ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2020 р. Справа№ 910/2996/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Станіка С.Р.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 про зупинення провадження

у справі №910/2996/20 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту)

до Акціонерного товариства «Банк Альянс»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІДРОБУД УКРАЇНА»

про стягнення 76 772 882,06 грн

1. Зміст позовних вимог

Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського порту» (надалі - ДП «АМПУ», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Банк Альянс» (надалі - АТ «Банк Альянс»,відповідач) про стягнення 76 772 882, 06 грн за банківською гарантією.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.12.2017 між позивачем, як замовником та ТОВ «ГІДРОБУД УКРАЇНА», як підрядником, укладено договір №196-В-МИФ-17 (надалі - договір підряду), відповідно до умов якого замовник доручив, а підрядник зобов`язався у відповідності до проектної документації та умов договору виконати роботи з будівництва об`єкту: «Будівництво причалу №8 у Миколаївському районі міста Миколаєва», а замовник зобов`язався прийняти та оплатити такі роботи. На виконання пункту 4.1.1 договору ТОВ «ГІДРОБУД УКРАЇНА» надало позивачу банківську гарантію повернення авансового платежу №2936-18 від 22.05.2018, видану відповідачем на забезпечення виконання договору №196-В-МИФ-17 від 27.12.2017, після чого замовником було перераховано підряднику авансовий платіж у розмірі 113 974 500,00 грн.

12.12.2019 Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту) звернулося до ТОВ «ГІДРОБУД УКРАЇНА» з повідомлення №4540/18-01-02/Вих/18 про розірвання договору підряду в односторонньому порядку з 28.12.2019, у зв`язку з порушенням останнім зобов`язань за договором (суттєве відставання виконання робіт від графіку, затвердженого сторонами). При цьому, на час звернення з зазначеним повідомленням, у підрядника існує дебіторська заборгованість (частина авансу за роботи, які не виконані) у сумі 76 772 882,06 грн.

18.12.2019 позивач звернувся до відповідача з вимогою №4565/18-01-02/Вих/18 від 13.12.2019 на суму 76 772 882,06 грн та повторно 28.12.2019 №4930/18-01-02/Вих/18.

Листами №05.4/3861 від 24.12.2019 та №05.4/63 від 10.01.2020 Акціонерне товариство «Банк Альянс» повідомило позивача про відсутність правових підстав для задоволення вимог вимогою №4565/18-01-02/Вих/18 від 13.12.2019 та №4930/18-01-02/Вих/18 від 28.12.2019 відповідно.

Враховуючи вищевикладене позивач вимушений був звернутися до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2020 відкрито провадження та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.04.2020. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІДРОБУД УКРАЇНА» (надалі - ТОВ «ГІДРОБУД УКРАЇНА», третя особа, принципал, підрядник).

2. Зміст оскаржуваної ухвали місцевого суду

09.04.2020 від третьої особи надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання рішенням законної сили в справах № 915/212/20 та №915/2146/19, яке мотивоване тим, що в рамках вказаних справ буде надаватися правова оцінка діям ТОВ «ГІДРОБУД УКРАЇНА» та ДП «Адміністрація морських портів України» щодо виконання чи порушення умов договору підряду та встановлення наявності чи відсутності зобов`язання щодо повернення коштів по гарантії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОБУД УКРАЇНА» про зупинення провадження у справі задоволено. Зупинено провадження у справі №910/2996/20 до набрання законної сили судовими рішеннями у справах №915/2146/19, №915/212/20 та №915/591/20. Зобов`язано учасників справи повідомити Господарський суд міста Києва про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження в даній справі.

