номер провадження справи 12/135/20-26/33/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2020 Справа № 908/2694/20 (908/1809/20)

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Юлдашев Олексій Олексійович, розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.129А)

до відповідача: Спеціалізованого комунального підприємства "Конка" Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70452, Запорізька область, Запорізький район, с. Григорівка, вул. Радісна, буд.44)

про стягнення 3 037 608,45 грн

в межах справи № 908/2694/20

про банкрутство - Спеціалізованого комунального підприємства Конка Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70452, Запорізька область, Запорізький район, с. Григорівка, вул. Радісна, 44, )

Кредитор - Комунальне підприємство Облводоканал Запорізької обласної ради (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 129-А, )

Розпорядник майна Забродін О.М.

Представники сторін:

Від позивача Скворцова О.О., довір.№03 від 02.01.20.

Від відповідача не з`явився

УСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Облводоканал" Запорізької обласної ради звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 16.07.2020 до Спеціалізованого комунального підприємства "Конка" Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про стягнення 3 037 608,45 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2020 позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 20.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 12/135/20, визначено здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 17.08.2020 о 14:15.

17.08.2020 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог. Позивач просить стягнути з відповідача 3 638 285,29 грн.

Ухвалою суду від 17.08.2020 продовжено строк підготовчого засідання та відкладено підготовче засідання на 07.10.2020 о 14:45.

29.09.2020 до суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог. Позивач просить сягнути з відповідача 4 247 931,84 грн.

Отже, з урахування заяв про збільшення позовних вимог, судом розглядається сума у розмірі 4 247 931,84 грн, з яких: 4 192 805, 97 грн за послуги водопостачання, 3 143, 04 грн пені, 39 311, 82 грн 3% річних, 12 671, 01 грн інфляційних втрат.

У судовому засіданні, відкритому 07.10.2020 оголошено перерву до 20.10.2020 о 12:00 год.

Ухвалою суду від 20.10.2020 закрито підготовче провадження у справі № 908/1809/20 та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.10.2020.

Ухвалою суду від 28.10.2020 відкладено розгляд справи на 04.11.2020 о 16:00.

Ухвалою від 04.11.2020 матеріали справи № 908/1809/20 передано на розгляд Господарського суду Запорізької області в межах справи про банкрутство Спеціалізованого комунального підприємства "Конка" Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області №908/2694/20 відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи раніше визначеному складу суду від 11.11.2020 справу № 908/1809/20 передано на розгляд судді Юлдашеву О.О.

Ухвалою суду від 12.11.2020 позовну заяву Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради прийнято до розгляду в межах справи № 908/2694/20 про банкрутство відповідача, присвоєно справі номер провадження 12/135/20-26/33/20. Розгляд справи здійснювався за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 24.11.2020 об 11 год 15 хв.

У підготовчому засіданні 24.11.2020. судом були вчинені дії, передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 24.11.2020 закрито підготовче провадження у справі № 908/2694/20 (908/1809/20) та справу призначено до розгляду по суті на 08.12.2020. о 12-00 год.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося повне фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу «Акорд».

В судовому засіданні 08.12.2020 судом, в порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 10 днів.

Відповідачем не надано суду відзив на позовну заяву. Представник відповідача у попередніх судових засіданнях не заперечував проти задоволення позову, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог.

Заслухавши доводи представників сторін, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд установив наступне.

За приписами ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Між Комунальним підприємством "Облводоканал" Запорізької обласної ради (далі - Позивач) та Комунальним підприємством «Конка» Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (далі - Відповідач) укладено договір про надання послуг з водопостачання № 71/8 від 02.05.2019 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. позивач надає відповідачу (споживачу) послуги з водопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами.

За приписами п.5.3. договору основним документом на оплату є акт- рахунок, який виписується позивачем споживачу відповідно до показань приладів обліку в останній день коленого місяця, споживач зобов`язаний перерахувати на рахунок позивача суму, вказану в акті-рахунку до 12 числа наступного за звітним місяця.

Пункт 2.4. договору визначає, що договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії про його припинення не було письмово заявлено однією із сторін.

У зв`язку із зміною назви відповідача на Спеціалізоване комунальне підприємство «Конка» Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області сторони уклали додаткову угоду № 2 від 03.02.2020р. до діючого договору (копія угоди в матеріалах справи).

