ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/776/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Принцевської Н.М.;
суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;
(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, пр-т Шевченка, 29)

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В.;
Представники сторін:
Від Міністерства оборони України - Добров Ю.І., копія витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємцев та громадських формувань №0015704, від 11.06.08;
Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк Південь" - не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк Південь"
на рішення Господарського суду Одеської області від 09.09.2020
по справі №916/776/20
за позовом Міністерства оборони України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк Південь"
про стягнення 1 534 087,95 грн. штрафу,
(суддя місцевого господарського суду: Малярчук І.А., Господарський суд Одеської області, м.Одеса, просп.Шевченка, 29)

У березні 2020 року Міністерство оборони України звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк Південь" (далі ТОВ «Маяк Південь») із вимогами про стягнення 1 534 087,95 грн. штрафу.
Позивач в обґрунтування своїх вимог зазначає, що між МОУ та ТОВ «Маяк-Південь» було укладено договір №286/2/19/1 про закупівлю харчування, за умовами якого відповідач зобов`язався у 2019 році надати позивачу послуги, зазначені у специфікації до цього договору, освіження продовольства, а замовник - прийняти послуги і оплатити у строки та за цінами згідно з положенням цього договору. За результатами надання відповідачем послуг позивачем у військовій частині НОМЕР_1 встановлено та зафіксовано факт порушення договірних зобов`язань щодо своєчасного забезпечення особового складу безпечними продуктами харчування, про що складено акти №№01/27-07/27, №386/0 від 04.02.2019, №540/0 від 22.02.2019, №462/0 від 12.02.2019, №656/0 від 07.03.2019, №789/0 від 30.03.2019, №686 від 14.03.2019, №725/0 від 19.03.2019. Крім того, позивач зазначив, що при наданні послуг з харчування у військовій частині НОМЕР_2 , станом на 19.04.2019, не здійснено освіження запасів, про що складено акт від 22.04.2019 №350/174/308/529/пс, №73 від 19.04.2019. Також при наданні послуг з харчування у військовій частині НОМЕР_3 , станом на червень 2019 року відповідачем не здійснено освіження запасів, про що позивач склав акт від 03.07.2019 №1655, від 03.06.2019 №1387. Враховуючи наведені порушення, позивач нарахував до стягнення з відповідача 1534087,95 грн. штрафу.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.09.2020 задоволено повністю позов Міністерства оборони України до ТОВ "Маяк Південь" про стягнення 1534087,95 грн. штрафу, стягнуто з ТОВ "Маяк Південь" на користь Міністерства оборони України 1534087 грн. 95коп. штрафу, 23011 грн. 32 коп. судового збору.
Суд першої інстанції, на підставі наявних в матеріалах справи доказів та з урахуванням умов укладеного сторонами договору зазначив, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 1534087,95 грн. штрафу є обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає судом задоволенню у повному обсязі.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Маяк Південь» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 09.09.2020 по даній справі скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Міністерства оборони України в повному обсязі.
Відповідач не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його необґрунтованим, прийнятим на підставі неповного встановлення обставин, які мають значення для справи, неправильного дослідження та оцінки доказів, та таким, що прийняте з грубим порушенням норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції проігнорував та не надав жодної оцінки доводам відповідача щодо того, що в порушення умов договору №286/2/19/1 про закупівлю харчування, укладеного 17.01.2018 між позивачем та відповідачем, всі зазначені у договорі перевірки проводились без присутності представника виконавця. Тим самим було порушено умови Договору, а саме пунктів договору 3.5 та 6.17.2, яким визначено, що будь-які контрольні заходи здійснюються представником замовника, в обов`язковій пристуності представника виконавця, в разі відсутності представника виконавця та/або його відмови комісійно.
Також заявник апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не прийнято до уваги те, що вказані в позовній заяві порушення, не відповідають дійсності, так як представником замовника при отриманні продуктів всі продукти перевіряються по якості та кількості, а також перевіряються всі документи, які засвідчують їх якість та безпечність.
Крім того, відсутність та надуманість недоліків, які стосуються продуктів начебто небезпечних на думку перевіряючих та представника замовника, свідчить про те, що сторона замовника, в разі виявлення таких продуктів, повинна була згідно з умовами договору, а саме п.6.17.4, вжити заходів стосовно вивезення продуктів, що були зафіксовані в такому акті, за межі військової частини та недопущення їх переміщення в інші військові частини. Такі заходи не здійснювались, так як не було вищезазначених випадків при прийманні та вивантаженні, та й в подальшому при проведенні самої перевірки.
