УХВАЛА

м. Київ

09.12.2020Справа № 910/12981/20

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТФ-К"

про забезпечення позову

у справі № 910/12981/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТФ-К"

до 1) Приватного акціонерного товариства "Завод Південкабель"

2) Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної

власності"

3) Державної митної служби України

про визнання недійсним патенту на винахід,

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Вовчик О.В.,

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

09.12.2020 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТФ-К" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до 1) Приватного акціонерного товариства "Завод Південкабель", 2) Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, 3) Державної митної служби України про:

- визнання повністю недійсним патенту України на винахід № 60285 "Кабель силовий", виданий Державною службою інтелектуальної власності 10.12.2008 року, власником якого є Приватне акціонерне товариство "Завод Південкабель";

- зобов`язання Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України внести відповідні зміни до Державного реєстру патентів України стосовно визнання недійсним патенту України на винахід № 60285 "Кабель силовий", власником якого є Приватне акціонерне товариство "Завод Південкабель" та здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені "Промислова власність";

- зобов`язання Державну митну службу України виключити з Митного реєстру об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону - винахід "Кабель силовий", за патентом № 60285 від 10.12.2008 року, власником якого є Приватне акціонерне товариство "Завод Південкабель" (порядковий номер у митному реєстрі ОПІВ № 1537).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що патент України № 60285 від 10.12.2008 на винахід " Кабель силовий " має бути визнаний недійсним в судовому порядку, з огляду на його невідповідність умовам патентоздатності, зокрема, відсутня ознака новизни та винахідницького рівня.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТФ-К" до 1) Приватного акціонерного товариства "Завод Південкабель", 2) Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, 3) Державної митної служби України про визнання недійсними патента та зобов`язання вчинити дії залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

07.09.2020 від позивача надійшли документи про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання суду на 21.10.2020 р.

05.10.2020 р. від відповідача-1 надійшов відзив на позов.

12.10.2020 р. від відповідача-3 надійшов відзив на позовну заяву.

12.10.2020 р. від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву.

21.10.2020 р. позивача надійшло клопотання про призначення експертизи по справі.

21.10.2020 р. від позивача надійшла відповідь на відзив.

21.10.2020 р. від позивача надійшли додаткові документи по справі.

Протокольною ухвалою від 21.10.2020 р. відкладено підготовче засідання на 18.11.2020 р.

27.10.2020 р. від позивача надійшла відповідь на відзив Державної митної служби України.

29.10.2020 р. від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-2.

09.11.2020 р. від відповідача-1 надійшли письмові пояснення на клопотання позивача щодо призначення експертизи.

16.11.2020 р. від позивача надійшли додаткові документи по справі.

17.11.2020 р. від позивача надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача - Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на належного - Державне підприємство ""Український інститут інтелектуальної власності".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2020 р. задоволено клопотання позивача від 17.11.2020 р.; замінено у справі №910/12981/20 відповідача-2 - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України на Державне підприємство "Український інститут інтелектуальної власності"; зобов`язано позивача направити Держаному підприємству "Український інститут інтелектуальної власності" копію позовної заяви з додатками докази чого надати суду; запропоновано Держаному підприємству "Український інститут інтелектуальної власності" надати суду письмовий відзив на позов протягом 15 днів з дня отримання ухвали; долучено до матеріалів справи відповідь позивача на відзив Державної митної служби від 27.10.2020 р.; долучено до матеріалів справи відповідь позивача на відзив Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 29.10.2020 р.; долучено до матеріалів справи пояснення на клопотання позивача від 09.11.2020 р.; долучено до матеріалів справи документи, подані позивачем 16.11.2020 р. та відкладено підготовче засідання на 02.12.2020 р.

02.12.2020 р. від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Компанію TELE-FONIKA KABLE SPOLKA AKCYJNA.

У підготовчому засіданні від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву.

Протокольною ухвалою суду від 02.12.2020 р. долучено до матеріалів справи пояснення позивача від 01.12.2020 р. та клопотання від 01.12.2020 р. про долучення доказів та відкладено підготовче засідання на 09.12.2020 р.

07.12.2020 р. від позивача надійшла відповідь на відзив Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності".

07.12.2020 р. від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 18.11.2020 р.

09.12.2020 р. від відповідача-1 надійшли письмові пояснення щодо клопотання позивача про залучення до участі у справі третьої особи.

09.12.2020 р. від позивача надійшла заява про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТФ-К" планує здійснювати поставку "Кабеля силового", виробником якого є TELE-FONIKA KABLE S.A. для виконання взятих на себе зобов`язань за договорами, укладеними з Акціонерним товариством "Теле-Фоніка Каблє" (Польща) та з іншими вітчизняними суб`єктами господарювання. Однак, реєстрація в Митному реєстрі об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно закону, а саме патенту України № 60285 від 10.12.2008 на винахід "Кабель силовий" (номер ОПІВ у митному реєстрі 1537) може зупинити або обмежити повністю здійснювати господарську діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "ТФ-К".

У підготовчому засіданні 09.12.2020 р. позивач підтримав власну заяву від 09.12.2020 р. про забезпечення позову.

Представники відповідача-1 заперечили щодо заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову та просили суд відмовити у її задоволенні.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТФ-К" від 09.12.2020 р. про забезпечення позову та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 137 Кодексу, позов забезпечується, зокрема:

- накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

- забороною відповідачу вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

- зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

- зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

- арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

- іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З огляду на положення статей 13, 74, 80 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

У постанові Верховного Суду України №6-2552цс16 від 18.01.2017 зазначається, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Заявником не додано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, оскільки саме лише припущення в заяві, що реєстрація в Митному реєстрі об`єктів права інтелектуальної власності патенту України № 60285 від 10.12.2008 на винахід "Кабель силовий" може зупинити або обмежити повністю здійснювати господарську діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "ТФ-К" без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акту.

Однак, суд зазначає, що заявником у заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено жодними належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За таких підстав, суд зазначає, що матеріали заяви не містять будь-яких доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також не містять даних про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів забезпечення позову.

Відтак, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТФ-К" про вжиття, визначених ним заходів забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 2, 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви позивача від 09.12.2020 р. про забезпечення позову по справі №910/12981/20.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її постановлення.

Повний текст ухвали складено 11.12.2020 р.

Суддя Н.І. Зеленіна