ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
07.12.2020 Справа №914/2096/20
За заявою:Фізичної особи-підприємця Смокоровського Юрія Михайловича, м. Львів
про:стягнення витрат на професійну правничу допомогу
у справі:№914/2096/20
за позовом:Фізичної особи-підприємця Смокоровського Юрія Михайловича, м. Львів
до відповідача:Фізичної особи-підприємця Поліщук Надії Миколаївни, м. Львів
Суддя Крупник Р.В. Секретар Пришляк Ю.-М.В.
Представники сторін:
від позивача:Музика М.П. представник
від відповідача:Поліщук Н.М.
ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 09.11.2020р. у справі №914/2096/20 позов задоволено частково, стягнуто з ФОП Поліщук Надії Миколаївни на користь ФОП Смокоровського Юрія Михайловича 66800,00 грн. боргу, 4231,57 грн. пені, 1008,82 грн. інфляційних втрат, 797,87 грн. 3% річних та 2101,79 грн. судового збору, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено, призначено засідання щодо розгляду заяви про стягнення витрат на правову допомогу на 30.11.2020р.

У судовому засіданні 30.11.2020р. була оголошена перерва до 07.12.2020р.

Представник позивача в судове засідання 07.12.2020р. з`явився, просив заяву задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 8000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач в судове засідання 07.12.2020р. з`явилася, подала заперечення на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх. №34945/20 від 07.12.2020р.).

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Подану заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивач обгрунтовує тим, що у зв`язку з прийняттям 09.11.2020р. Господарським судом Львівської області рішення у справі №914/2096/20 про часткове задоволення позову, до стягнення з відповідача підлягають понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу, яка надавалася адвокатом Музикою М.П. Як зазначає позивач, надана правова допомога включає: усне та письмове консультування з питань стягнення заборгованості з ФОП Поліщук Н.М.; аналіз судової практики та вибір стратегії захисту інтересів клієнта; збір та систематизація доказової бази у справі за позовом клієнта до ФОП Поліщук Н.М.; підготовка, написання та подання позовної заяви клієнта до ФОП Поліщук Н.М.; участь у трьох судових засіданнях під час розгляду Господарського суду Львівської області справи №914/2096/20. Відтак позивач просить стягнути з відповідача на його користь 8000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Аргументи (заперечення) відповідача.

Відповідач заперечує щодо заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу. Заперечуючи проти розміру судових витрат, відповідач зазначає, що відповідно до п.4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У акті виконаних робіт на підтвердження обсягу робіт, виконаних у справі №914/2096/20 на підставі договору про надання правової допомоги №2/07Ю від 06.07.2020 року, зазначено, що адвокатом Музикою М.П. були виконані наступні послуги:

- «усне та письмове консультування з питань стягнення заборгованості з ФОП Поліщук Н.М.». В той же час, в порушення пп.2 п. 2 ст. 126 ГПК України не подано доказів, що така послуга була реально надана, зокрема, не зазначено, які саме усні консультації було надано та не долучено копію письмової консультації;

- «аналіз судової практики та вибір стратегії захисту інтересів клієнта». З аналізу змісту позовної заяви про стягнення боргу, що була подана адвокатом Музикою М.П. в інтересах ФОП Смокоровського Ю.М. до ФОП Поліщук Н.М., вбачається що при формуванні позовних вимог позивач посилався на норми ГК України, ГПК України, ЦК України та пункти договору суборенди, укладеного між сторонами спору. При цьому у позові відсутні будь-які посилання на судову практику. Отже відсутні докази того, що адвокатом була надана така послуга як - «аналіз судової практики та вибір стратегії захисту інтересів клієнта»;