Також заявник апеляційної скарги вказує, що п.8.2 укладеного між сторонами договору суперечить приписам ст.231 Господарського кодексу України.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк Південь" на рішення Господарського суду Одеської області від 09.09.2020 по справі №916/776/20, призначено розгляд справи №916/776/20 за апеляційною скаргою ТОВ "Маяк Південь" на рішення Господарського суду Одеської області від 09.09.2020 на: 21.12.2020 року о 10-30 год.
30.11.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Міністерства оборони України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Позивач у відзиві зазначає, що ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані до апеляційної скарги відповідач не надав будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та висновків, зазначених в рішенні місцевого господарського суду.
В судове засіданні 21.12.2020 з`явився представник Міністерства оборони України, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Представник ТОВ «Маяк Південь» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).
Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду, з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 17.01.2019 між МОУ (замовник) та ТОВ «Маяк Південь» (виконавець) було укладено договір №286/2/19/1 про закупівлю послуги з організації харчування.
Відповідно до умов вказаного Договору виконавець зобов`язувався у 2019 році надати Міністерству оборони України послуги з організації харчування (55320000-9) (послуги з харчування (годування), забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації), зазначені у специфікації до цього договору, освіження продовольства, а замовник - прийняти послуги і оплатити у строки та за цінами згідно з положеннями нього договору.
Відповідно до п.п.2.2., 2.3., 2.4. договору №286/2/19/1 від 17.01.2019 військові частини, заклади, установи (далі - військові частини), дислоковані у Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, для особового складу яких будуть надаватися послуги щодо організації харчування та забезпечення продуктами харчування, а саме: Одеська область: ВА СВ ЗСУ м. Одеса, ВМКЦ Півд. рег. м. Одеса, А 2171, НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , Інститут ВМС НУ ОМА, НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , Одеський ОВК, НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , НОМЕР_31 , НОМЕР_32 , НОМЕР_33 , НОМЕР_34 , НОМЕР_35 , НОМЕР_36 , Факультет перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу ХНУПС, НОМЕР_37 , НОМЕР_38 , НОМЕР_39 , НОМЕР_40 , НОМЕР_41 , НОМЕР_42 , НОМЕР_43 , НОМЕР_44 , НОМЕР_2 , НОМЕР_1 , Миколаївський ОВК, НОМЕР_45 , НОМЕР_46 , НОМЕР_47 , НОМЕР_48 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Послуги надаються особовому складу військових частин та військових навчальних закладів Збройних Сил України, іншим особам, які мають право на забезпечення харчуванням у стаціонарних та польових умовах, у тому числі, годування штатних тварин, зазначених в пунктах 2.2. та 2.3 цього договору в межах дислокації, а також особовому складу військових частин, що прикріплені на продовольче забезпечення, згідно із затвердженими Кабінетом Міністрів України нормами харчування та вимогами законодавства України. У разі потреби, послуги можуть надаватися в інших місцях відповідно до заявки представника замовника. Ціна, кількість та строки надання послуг зазначаються у специфікації договору, викладеній у тексті договору.
Відповідно до п.3.5. договору №286/2/19/1 від 17.01.2019 приймання послуг за якістю та обсягом здійснюють представники замовника відповідно до вимог чинного законодавства у присутності представника виконавця. Якість та обсяг наданих послуг щодо забезпечення харчуванням оформлюється актом приймання наданих послуг з харчування (додаток №4 до Наказу №62 від 09.02.2016), який складається представником виконавця та представником замовника щоденно у трьох примірниках: перший - замовнику, другий - представнику замовника, третій - представнику виконавця.
