СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"21" грудня 2020 р. Справа № 922/2151/20

Суддя-доповідач Фоміна В.О., розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ІНВЕСТ КАПІТАЛ" (вх. № 3438 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 21.09.2020 у справі № 922/2151/20, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Бринцевим О.В., повний текст складено 21.09.2020,

за позовом Харківської міської ради, м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ІНВЕСТ КАПІТАЛ", м. Харків,

про стягнення 134296,32 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.09.2020 у справі № 922/2151/20 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ІНВЕСТ КАПІТАЛ" на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати в сумі 134296,32 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00грн.

Не погодившись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 21.09.2020 у справі № 922/2151/20 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Харківської міської ради про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 134296,32 грн. Також, відповідач просить відшкодувати витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги за рахунок позивача.

Водночас, заявник апеляційної скарги просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду на підставі статті 256 Господарського процесуального кодексу України, посилаючись на те, що повний текст рішення суду отримано лише 24.11.2020.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу на предмет дотримання заявником процесуальних норм, суддя-доповідач дійшла висновку про залишення її без руху, враховуючи таке.

Відповідно до вимог частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення ухвалено місцевим господарським судом 21.09.2020, повний текст якого складений 21.09.2020, а отже, строк подання апеляційної скарги сплив 12.10.2020.

Проте, скаржник звернувся з апеляційною скаргою 08.12.2020 (згідно інформації АТ "Укрпошта" на поштовому конверті).

Отже, апеляційна скарга подана з пропуском встановленого статтею 256 Господарського процесуального кодексу України строку на оскарження рішення місцевого господарського суду.

Суддя-доповідач зазначає, що частиною 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення отримав 24.11.2020.

При цьому, заявником в порушення вимог пункту 4 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, яким передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності, не надано будь-якого доказу на підтвердження вказаних обставин.

Наведене підтверджується актом Господарського суду Харківської області від 09.12.2020, в якому працівниками Господарського суду Харківської області встановлено, що під час перевірки документів (апеляційної скарги по справі № 922/2151/20) при відкритті поштового відправлення, що надійшло від Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ІНВЕСТ КАПІТАЛ" вх. № 1599, не виявилось вказаних у додатках документів, а саме: доказів отримання повного тексту рішення Господарського суду Харківської області від 21.09.2020 у справі № 922/2151/20.

Тобто, апелянтом не обґрунтовано та не надано доказів щодо дати вручення йому повного рішення суду, від якої слід обраховувати 20-денний строк для застосування положень частини 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Натомість, матеріалами справи підтверджується, що оскаржуване рішення Господарського суду Харківської області отримано представником ТОВ "ГЛОБАЛ ІНВЕСТ КАПІТАЛ" 24.09.2020, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 71).

Отже, відповідно до положень частини 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апелянт має право на поновлення строку, якщо б апеляційна скарга була подана протягом 20 днів, тобто у строк до 14.10.2020.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Також, частиною 3 статті 256 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

З правового контексту наведених норм вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню.

ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити, чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з урахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи з поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

В апеляційній скарзі представник відповідача вказує про те, що у зв`язку з віднесенням міста Харкова до «червоного» рівня епідемічної небезпеки та виявленням захворювання на хворобу викликану COVID-19 у працівників суду з 26.10.2020 на підставі розпорядження в.о. голови суду від 22.10.2020 №04 введено новий порядок пропуску відвідувачів до приміщення суду, зокрема, учасників справи для ознайомлення з матеріалами справи. Крім того, представник ТОВ "ГЛОБАЛ ІНВЕСТ КАПІТАЛ" адвокат Олесів Н.Я. зазначає про те, що єдиний спеціаліст в галузі права не знав про наявність судового процесу та у період з 03.10.2020 по 24.11.2020 перебував на лікарняному, на підтвердження чого додано до матеріалів апеляційної скарги відповідні докази.

Посилаючись на вказані обставини, заявник зазначив про можливість ознайомитись з матеріалами даної справи лише 24.11.2020.

Проте, матеріалами справи спростовуються твердження заявника про необізнаність щодо судової справи №922/2151/20, а саме: копія ухвали Господарського суду Харківської області від 21.07.2020 про відкриття спрощеного позовного провадження вручена представнику відповідача 27.07.2020, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.62).

Отже, звертаючись з апеляційною скаргою лише 08.12.2020, апелянтом не наведено обставин та не надано доказів в обґрунтування доводів неможливості ознайомитись з матеріалами справи впродовж розгляду справи судом першої інстанції, а також у період з 24.09.2020 (дата отримання копії оскаржуваного рішення суду) по 03.10.2020 (дата, з якої представник відповідача перебував на лікарняному) для того, щоб сформувати позицію стосовно оскаржуваного рішення та у найкоротші строки звернутись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вказане судове рішення.