Ухвала мотивована тим, що у провадженні Господарського суду Миколаївської області перебувають наступні справи:

1) №915/2146/19 за позовом ТОВ «ГІДРОБУД УКРАЇНА» до ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»» про зобов`язання ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії продовжити строк виконання робіт по договору підряду №196-В-МИФ-17 від 27.12.2017, укладеного між ДП «АМПУ» та ТОВ «ГІДРОБУД УКРАЇНА», на період затримки з вини замовника, а саме: на період не допуску підрядника до будівництва причалу № 8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводській, 23 у Заводському районі міста Миколаєва на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 01.06.2018 № ІУ 86, виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України;

2) №915/212/20 за позовом ТОВ «ГІДРОБУД УКРАЇНА» до ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання повністю недійсним правочину №4540/18-01-02/Вих/18 від 12.12.2019 про розірвання договору від 27.12.2017 № 196-В-МИФ-17 щодо будівництва причалу № 8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводській, 23 у Заводському районі міста Миколаєва, укладеного між ДП «Адміністрація морських портів України» та ТОВ «ГІДРОБУД УКРАЇНА»; визнання незаконними вимоги №4930/18-01-02/Вих/18 від 28.12.2019 по гарантії повернення авансового платежу №2936-18 від 22.05.2018 року на загальну суму 76 772 882,06 грн та вимоги №4928/18-01-02/Вих/18 від 28.12.2019 по банківській гарантії №2295-17 від 21.12.2017 на загальну суму 9 497 875,00 грн; визнання відсутності права у Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Миколаївського морського порту) на отримання грошових коштів: у розмірі 76 772 882,06 грн на підставі гарантії повернення авансового платежу №2936-18 від 22.05.2018 та у розмірі 9 497 875,00 грн на підставі банківської гарантії №2295-17 від 21.12.2017;

3) №915/591/20 за позовом ТОВ «ГІДРОБУД УКРАЇНА» до ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Миколаївського морського порту) про визнання будівельних робіт по акту приймання виконаних будівельних робіт № 15 на загальну суму 1 934 680,75 грн та по акту приймання виконаних будівельних робіт №16 на загальну суму 1 475 556,64 грн оплаченими за рахунок авансу за договором №196-В-МИФ-17 від 27.12.2017 та стягнення з ДП «АМПУ» заборгованості за договором № 196-В-МИФ-17 від 27.12.2017 по акту приймання виконаних будівельних робіт № 15 у сумі 4 278 125,40 грн, інфляційних втрат у сумі 21 270,75 грн, 3% річних від простроченої суми у розмірі 54 040,30 грн, пені у сумі 436 006,92 грн та збитків у сумі 17 151 581,57 грн.

Суд першої інстанції зазначив, що правовою підставою заявлених позовних вимог у даній справі є порушення, на думку позивача, підрядником (ТОВ «ГІДРОБУД УКРАЇНА») умов договору підряду №196-В-МИФ-17 від 27.12.2017 та розірвання вказаного договору в односторонньому порядку, при цьому підлягатимуть встановленню обставини щодо наявності права вимоги на стягнення грошових коштів у розмірі 76 772 882,06 грн за банківською гарантією, якою забезпечено виконання договору підряду.

Разом з тим, місцевий господарський суд зазначив, що під час розгляду справ №915/2146/19, 915/212/20, №915/591/20 судом будуть встановлюватися обставини:

- у справі №915/2146/19 щодо порушення строків виконання робіт по договору підряду №196-В-МИФ-17 від 27.12.2017;

- у справі №915/212/20 щодо визнання повністю недійсним правочину №4540/18-01-02/Вих/18 від 12.12.2019 про розірвання договору від 27.12.2017 № 196-В-МИФ-17, щодо визнання незаконними вимоги №4930/18-01-02/Вих/18 від 28.12.2019 по гарантії повернення авансового платежу №2936-18 від 22.05.2018 на загальну суму 76 772 882,06 грн (яка є предметом даної справи) та визнання відсутності права у Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Миколаївського морського порту) на отримання грошових коштів, зокрема, у розмірі 76 772 882,06 грн на підставі гарантії повернення авансового платежу №2936-18 від 22.05.2018;

- у справі №915/591/20 щодо об`єму виконаних робіт за договором №196-В-МИФ-17 від 27.12.2017 та наявності заборгованості замовника (позивача у справі №910/2996/20) за вказаним договором підряду.