Підставою для складання акту приймання наданих послуг з харчування за обсягом є виконана заявка на приготування їжі за основними та додатковими нормами харчування (додаток №2 до Наказу №62 від 09.02.2016) за якісними показниками приготовленої їжі - дані книги обліку контролю за якістю приготування їжі (форма 53). На підставі щоденно оформлених актів приймання наданих послуг з харчування, тричі на місяць (станом на 10, 20 та на останнє число місяця) складається зведений акт приймання наданих послуг із харчування (додаток №5 до Наказу № 62 від 09.02.2016), який підтверджує виконання своїх зобов`язань виконавцем за відповідний період, та підписується: перший примірник - замовником, представниками замовника та представниками виконавця, другий та третій - представниками замовника і представниками виконавця. Якість та обсяг наданих послуг щодо забезпечення харчовими продуктами оформлюється актом приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами (додаток № 6 до Наказу № 62 від 09.02.2016), який підтверджує виконання своїх зобов`язань виконавцем за відповідний період. Акт складається не частіше ніж тричі на місяць (станом на 10, 20 та на останнє число місяця), але не більше ніж 5 робочих днів з часу отримання послуг в повному обсязі: перший примірник - замовнику, другий - представнику замовника, третій - представнику виконавця та підписується: перший примірник - замовником, представниками замовника та представниками виконавця, другий та третій - представниками замовника і представниками виконавця. Підставою для складання акту приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами за кількісними та якісними показниками є виконана у повному обсязі заявка на забезпечення харчовими продуктами військової частини (додаток №3 до Наказу №62 від 09.02.2016), за замовленим асортиментом і кількістю, наявністю документів, що засвідчують якість і безпечність, відповідністю чинним стандартам та своєчасністю поставки до вказаного місця. За повідомленням замовника дозволяється складання акту за інші періоди.
Згідно з п.п.6.4.1., 6.4.2., 6.4.3., 6.4.4., 6.4.5., 6.4.6., 6.4.7. договору №286/2/19/1 від 17.01.2019 обсяги послуг щодо забезпечення харчуванням визначає представник замовника шляхом подачі виконавцю заявки на приготування їжі, на необхідну кількість осіб, за кожною нормою харчування (годування) у розрізі асортименту харчових продуктів на підставі розкладок продуктів, додаткових норм і додаткових продуктів щодоби до 18.00 дня, що передує дню отримання послуг у двох примірниках. Перший - залишається у представника виконавця, другий - в їдальні та повертається представнику замовника наступного дня. Обсяги послуг щодо забезпечення харчовими продуктами визначає представник замовника шляхом подачі виконавцю щодекадно шостого, шістнадцятого та двадцять шостого числа кожного місяця, до дванадцятої години, заявки на харчові продукти у розрізі асортименту харчових продуктів за кожною нормою харчування (годування). За необхідності організації харчування: екіпажів перелітних літаків та інженерно-технічного складу, який залучається для супроводження цих літаків (за талонами окремо на сніданок, обід та вечерю), хворих, які прибувають на стаціонарне лікування, інших осіб, яким необхідно організувати окреме приймання їжі представник замовника надає додаткову заявку на приготування їжі/на харчові продукти виконавцю. Заявка на приготування їжі підписується представником замовника і представником виконавця, заявка на харчові продукти підписується представником замовника та завіряються гербовою печаткою військової частини. Послуга щодо забезпечення харчуванням виконавцем надається згідно щотижневої розкладки продуктів, яка складається представником замовника із залученням представника виконавця, відповідно до норм харчування, з урахуванням рекомендацій Тилу Збройних Сил України, Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України, Військово-медичного департаменту Міністерства оборони України та наступних критеріїв: особливостей пори року, інтенсивності підготовки особового складу та умов бойової підготовки військових частин, планів освіження непорушних запасів. Під час надання послуги із забезпечення харчуванням виконавець забезпечує належні умови для якісного зберігання харчових продуктів на продовольчих складах та у виробничих приміщеннях. Щотижнева розкладка затверджується представником замовника, після ознайомлення з нею представника виконавця. Факт ознайомлення підтверджується підписом. Послуга щодо забезпечення харчуванням військовослужбовцям рядового, сержантського і старшинського складу військової служби за контрактом надається виконавцем згідно окремої розкладки продуктів, яка складається і затверджується в порядку, передбаченому пунктами 6.4.5. - 6.4.6. цього договору.
Пунктом 6.10. Договору №286/2/19/1 від 17.01.2019 передбачено, що транспортування харчових продуктів повинно здійснюватися транспортними засобами, що відповідають вимогам ст. 44 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23.12.1997 №771/97-ВР (зі змінами) та супроводжуватися копіями документів, які підтверджують якість харчових продуктів, та товарно-транспортною накладною. Передача харчових продуктів представнику замовника здійснюється представником виконавця. Особи, які беруть участь у перевезенні харчових продуктів, повинні мати медичну книжку і санітарний одяг. Завантаження і вивантаження харчових продуктів здійснюється особами в санітарному одязі.
