.

Матеріалами справи підтверджено, що 01.02.2018 відповідачі уклали договір про надання послуг у рослинництві, відповідно до умов якого навчальний заклад доручив товариству виконати роботи (надати послуги) у рослинництві на земельній ділянці, площею 73га, розташованій на території Старозбаразької сільської ради Збаразького району Тернопільської області ( яка відповідно до рішення Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області №5-1/2016від 27.12.2016 припинена як юридична особа у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання до Чернихівецької сільської ради), яка передана навчальному закладу у постійне користування з метою здійснення пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства. Земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної форми власності.

Умовами вказаного договору сторони передбачили порядок прийому-передачі робіт, строк та розмір плати наданих послуг, відповідальність сторін за невиконання чи неналежне виконання його умов.

В подальшому укладених 01.04.2018 та 01.12.2018 додаткових угодах до договору сторони визначили виробничу програму та структуру посівних площ, зокрема у 2018 році передбачено посів сої на спірній земельній ділянці з прогнозованою урожайністю 88тонн, орієнтовною загальною вартістю 1144000грн; у 2019 - посів сої з прогнозованою урожайністю 124тонни, орієнтовною загальною вартістю 1215200грн, а також проведення осінньої оранки земельної ділянки для засіву зернових культур у 2020 році.

Отже з аналізу змісту вказаних договорів вбачається, що ТОВ «Аграрний край» взяло на себе зобов`язання надати послуги по вирощуванню сільськогосподарських культур на спірній земельній ділянці згідно з виробничою програмою, а навчальний заклад зобов`язався надати для цілей, визначених договором, земельну ділянку, площею 73га, котра перебуває у постійному користуванні закладу та оплатити послуги згідно з актом здачі послуг.

У додаткових угодах від 01.04.2018, 01.12.2018 сторонами визначено, що вирощування сільськогосподарської продукції за зазначеній земельній ділянці здійснює саме навчальний заклад, а виконавець лише надає власну сільськогосподарську техніку та необхідні для вирощування сільськогосподарські культури.

Згідно з ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Ні умовами договору від 01.02.2018, ні додатковими угодами до нього не передбачено детального переліку послуг в рослинництві, що надаються ТОВ «Аграрний край», їх вартість розраховується на підставі фактично понесених витрат виконавцем і фіксуються в кожному акті прийому-передачі наданих послуг.

Разом з тим, з наявних в матеріалах справи доказів, зокрема, листів ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» №21 від 23.01.2019, №30 від 31.01.2019, №290 від 13.11.2019 вбачається, що земельна ділянка, площею 73,0459га за кадастровим номером :01:001:0961 оброблялася ТОВ «Аграрний край», яке й здійснювало реалізацію вирощеної сільськогосподарської продукції. Сторони не складали жодних актів прийому-передачі наданих послуг, навчальний заклад не проводив розрахунків з виконавцем за даним договором.

Водночас, ТОВ «Аграрний край» в період з 01.02.2018 надало навчальному закладу благодійну допомогу в сумі 170тис.грн, а курсанти коледжу проходили виробниче навчання на сільськогосподарській техніці ТОВ «Аграрний край».

Відтак, оскільки матеріалами справи підтверджено, що вирощуванням сільськогосподарської продукції фактично займався не навчальний заклад, а ТОВ «Аграрний край», яке, в свою чергу здійснило перерахунок благодійної допомоги на рахунок навчального закладу, апеляційний суд вважає обгрунтованим висновок місцевого суду про те, що між сторонами фактично склалися правовідносини з оренди землі, оскільки з умов спірного договору вбачається, що відповідач-1 фактично передав (надав) відповідачу-2 для обробітку земельну ділянку.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що в оспорюваному договорі не вказано конкретної земельної ділянки, а лише, що послуги надаються на земельній ділянці, площею 73га, розташованій на території Старозбаразької сільської ради Збаразького району Тернопільської області, оскільки ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» у відповіді №21 від 23.01.2019 на запит прокурора щодо того, хто обробляє земельну ділянку, яка є предметом договору від 01.02.2018, повідомив, що така ділянка обробляється ТОВ «Аграрний край». Крім того, у листі №30 від 31.01.2019 ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» вказав, що реалізацією всієї сільськогосподарської продукції, вирощеної на земельній ділянці за кадастровим номером :01:001:0961, займалося ТОВ «Аграрний край».

Частиною першою статті 235 Цивільного кодексу України передбачено, що удаваний правочин - це правочин, вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

За удаваним правочином сторони умисно оформлюють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. У такій ситуації існують два правочини: один - удаваний, а інший - той, який сторони дійсно мали на увазі. Тобто, удаваний правочин своєю формою приховує реальний правочин. Таким чином, правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на зміст, тому оцінюючи відповідність волі сторін та укладеного договору фактичним правовідносинам, суд повинен надати правову оцінку його умовам, правам та обов`язкам сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і певних правових наслідків.

Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховання іншого правочину, суд на підставі положень статті 235 Цивільного кодексу України має визнати, що сторони вчинили саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, які регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

Така правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема Касаційним господарським судом у постанові від 04.07.2018 у справі № 916/935/17 та Верховним Судом у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.06.2018 у справі № 916/933/17.

Отже, умови оспорюваного договору від 01.02.2018 та додаткових угод до нього повинні відповідати законодавству, що регулює правовідносини у сфері оренди землі.

Як зазначено вище, ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» володіє правом постійного користування спірною земельною ділянкою за кадастровим номером :01:001:0961.

Частиною 1 статті 92 Земельного кодексу України передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

За приписами ст.4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Частиною 2 статті 16 ЗУ «Про оренду землі» та ст. 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч.ч.2, 3 ст.134 цього Кодексу (ч. 2 ст. 124 ЗК України).

Відповідно до п.7.10 Статуту ДНЗ «Тернопільського професійного коледжу з посиленою військовою та фізичною підготовкою» об`єкти права власності Коледжу (навчально-виробничі, побутові, культурно-освітні, спортивні будівлі та споруди, комунікації, обладнання, засоби навчання, транспортні засоби та інше майно) є державною власністю, що закріплене, за коледжем на праві оперативного управління. Функції управління майном, контроль за ефективністю його використання і збереження здійснює Міністерство освіти і науки України.

Згідно з ч.7 ст.8 Закону України «Про професійно-технічну освіту» до повноважень міністерств та інших органів виконавчої влади, яким підпорядковані професійно-технічні навчальні заклади, відноситься розпорядження державним майном, що перебуває у користуванні підпорядкованих професійно-технічних навчальних закладів.

Державний акт на право постійного користування не є тим документом, який надає право користувачу земельної ділянки передавати таку третім особам, тобто розпоряджатися нею, в тому числі шляхом надання в оренду, оскільки цим правом наділений відповідний орган, уповноважений державою на здійснення даних функцій. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №474/100-16-ц, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.01.2019 у справі № 923/241/18, від 21.05.2019 у справі №925/550/18, від 19.06.2019 у справі № 920/22/18, від 06.11.2019 у справі №916/1424/18.

Таким чином, земельним законодавством не передбачено право постійного користувача розпоряджатись земельною ділянкою шляхом передачі її іншим особам у користування.

Водночас на підставі оспорюваного договору навчальний заклад, не будучи її власником та не будучи наділеним правами та повноваженнями на передачу земельної ділянки в користування третім особам, фактично передав спірну земельну ділянку в користування ТОВ «Аграрний край», чим порушив встановлений земельним законодавством порядок передачі в користування (оренду) спірної земельної ділянки.

На підставі викладеного колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для визнання оспорюваних договору про надання послуг у рослинництві від 01.02.2018 та додаткових угод до нього від 01.04.2018 та 01.12.2018 недійсними, оскільки такі правочини направлено на приховування фактично вчиненого сторонами договору оренди землі, укладеного без дотримання вимог, передбачених ст.ст. 92,95 ЗК України.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на відсутність акту-приймання передачі земельної ділянки та відсутність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0961, оскільки, зазначені обставини, навпаки, підтверджують неналежне оформлення орендних відносин і досягнення прихованої мети передачі в користування земельної ділянки.

Частиною 1 статті 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Оскільки судом встановлено факт неправомірності укладення договору від 01.02.2018 та додаткових угод, у ТОВ «Аграрний край» відсутні будь-які правові підстави для використання спірної земельної ділянки, а відтак висновок суду першої інстанції про задоволення вимоги прокуратури про зобов`язання ТОВ «Аграрний край» звільнити земельну ділянку, площею 73,0459га за кадастровим номером :01:001:0961 є законним та обгрунтованим.

Щодо доводів скаржника, що 05.05.2020 ДНЗ «Тернопільського професійного коледжу з посиленою військовою та фізичною підготовкою» та ФГ «Земля» уклали договір про надання послуг в рослинництві апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що зі змісту вказаного договору не вбачається, що фермерське господарсько надає відповідні сільськогосподарські послуги на спірній земельній ділянці :01:001:0961, а не на іншій земельній ділянці.

Відтак колегія суддів апеляційного суду вважає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання договору від 01.02.2018 про надання послуг у рослинництві та додаткових угод до нього від 01.04.2018, 01.12.2018 недійсними та про зобов`язання ТОВ «Аграрний край» звільнити спірну земельну ділянку.

Аналізуючи питання обсягу дослідження усіх доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Тернопільської області від 04.08.2020 у справі №921/12/20 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності

Судові витрати. Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак згідно з ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 129, 236, 269, 271, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний край", б/н від 31.08.2020- залишити без задоволення.

2. Господарського суду Тернопільської області від 04.08.2020 у справі №921/12/20 - залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи в суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Повна постанова складена 21.12.2020

Головуючий (суддя-доповідач): Т.Б. Бонк

Суддя С.М. Бойко

Суддя Г.Г. Якімець