Враховуючи вищевикладене місцевий господарський суд, посилаючись на положення пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України, прийшов до висновку про необхідність зупинення провадження в даній справі №910/2996/20 до набрання законної сили судовими рішеннями у справах №915/2146/19, №915/212/20 та №915/591/20, оскільки наявна об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення інших справ - №915/2146/19, №915/212/20 та №915/591/20.

3. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту) 30.06.2020 звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у справі №910/2996/20 і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, вирішити питання щодо розподілу судового збору.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали про зупинення провадження у справі порушені норми процесуального права, а саме положення пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України.

Скаржник зазначає, що господарський суд першої інстанції під час винесення оскаржуваної ухвали обмежився встановленням лише факту пов`язаності справи №910/2996/20 зі справами №915/2146/19, №915/212/20 та №915/591/20 та при цьому, не навів жодних доказів об`єктивної неможливості розгляду даної справи без обставин, які будуть встановлені у справах №915/2146/19, №915/212/20 та №915/591/20 та про неможливість встановлення цих обставин у даній справі. Оскільки, як зазначає апелянт, ним було надано усі необхідні докази щодо виконання договору підряду.

Крім того, ДП «АМПУ» зазначило, що відносини між ним та відповідачем регулюються виключно умовами банківської гарантії та не потребують встановлення обставин виконання договору підряду.

4. Заперечення на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Банк Альянс» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Посилається на те, що результат розгляду справ №915/2146/19, №915/212/20 та №915/591/20 прямо впливає на зобов`язання АТ «Банк Альянс» по банківській гарантії, оскільки в зазначених справах, як зазначає банк, буде встановлено чи відбулося порушення принципалом (ТОВ «ГІДРОБУД УКРАЇНА») перед бенефіціаром (ДП «АМПУ») зобов`язань за договором підряду, чи правомірним є розірвання договору підряду, а відповідно чи настав гарантійний випадок для відповідача, також буде встановлено достовірність вимоги №4930/18-01-02/Вих/18 від 28.12.2019, що є обов`язковою умовою відповідно до пунктів 36, 37 розділу V Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземній валютах, затвердженого постановою Правління Національного банку України №369 від 15.12.2004 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №41/10321.

Крім того, АТ «Банк Альянс» зазначає, що твердження апелянта про необов`язковість з`ясування та доведення обставин виконання договору підряду є невірним, оскільки при вирішенні спору про існування обов`язку гаранта платити за гарантією, в предмет доказування входить, у першу чергу, дослідження наявності чи відсутності виникнення відповідного обов`язку - гарантійного випадку (порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією), а не формальне дослідження виключно наявності заяви про сплату за гарантією.

У своїх запереченнях на відзив АТ «Банк Альянс» апелянт зазначив, що вважає доводи відповідача викладені у відзив безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

У справі №915/2146/19 позовною вимогою є продовження строку виконання робіт по договору підряду на період затримання, начебто, з вини замовника, а саме на період не допуску ТОВ «ГІДРОБУД УКРАЇНА» до причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводській, 23 у Заводському районі міста Миколаїв на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 01.06.2018 №ІУ86, виданого Державною архітектурною будівельною інспекцією України. Однак, як зазначає апелянт, у справі №915/2146/19 відсутній предмет спору, оскільки суд не може зобов`язати ДП «АМПУ», продовжити строк виконання робіт по договору підряду, який на час розгляду справи є розірваним. А тому спір у справі, на думку апелянта, має завідомо штучний характер.

У справі №915/212/20 позовними вимогами є визнання недійсним повідомлення ДП «АМПУ» про розірвання договору підряду, при цьому, при визнанні недійсним правочину оцінюється правочин виключно на предмет його відповідності вимогам закону. Іншими позовними вимогами є визнання незаконною вимогу ДП «АМПУ» від 28.12.2019 по банківській гарантії та визнання відсутності права ДП «АМПУ» на отримання коштів за вказаною вимогою. Задоволення цих вимог не буде мати наслідком припинення обов`язку АТ «Банк Альянс» щодо сплати банківської гарантії відповідно до інших вимог направлених на його адресу.