Виконавець відповідно до заявки представника замовника здійснює оновлення/освіження (далі - освіження) харчових продуктів. Для проведення освіження наявних запасів харчових продуктів представники замовника, один раз на півріччя (до 10 січня та 10 липня поточного року), надають представнику виконавця заявку на постачання (освіження, оновлення) продовольства військовій частині (додаток №8 до Наказу № 62 від 09.02.2016). У разі виявлення представником замовника під час приймання невідповідності щодо якості харчових продуктів та/або маркування та/або етикетування та/або фасування та/або тари тощо, ним складається акт про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання (додаток № 10 до Наказу № 62 від 09 лютого 2016), в якому обов`язково зазначаються виявлені невідповідності та їх зміст. На підставі акту, представником замовника направляються відібрані зразки харчових продуктів на додаткове дослідження в уповноважені незалежні лабораторії. Такі додаткові дослідження проводяться за рахунок виконавця. Відбір зразків харчових продуктів здійснюється відповідно до вимог законодавства України. За результатами дослідження приймається рішення щодо подальшого освіження. Передача харчових продуктів від виконавця представнику замовника при освіженні наявних запасів здійснюється за актом приймання та документами про якість та безпечність. Акт приймання складається у двох примірниках та скріплюється печатками представника замовника і виконавця. Акт приймання складається лише за наявності позитивного висновку протоколу випробувань на харчові продукти, що закладаються на зберігання, уповноваженою установою ветеринарної медицини Міністерства оборони України або Збройних Сил України. Виконання плану освіження харчових продуктів відображається в акті стану освіження запасів продовольства (додаток №10 до Наказу №62 від 09.02.2016), які складаються щомісячно представником замовника та представником виконавця у трьох примірниках і надаються: перший примірник - представнику замовника, другий - представнику виконавця, третій - замовнику. Акт освіження підписується представником замовника (командиром (начальником) військової частини (установи, закладу), заступником командира військової частини (установи, закладу) з тилу (начальником служби)) та представником виконавця і завіряється гербовою печаткою військової частини (установи, закладу) (п.п.6.16.1., 6.16.2., 6.16.9., 6.16.10. договору №286/2/19/1 від 17.01.2019).
Відповідно до п.6.17.3. договору виявлені порушення умов цього договору фіксуються в: щоденному акті приймання наданих послуг з харчування, зведеному акті приймання наданих послуг із харчування, в графах книги обліку контролю за якістю приготування їжі (форма 53) та акті про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання - у разі надання послуги щодо організації харчування; акті приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами та акті про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання - у разі надання послуги щодо забезпечення харчовими продуктами. При виявлені порушень будь - яких умов договору представником замовника складається акт про порушення договірних зобов`язань за участі представника виконавця, а у разі його відсутності або відмови - членами комісії та засвідчується підписами сторін. У разі відмови представника виконавця підписувати акт, цей факт фіксується підписами членів комісії, після чого акт надсилається замовнику. На підставі акту замовником оформляється претензія та направляється у встановленому порядку виконавцю.
У п.8.2.1. договору №286/2/19/1 від 17.01.2019 визначено, що у разі виявлення порушень договірних зобов`язань, виконавець сплачує замовнику штраф за кожен встановлений та зафіксований випадок у розмірі 20 % від вартості наданої послуги, відповідно до акту приймання наданих послуг з харчування на день виявлення порушення: допущення виконавцем до процесу виробництва та/або обігу харчових продуктів осіб, які мають протипоказання до роботи з харчовими продуктами, у тому числі відсутність особових медичних книжок, несвоєчасне проходження медичного обстеження; недотримання виконавцем санітарних норм, встановлених законодавством про безпечність та якість харчових продуктів на об`єктах, що використовуються для надання послуг з харчування; використання виконавцем під час надання послуги з харчування харчових продуктів, які є небезпечними та з порушенням маркування; відмова від виконання вимоги замовника щодо заміни харчових продуктів, які є небезпечними; недопуск представників замовника для проведення контрольних заходів до об`єктів, що використовуються для надання послуг з харчування. У розмірі 20 % від вартості наданої послуги, відповідно до акту приймання послуг із забезпеченням продуктами харчування: транспортування харчованих продуктів транспортирними засобами з порушенням вимог ст.44 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23.12.1997 №771/97-ВР (зі змінами); постачання виконавцем харчових продуктів з порушенням маркування та харчових продуктів, які є небезпечними. За порушення інших умов цього договору щодо якості надання послуг виконавець сплачує замовнику штраф за кожен встановлений та зафіксований випадок у розмірі 20 % від вартості наданої послуги, відповідно до акту приймання наданих послуг з харчування на день виявлення порушення.