За таких обставин, суддя-доповідач визнає наведені апелянтом доводи в обґрунтування поданого клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.02.2019 як неповажні, оскільки зазначені скаржником обставини не є об`єктивно непереборними, такими, що не залежали від волевиявлення апелянта або пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій, та розцінюються судом як такі, що пов`язані виключно із невчиненням апелянтом певних суб`єктивних дій щодо своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою.

Відповідно до частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що наведені апелянтом доводи в обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на рішення суду визнані судом неповажними, суддя-доповідач дійшла висновку, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України зазначене є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків, а саме, апелянт має надати суду обґрунтоване клопотання з викладеними обставинами, підтвердженими належними та допустимими доказами щодо пропуску строку подання апеляційної скарги на рішення суду.

Також, статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 4 цього Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору складав 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено, що у 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу: з 1 січня 2020 року - 2102,00 грн.

Відповідно до п.п. 4 ч. 2 ст. 4 Законом України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами судовий збір справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи характер позовних вимог, а також приписи чинного законодавства щодо порядку сплати судового збору у відповідних категоріях справ, слід відзначити, що судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі становить 3153,00 грн (2102,00 * 150%).

Втім, при поданні апеляційної скарги скаржником в порушення пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Також, відповідно до пункту 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно зі статтею 259 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Отже, у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України обов`язок надсилання копій іншим учасникам справи покладається на апелянта.

Комплексний аналіз зазначених норм свідчить, що положення вказаної статті 259 ГПК по суті конкретизують та деталізують вимоги наведеного пунктом 3 частини 3 статті 258 ГПК в частині, кому, які документи і яким саме чином має надіслати особа, яка подає апеляційну скаргу, зокрема і обов`язок цієї особи надіслати копію апеляційної скарги і доданих до неї документів саме листом з описом вкладення.

Отже вищевказаними процесуальними нормами імперативно та без зазначення жодних винятків встановлений обов`язок особи, яка подає апеляційну скаргу, надіслати іншим учасникам справи, у тому числі іншим сторонам у справі, копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення, оскільки пункт 3 частини 3 статті 258 ГПК України встановлює вимоги до апеляційної скарги, а стаття 259 ГПК України визначає спосіб виконання такої вимоги.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 18.04.2019 у справі №914/1955/17, від 17.10.2019 у справі № 910/4557/18, в ухвалі від 09.08.2019 у справі №Б-7/224-13/287 тощо.

Таким чином, в розумінні пункту 3 частини 3 статті 258, статті 259 ГПК України, належним доказом, що підтверджує направлення апелянтом іншій стороні у справі копії апеляційної скарги та документів, які додаються скаржником до апеляційної скарги та які відсутні у іншій сторони, є оригінал або належним чином засвідчена копія опису вкладення до цінного або рекомендованого листа, що надається до суду разом із апеляційною скаргою.

Опис вкладення повинен відповідати пункту 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, відповідно до якого працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

За змістом зазначеного пункту Правил для здійснення перевірки працівниками поштового відділення відповідності вкладення опису, останній має містити перелік документів, які додаються до апеляційної скарги.

Таким чином, опис вкладення є офіційним підтвердженням наявності у відправленні того пакету документів, який був надісланий відправником.

Відповідно до приписів статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

До матеріалів апеляційної скарги скаржником надані фіскальний чек та накладна АТ "Укрпошти", які не є належними та допустимими доказами направлення копії апеляційної скарги разом з доданими документами позивачу.

Отже, до апеляційної скарги не додано доказів направлення учасникам справи копії апеляційної скарги і доданих до неї документів листом з описом вкладення, що не узгоджується з положеннями пункту 3 частини 3 статті 258, статті 259 ГПК України.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Відповідно, апеляційну скаргу слід залишити без руху.

З урахуванням викладеного, суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням вимог частини 1 статті 256 ГПК України та пунктів 2, 3 частини 3 статті 258 ГПК України, а саме: з пропуском строку на апеляційне оскарження та без належного обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження, а також без надання доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги та за відсутності належних доказів направлення копії апеляційної стороні у справі листом з описом вкладення.

Вказані обставини унеможливлюють відкриття апеляційного провадження у справі та є підставою для залишення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ІНВЕСТ КАПІТАЛ" (вх. № 3438 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 21.09.2020 у справі № 922/2151/20 без руху на підставі частин 2, 3 статті 260 ГПК України з наданням 10-денного строку з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ІНВЕСТ КАПІТАЛ" (вх. № 3438 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 21.09.2020 у справі № 922/2151/20 залишити без руху.

2. Встановити заявнику апеляційної скарги 10-денний строк, з дня вручення цієї ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги.

3. Роз`яснити апелянту, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач В.О. Фоміна