У справі 915/5191/20 позовними вимогами є визнання будівельних робіт по акту приймання виконаних будівельних робіт №15 на загальну суму 1934680,75 грн та по акту приймання виконаних будівельних робіт №16 на загальну суму 1 475 556,64 грн оплаченими за рахунок авансу за договором підряду та стягнення з ДП «АМПУ» заборгованості за договором підряду по акту приймання виконаних будівельних робіт №15 у сумі 4 278 125,40 грн, інфляційних втрат у сумі 21 270,75 грн, 3% річних від простроченої суми у розмірі 54040,30 грн, пені у сумі 436 006,92 грн та збитків у сумі 17 151 581,57 грн. Однак, як зазначає апелянт, вказаний спір має завідомо штучний характер, оскільки між ДП «АМПУ» та ТОВ «ГІДРОБУД УКРАЇНА» підписано акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2016 по 25.02.2020, зі змісту якого вбачається, що між ДП «АМПУ» та ТОВ «ГІДРОБУД УКРАЇНА» відсутня заборгованість.

Також апелянт зазначив, що для отримання суми по гарантії повернення авансового платежу №2936-18 від 22.05.2018, не вимагається з`ясування та доведення обставин виконання договору підряду, оскільки АТ «Банк Альянс» взяло на себе безумовні та безвідкличні зобов`язання щодо виплати ДП «АМПУ» в особі МФ ДП «АМПУ» 76722822,06 грн за першою його вимогою протягом п`ти банківських днів після отримання оригіналу належно оформленої письмової вимоги.

ТОВ «ГІДРОБУД УКРАЇНА» також подав до Північного апеляційного господарського суду відзиві на апеляційну скаргу у якому заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 залишити без змін.

Відзив обґрунтований тим, що на даний час відсутні законі підстави стверджувати про порушення ТОВ «ГІДРОБУД УКРАЇНА» перед ДП «АМПУ» зобов`язання, забезпеченого гарантією повернення авансового платежу та відповідно виникнення у АТ «Банк Альянс» обов`язку щодо сплати на користь позивача коштів в розмірі залишку суми авансового платежу, оскільки зазначене буде встановлено при розгляді справ №915/2146/19 та 915/212/20.

У запереченні на відзив ТОВ «ГІДРОБУД УКРАЇНА» апелянт виклав пояснення аналогічні поясненням викладених у запереченні на відзив АТ «Банк Альянс».

5. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

30.06.2020 Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у справі №910/2996/20 і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, вирішити питання щодо розподілу судового збору.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/2996/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Станік С.Р., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.06.2020, справу №910/2996/20 призначено до розгляду без повідомлення учасників справи. Роз`яснено відповідачу право подати до суду відзив на апеляційну скаргу у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження.

У зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, враховуючи Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №731-ІХ від 18.06.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", колегія суддів дійшла висновку про необхідність вийти за межі граничного процесуального строку розгляду даної справи, здійснивши її розгляд у розумний строк, застосувавши ст.ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст.ст. 2, 11 ГПК України.

6. Застосоване законодавство

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Господарський процесуальний кодекс України

Пунктом 5 частин 1 статті 227 Господарського кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Відповідно до ст. 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

7. Позиція апеляційного суду

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовими рішеннями в справах №915/2146/19, №915/212/20 та 915/591/20.

В зазначеній ухвалі суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність зупинення провадження в даній справі до набрання законної сили судовими рішеннями у справах №915/2146/19, №915/212/20 та №915/591/20 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, оскільки наявна об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення інших справ - №915/2146/19, №915/212/20 та №915/591/20.

Однак, колегія суддів апеляційного господарського суду з вказаним вище висновком місцевого господарського суду не погоджується з огляду на наступне.

Приписами пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які встановлюються іншим судом, у принципі не можуть бути встановлені господарським судом у даній справі з незалежних від нього (суду) законодавчо зумовлених причин.