При порушенні умов цього договору щодо строків надання послуг, визначених внутрішнім розпорядком представника замовника та обумовлених специфікою завдань, які він виконує, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 7% вартості послуг за окремими прийомами їжі за кожний встановлений і зафіксований випадок. При відмові від надання послуг виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 7% вартості невиконаної суми зобов`язань. При не доведенні встановлених норм харчування (заміни одних продуктів на інші без письмового дозволу представника замовника), виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 20% вартості наданих послуг за окремими прийомами їжі за кожний встановлений та зафіксований випадок. При порушенні санітарних норм і правил утримання приміщень їдальні, з урахуванням прийому - передачі рухомого та нерухомого майна, технологічного (немеханічного, механічного, теплового), холодильного обладнання та при виявлені факту неякісного миття посуду, виконавець сплачує Замовнику штраф у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожний встановлений та зафіксований випадок. При порушенні вимог законодавства України, вчинених під час надання послуг за цим договором, що призвели до виникнення випадків поодиноких (групових) інфекційних та неінфекційних захворювань, харчових отруєнь, спалахів інфекційних захворювань, пов`язаних із наданням послуг з громадського харчування, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 3500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожний встановлений та зафіксований випадок. При порушенні санітарних норм і правил при здійсненні підвозу харчових продуктів, транспортуванні готових страв, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожний встановлений та зафіксований випадок. При порушенні умов цього договору щодо своєчасного та/або повного освіження харчових продуктів відповідно до заявки представника замовника, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 20% вартості неосвіжених або несвоєчасно освіжених харчових продуктів, а також пеню у розмірі 0,1% вартості неосвіжених або несвоєчасно освіжених харчових продуктів за кожен день прострочення, а в разі їх псування в результаті неосвіження з вини виконавця - зобов`язаний поставити харчові продукти свіжого виробництва на заміну зіпсованих (п.п.8.2.2., 8.2.3. договору №286/2/19/1 від 17.01.2019).
Відповідно до п.11.1. договору №286/2/19/1 від 17.01.2019 він діє до 31.12.2019 включно, а в частині проведення розрахунків до їх повного виконання.
Як вбачається з матеріалів справи, при наданні відповідачем послуг позивачу були виявлені порушення відповідачем умов договору №286/2/19/1 від 17.01.2019, які зафіксовані в актах: №386/0 від 04.02.2019, №540/0 від 22.02.2019, №462/0 від 12.02.2019, №656/0 від 07.03.2019, №789/0 від 30.03.2019, №686/0 від 14.03.2019, №725/0 від 19.03.2019, від 22.04.2019, №1655 від 03.07.2019, №1387 від 03.06.2019, які додатково підтверджуються актами приймання послуг №01/27 за період з 01 лютого по 10 лютого 2019, №03/27 за період з 21 лютого по 28 лютого 2019, №02/27 за період з 11 лютого по 20 лютого 2019, №04/27 за період з 01 березня по 10 березня 2019, №07/27 за період з 01 квітня по 10 квітня 2019, №05/27 за період з 11 березня по 20 березня 2019, №06/27 за період з 21 березня по 31 березня 2019, заявками на освіження продовольства на 1 півріччя 2019, планом освіження запасів продовольства на 2019-2020 ВЧ А2756, актами стану освіження запасів продовольства за лютий, березень, квітень, травень, червень 2019 №№63, 82, 104, 135, 171, а саме порушення: умов щодо несвоєчасного освіження продуктів, відсутність документів, які підтверджують якість та безпечність продуктів харчування, постачання харчових продуктів з порушенням маркування.
Сторонами не заперечується, що в подальшому недоліки були усунуті в повному обсязі вищенаведені порушення, в підтвердження чого подані листи ВЧ НОМЕР_1 .
З матеріалів справи вбачається, що Міністерство оборони України неодноразово (вих. №286/6/1790 від 12.03.2019, №286/6/1791 від 17.03.2019, №286/6/2156 від 25.03.2019, №286/6/2609 від 10.04.2019, №286/6/4665 від 15.07.2019, №286/6/4666 від 15.07.2019) зверталось до ТОВ «Маяк Південь» з претензіями, в яких зазначало про порушення умов укладеного договору, а також просило сплатити штрафні санкції за неналежне виконання умов договору.