Позивач свої обов`язки за договором виконав повністю та надав послуги з водопостачання за період: з грудня 2019 по серпень 2020, що підтверджується 2-х сторонніми актами-рахунками, підписаними представником споживача (копії актів- рахунків в матеріалах справи).

Відповідач зобов`язання по оплаті отриманих послуг не виконав, заборгованість станом на даний час становить 4 247 931,84 грн, що підтверджується актом розрахунку заборгованості за період з 01.12.2019 по 31.08.2020.

Абонент-відповідач за спожиті послуги оплату в повному обсязі не здійснив.

Таким чином заборгованість відповідача за надані послуги з водопостачання за період з грудня 2019 по серпень 2020 складає 4 192 805,97 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 13, ч., ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до ст. ст. 11, 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку), зокрема, є договори та інші правочини.

Укладений між сторонами договір про надання послуг з питного водопостачання за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Договором передбачено щомісячну сплату наданих послуг, тому до спірних правовідносин застосовуються також приписи статті 903 ЦК України, яка передбачає оплату наданих послуг, в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Сторони досягли всіх суттєвих умов договору, встановили його предмет, ціну, строк дії, а тому в розумінні вимог ст. ст. 638, 639 ЦК України договір вважається укладеним. Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі статтями 173, 174, 175 ГК України (статтями 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач довів суду факт невиконання в повному обсязі з боку відповідача своїх зобов`язань за договором, а саме не здійснення останнім оплати за надані в період з грудня 2019 по серпень 2020 послуги з водопостачання, а наявність заборгованості в сумі 4 192 805,97 грн підтверджується підписаними між сторонами актами-рахунками.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги в частині стягнення заборгованості в розмірі 4 192 805,97 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 3 143,04 грн, яка нарахована за загальний період з 13.01.2020 по 17.03.2020, 3% річних від прострочення зобов`язання в розмірі 39 311,82 грн, які нараховані за загальний період з 13.01.2020 по 31.08.2020 та інфляційні нарахування за період прострочення в сумі 12 671,01 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п. 6.2. Договору, у випадку прострочення сплати наданих Облводоканалом послуг Споживач зобов`язаний сплатити Облводоканалу пеню в розмірі 0,01% від суми боргу за кожен день прострочення оплати.

Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги.

Суд перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені за період з 13.01.2020 по 17.03.2020, вважає його вірним та таким, що підлягає задоволенню в заявленій сумі 3 143,04 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, вимоги про стягнення з нього 3% річних та інфляційних втрат заявлені позивачем обґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні витрати пов`язані з інфляційними процесами в державі та за своєю природою є компенсацією за понесені збитки, завдані знеціненням грошових коштів, а три відсотки річних - є платою за користування коштами, які не були своєчасно сплачені боржником.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку про задоволення в розмірі 39 311,82 грн.

Наданий позивачем розрахунок втрат від інфляції, суд визнав виконаним вірно, а вимогу заборгованості з урахуванням індексу інфляції в сумі 12 671,01 грн такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

За змістом статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Крім того, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

На думку суду, визнання спірного договору недійсним є належним та ефективним способом захисту прав позивача, порушених внаслідок укладення спірного правочину, що в свою чергу повністю відповідає завданням господарського судочинства та міжнародно-правовим зобов`язанням держави Україна щодо охорони права власності приватних суб`єктів, що перебувають під її юрисдикцією.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 7, 9 Кодексу України з процедур банкрутств, ст. ст. 46, 74, 80, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із Спеціалізованого комунального підприємства "Конка" Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70452, Запорізька область, Запорізький район, с. Григорівка, вул. Радісна, буд.44, ) на користь Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.129А, ) заборгованість у розмірі 4 247 931 (чотири мільйони двісті сорок сім тисяч дев`ятсот тридцять одна) грн. 84 коп., з яких: 4 192 805 (чотири мільйони сто дев`яності дві тисячі вісімсот п`ять) грн 97 коп. за послуги водопостачання, 3 143 (три тисячі сто сорок три) грн 04 коп. пені, 39 311 (тридцять дев`ять тисяч триста одинадцять) грн 82 коп. 3% річних, 12 671 (дванадцять тисяч шістсот сімдесят одна) грн. 01 коп. інфляційних втрат, судовий збір у розмірі 63 718 (шістдесят три тисячі сімсот вісімнадцять) грн 98 коп.

Повний текст судового рішення складено 16 грудня 2020р.

Суддя О.О. Юлдашев

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.