Сама лише взаємопов`язаність, в даному випадку, чотирьох справ (у тому числі й тих, у яких місцевий господарський суд дійшов протилежних висновків) не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у справі.

При цьому, наведена процесуальна норма прямо встановлює, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 02.06.2020 у справі №910/6674/19.

У разі застосування наведеної правової норми за вимогами статті 234 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти відсутність у господарського суду можливості самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду чотирьох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього.

Подібний правовий висновок викладений, зокрема у постановах Верховного Суду від 15.05.2020 у справі №904/3935/18, від 29.04.2020 у справі №903/611/19, від 18.05.2020 у справі №905/1728/14-908/4808/14.

Предметом розгляду у даній справі №910/2996/20 є стягнення грошової суми за банківською гарантією. При цьому, враховуючи практику Верховного Суду, зокрема викладену в постановах від 18.10.2018 у справі № 910/21641/17, від 20.06.2018 у справі № 904/9536/17, від 02.03.2018 у справі № 910/8297/17, від 10.05.2018 у справі № 904/4275/17, відповідно до якої при вирішенні спору про існування обов`язку гаранта платити за гарантією до предмета доказування входить, у першу чергу, дослідження наявності чи відсутності виникнення відповідного обов`язку - гарантійного випадку (порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією), а не формальне дослідження виключно наявності заяви про сплату за гарантією.

Предметом розгляду у справі №915/2146/19 є порушення строків виконання робіт по договору підряду №196-В-МИФ-17 від 27.12.2017; у справі №915/212/20 є визнання повністю недійсним правочину №4540/18-01 -02/Вих/18 від 12.12.2019 про розірвання договору від 27.12.2017 № 196-В-МИФ-17, визнання незаконними вимоги №4930/18-01-02/Вих/18 від 28.12.2019 по гарантії повернення авансового платежу №2936-18 від 22.05.2018 на загальну суму 76 772 882,06 грн (яка є предметом даної справи) та визнання відсутності права у Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Миколаївського морського порту) на отримання грошових коштів, зокрема, у розмірі 76 772 882,06 грн на підставі гарантії повернення авансового платежу №2936-18 від 22.05.2018; у справі №915/591/20 є з`ясування об`єму виконаних робіт за договором №196-В-МИФ-17 від 27.12.2017 та наявності заборгованості замовника ДП «АМПУ» за вказаним договором підряду.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду зазначає, що у разі застосування п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, у відповідності до вимог ст. 234 ГПК України, у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленій ухвали.

Однак, оскаржувана ухвала всупереч вимогам пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України не містить аргументованих та переконливих мотивів необхідності зупинення провадження у справі як у частині об`єктивної неможливості розгляду цієї справи №910/2996/20 до набрання законної сили судовими рішеннями у справах №915/2146/19, №915/212/20 та №915/591/20, так і стосовно того, що зібрані у справі №910/2996/20 докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду даної справи.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження у справі не містять належного обґрунтування, саме, неможливості встановлення обставини, які є предметом судового розгляду у даній справі №910/2996/20 та які будуть встановлені у рішеннях у справах №915/2146/19, №915/212/20 та №915/591/20 за доказами зібраними у цій справі.

При цьому, необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/5425/18 та від 20.06.2019 у справі № 910/12694/18.

8. Висновки апеляційного суду

За вказаних обставин, оскільки висновок місцевого суду про неможливість розгляду даної справи №910/2996/20 до вирішення справ №915/2146/19, №915/212/20 та №915/591/20 є необґрунтованим та не відповідає обставинам справи, місцевий господарський суд безпідставно зупинив провадження у справі №910/2996/20.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали місцевого господарського суду згідно з ст. 280 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського суду з поверненням для продовження розгляду, розподіл сум судового збору здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.232-241, 255, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у справі №910/2996/20 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у справі №910/2996/20 скасувати.

3. Матеріали справи №910/2996/20 передати до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 2 ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді К.В. Тарасенко

С.Р. Станік