Порушення умов укладеного між сторонами договору надання послуг, несплата відповідних штрафних санкцій стали підставою для звернення Міністерства оборони України до Господарського суду Одеської області з відповідними позовними вимогами.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим з наступних підстав.
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Частина 1 ст. 202 Цивільного кодексу України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому за правилами ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Частиною 1 ст. 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.
Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Як вбчається з матеріалів справи, в даному випадку мало місце надання позивачем та прийняття відповідачем послуг за договором №286/2/19/1 від 17.01.2019.
Пунктом 1 ст.901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Положеннями ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
За положеннями ч.1 ст.199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.
У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Як вбачається з матеріалів справи, замовником складено акт про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання №386/0 від 04.02.2019 та акт приймання №01/27 послуг із забезпечення продуктами харчування ВЧ А 2227 за період з 01 лютого по 10 лютого 2019 року (включно), у ВЧ А 2227 мав місце факт порушення відповідачем умов договору №286/2/19/1 від 17.01.2019 щодо своєчасного забезпечення особового складу продуктами харчування, поставки продуктів без відповідних маркування та документів. За вказані порушення позивачем розраховано штраф в розмірі 174151,30 грн., із яких: відповідно до абзацу 2 підпункту 8.2.2. пункту 8.2. договору - 645004,80грн. (вартість наданої послуги із забезпечення продуктами харчування за період з 01.02.2019 по 10.02.2019) х 7% : 100 = 45150,34 грн.; відповідно до абз.9 пп.8.2.1. п.8.2. договору - 645004,80 грн. (вартість наданої послуги із забезпечення продуктами харчування) х 20% : 100 = 129000,96 грн.
Також із акту про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання №540/0 від 22.02.2019, акту приймання №03/27 послуг із забезпечення продуктами харчування в/ч НОМЕР_1 за період з 21 лютого по 28 лютого 2019 рок) (включно) вбачається, що відповідачем допущено порушення договору в частині своєчасного забезпечення продуктами, а також щодо поставки продуктів без відповідних документів, що стало підставою для позивача нарахувати штраф у сумі 183483,85 грн., з яких: відповідно до абз.2 пп.8.2.2. п.8.2. договору - 679569,80 грн., (вартість послуги із забезпечення продуктами харчування за період з 21 лютого по 28 лютого 2019) х 7% : 100 = 47569,89грн.; відповідно до абз.9 пп.8.2.1. п.8.2. договору - 679569,80 грн. (вартість послуги із забезпечення продуктами харчування за період з 21 лютого по 28 лютого 2019) х 20% : 100 = 135913,96 грн.
Наявні в матеріалах справи акт про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання № 462/0 від 12.02.2019, акт приймання №02/27 послуг із забезпечення продуктами харчування в/ч НОМЕР_1 за період з 11 лютого по 20 лютого 2019 року (включно), підтверджують факт порушення постачальником умов договору щодо своєчасного освіження продуктів та постачання продуктів без відповідних документів, з огляду на що позивач нарахував до стягнення з відповідача штраф у сумі 167529,22 грн., а саме: за абз.2 пп.8.2.2. п.8.2. договору - 620478,60 грн. (вартість послуги із забезпечення продуктами харчування за період з 11 лютого по 20 лютого 2019 р.) х 7% : 100 = 43433,50грн.; за абз.9 пп.8.2.1. п.8.2. договору - 620478,60грн. (вартість послуги із забезпечення продуктами харчування за період з 11 лютого по 20 лютого 2019) х 20% : 100 = 124095,72 грн.
Згідно акту про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання №656/0 від 07.03.2019, акту приймання №04/27 послуг із забезпеченім продуктами харчування в/ч НОМЕР_1 за період з 01 березня по 10 лютого 2019 року (включно) відповідач несвоєчасно поставив до ВЧ НОМЕР_1 продукти харчування, поставив продукти без відповідних документів. За розрахунком позивача штраф по акту №656/0 від 07.03.2019р. складає 177829,06грн., з яких: згідно абз.2 пп.8.2.2. п.8.2. договору - 658626,60грн. (вартість послуги із забезпечення продуктами харчування за період з 01 березня по 10 березня 2019) х 7% : 100 = 46103,86грн.; абз.9 пп.8.2.1. п.8.2. договору - 658626,60грн. (вартість послуги із забезпечення продуктами харчування за період з 01.03.2019 по 10.03.2019) х 20% : 100 = 131725,20грн.
Відповідно до акту про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання №789/0 від 30.03.2019, акту приймання №07/27 послуг із забезпечення продуктами харчування ВЧ НОМЕР_1 за період з 01 квітня по 10 квітня 2019 року (включно) відповідачем також порушено умови договору №286/2/19/1 від 17.01.2019р. в частині своєчасного забезпечення ВЧ продуктами та поставки продуктів без відповідних документів, що стало підставою для позивача нарахувати до стягнення з відповідача штраф в сумі 207042,48 грн., із яких: згідно абз.2 пп.8.2.2. п.8.2. договору - 766824 грн. (вартість послуги із забезпечення продуктами харчування за період з 01.04.2019 по 10.04.2019) х 7% : 100 = 53677,68 грн.; згідно абз.9 пп.8.2.1. п.8.2. договору - 766824грн. (вартість послуги із забезпечення продуктами харчування за період з 01.04.2019 по 10.04.2019) х 20% : 100 = 153364,80 грн.
Як свідчать наявні у справі акт про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання № 686/0 від 14.03.2019, акт приймання №05/27 послуг із забезпечення продуктами харчування ВЧ НОМЕР_1 за період з 11 березня по 20 березня 2019 року (включно), відповідачем порушено умови договору щодо своєчасності надання послуг із забезпечення харчовими продуктами, поставки продуктів без документів, у зв`язку з чим позивачем нараховано до стягнення з відповідача штраф у сумі 164096,28 грн., де: згідно абз.2 пп.8.2.2. п.8.2. договору - 607764 грн. (вартість послуги із забезпечення продуктами харчування за період з 11.03.2019 по 20.03.2019) х 7% : 100 = 42543,48грн.; згідно абз.9 пп.8.2.1. п.8.2. договору 607764 грн. (вартість послуги із забезпечення продуктами харчування за період з 11.03.2019р. по 20.03.2019) х 20% : 100 = 121552,80 грн.
Також із акту про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання №725/0 від 19.03.2019, акту приймання №06/27 послуг із забезпечення продуктами харчування ВЧ НОМЕР_1 за період з 21 березня по 31 березня 2019 року (включно) вбачається, що на ім`я відповідача 16.03.2019 надано заявки на забезпечення продуктами харчування особового складу в/ч А 2227, №695/0 від 16.03.2019, №696/0 від 16.03.2019, №697/0 від 16.03.2019 №698/0 від 16.03.2019, №699/0 від 16.03.2019 із датою доставки - 19.03.2019, однак, у вказану дату відповідач продукти не поставив, у зв`язку з чим позивач згідно абз.2 пп.8.2.2. п.8.2. договору нарахував штраф у сумі 48270,60 грн. = (689 580,00 грн, (вартість послуги із забезпечення продуктами харчування за період з 21.03.2019р. по 31.03.2019) х 7% : 100).
Також при надання послуг з харчування ВЧ НОМЕР_2 , станом на 19.04.2019 не здійснено освіження запасів: консерви м`ясні в кількості 3161,50 кг, на суму - 129 621,50 грн., про що складено акт про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання від 22.04.2019 №350/174/308/529/пс, актом №73 від 19.04.2019 стану освіження запасів продовольства за березень місяць 2019 року у в/ч А 2183 відповідно до заявки на освіження продовольства ВЧ А 2183 на перше півріччя 2019 року, з огляду на що позивач на підставі пп.8.2.3. п.8.2. договору - 30720,24 грн. (129 621,50 грн, (вартість консерви м`ясної) х 20% : 100 = 25 924,30 грн.) + (129 621,50 грн. (вартість консерви м`ясної) х 0.1% : 100 х 31 днів - 4795,94 грн.).
Також при наданні послуг з харчування у військовій частині НОМЕР_3 , станом на червень 2019 року не здійснено відповідно до заявки №279 від 01.02.2019 освіження запасів: консерви м`ясні в кількості 4112,325 кг, на суму - 246 739,50грн.; консерви м`ясні в кількості 3562,125 кг, на суму - 213727,50грн.; консерви м`ясні в кількості 11626,65 кг, на суму - 686669,95 грн., про що складено акт про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання від 03.07.2019р. №1655, від 03.06.2019р. №1387. Актом № 171 стану освіження запасів продовольства за червень місяць 2019 року у в/ч А 2756 зафіксовано факт неосвіження вищезазначених продуктів. З огляду на викладене, позивач відповідно до пп.8.2.3. п.8.2. договору нарахував до стягнення з відповідача штраф у загальній сумі - 380 964,92 грн. Розрахунок позивача наступний: за неосвіження консерви м`ясної у кількості 4112,325кг: 246739,50грн. (вартість консерви м`ясної) х 20% : 100 = 49347,90 грн.; 246739,50 грн. (вартість консерви м`ясної) х 0,1% : 100 х 91 днів 22 453,29 грн.; за неосвіження консерви м`ясної у кількості 3562.125кг: 213727,50 грн. (вартість консерви м`ясної) х 20% : 100 = 42745,50 грн.; 213727,50 грн. (вартість консерви м`ясної) х 0,1% : 100 х 122 дні = 26074,75 грн.; за неосвіження консерви м`ясної у кількості 11626,65 кг: 686 669,95грн. (вартість консерви м`ясної) х 20% : 100 = 137 333,99 грн., 686669,95 (вартість консерви м`ясної) х 0.1% : 100 х 150 днів - 103000,49грн.
Загалом сума штрафу складає 1534087,95 грн. Судова колегія, перевіривши розрахунок позивача, погоджується з висновком місцевого господарського суду в цій частині.
Судовою колегією не приймаються до уваги доводи апелянта в частині того, що перевірка стану продукції та приймання продукції проводилось за відсутності його представника, оскільки акти приймання послуг №01/27-07/27 містять зазначення про те, що продукти недопоставлені, до них не має супровідних документів, а також містять підпис директора ТОВ «Маяк-Південь» та печатку товариства. Також суд апеляційної інстанції звертає увагу, що акти про порушення договірних зобов`язань складені у відповідності до умов договору №286/2/19/1 від 17.01.2019, через відмову відповідача від їх підпису, комісійно у складі трьох осіб замовника. Таким чином, факт недопоставки та поставки у некомплектованому (без документів) вигляді зафіксований сторонами у актах приймання послуг, а акти про порушення їх дублюють та складені як наслідок.
Крім того, судова колегія звертає увагу, що ТОВ «Маяк-Південь» в подальшому були усунуті в повному обсязі вищенаведені порушення, що спростовує твердження відповідача стосовно недоведення позивачем факту наявності вищеозначених порушень, та вказує на факт їх визнання з боку відповідача.
Судовою колегією розглянуто та відхилено доводи апелянта щодо того, що п.8.2. договору суперечить ст. 231 Господарського кодексу України, оскільки Законом чітко встановлено розмір штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання умов договору, з огляду на наступне.
Так, згідно з ч.ч.1, 2 ст.231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.
Отже, абз.1 ч.2 ст.231 Господарського кодексу України передбачає, що встановлені у ньому розміри санкцій підлягають безумовному застосуванню, якщо інше не передбачено, зокрема, договором. Також згідно ч.1 ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Сторонами до справи не подано доказів визнання п.8.2. договору №286/2/19/1 від 17.01.2019 недійсним в судовому порядку, у зв`язку з чим у спірних правовідносинах є правомірним застосування п.8.2. вказаного договору.
За таких обставин, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що Виконавцем за договором ТОВ «Маяк Південь» неналежним чином виконувались умови укладеного між сторонами договору, у зв`язку з чим Міністерство оборони України обґрунтовано звернулось до суду з відповідними вимогами.
Згідно ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до п. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Пунктами 1, 2 ст.86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем не надано, а матеріали справи не містять будь-яких належних чи допустимих доказів, які б спростовували вірні висновки суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.
У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.
В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.
Судова колегія зазначає, що місцевим господарським судом у ході розгляду справи було досліджено усі обставини справи, перевірено їх наявними у ній доказами, та надано їм відповідну правову оцінку, а доводи апелянта не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк Південь" на рішення Господарського суду Одеської області від 09.09.2020 по справі №916/776/20 задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Одеської області від 09.09.2020 по справі №916/776/20 залишається без змін.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк Південь" на рішення Господарського суду Одеської області від 09.09.2020 по справі №916/776/20 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Одеської області від 09.09.2020 по справі №916/776/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбаченими ст.ст. 288, 289 ГПК України.
Повний текст постанови складено та підписано 22.12.2020 року.

Головуючий суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

А.І. Ярош