- «збір та систематизація доказової бази» у справі за позовом клієнта до ФОП Поліщук Н.М.». Надання цього виду робіт спростовується тим, що згідно п. 3.1. (абз. 10) договору про надання правової допомоги №2/07Ю від 06.07.2020, саме клієнт (тобто Смокоровський Ю.М.) зобов`язувався вчасно забезпечувати адвоката « в т.ч. документами в необхідній кількості екземплярів», а враховуючи, що всі письмові докази, копії яких були долучені до позовної заяви (договір суборенди акти здачі-приймання робіт, акту звірки, виписки по рахунку ФОП Смокоровського Ю.М. тощо) знаходились у позивача, можна стверджувати, що адвокатом не було вжито жодних дій щодо збору та систематизації доказової бази;

- «підготовка, написання та подання позовної заяви Клієнта до ФОП Поліщук Н.М.» та «участь у трьох судових засіданнях під час розгляду Господарським судом Львівської області справи №914/206/20». Щодо виконання згаданих робіт, відповідач зазначає, що справа розглядалась у спрощеному порядку, як справа малозначима, сама позовна заява не містить ґрунтовного аналізу норм матеріального та процесуального права, значною мірою (текстуально й по суті) відтворює норми вищезгаданих кодексів та положення договору, а її виготовлення не вимагало значного обсягу технічних робіт. Щодо участі у судових засідання, то їх тривалість була короткою та не пов`язаною з необхідністю додатково обгрунтовувати доводи, викладені у позовній заяві або ж спростовувати заперечення відповідача.

Беручи до уваги те, що відсутні докази надання більшої частини послуг заявлених до відшкодування, обсяг робіт на написання позовної заяви та участь у судових засіданнях не відповідають принципу співмірності відносно затраченого часу (незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки позовної заяви та незначна тривалість судових засідань), відповідач вважає, що обсяг наданих послуг адвокатом в Господарському суді Львівської області по справі №914/2096/20 не відповідає критерію реальності таких витрат, а тому, керуючись п. 5 ст. 126 ГПК України, просить суд зменшити розмір таких витрат до 1500,00 грн.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

У серпні 2020р. ФОП Смокоровський Ю.М. звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до ФОП Поліщук Надії Миколаївни 66800,00 грн. боргу, 4231,57 грн. пені, 1011,08 грн. інфляційних втрат, 797,87 грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 09.11.2020р. у справі №914/2096/20, зокрема, позов задоволено частково, стягнуто з ФОП Поліщук Надії Миколаївни на користь ФОП Смокоровського Юрія Михайловича 66800,00 грн. боргу, 4231,57 грн. пені, 1008,82 грн. інфляційних втрат, 797,87 грн. 3% річних та 2101,79 грн. судового збору, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ОЦІНКА СУДУ.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Пункт 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України одним з основних засад (принципів) господарського судочинства визначає відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Суд зазначає, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Так, ч. 1 ст. 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У позовній заяві позивачем було викладено попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу на суму 8000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В подальшому, позивачем подано клопотання про долучення доказів, які підтверджують витрати на професійну правничу допомогу (вх. №32738/20 від 13.11.2020р.). До вказаного клопотання позивачем долучено, наступні докази факту надання професійної правничої допомоги: акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 12.11.2020р., квитанцію до прибуткового касового ордера №2/07-200 від 12.11.2020р. на суму 8000,00 грн., договір про надання правової (професійної правничої) допомоги №2/07-Ю, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1033218 від 06.08.2020р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №001326 від 11.01.2019р.

Згідно ч. 2 ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Також, положеннями ч. 3 ст. 126 ГПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, надана правова допомога у справі №914/2096/20 адвокатом Музикою М.П. включає:

- усне та письмове консультування з питань стягнення заборгованості з ФОП Поліщук Н.М.;

- аналіз судової практики та вибір стратегії захисту інтересів клієнта;

- збір та систематизація доказової бази у справі за позовом клієнта до ФОП Поліщук Н.М.;

- підготовка, написання та подання позовної заяви клієнта до ФОП Поліщук Н.М.;

- участь у 3 (трьох) судових засіданнях під час розгляду Господарського суду Львівської області справи №914/2096/20.

Приписами ч. 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, ч. 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 5-6 ст. 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вказав Верховний Суд у постанові від 18.06.2019р. у справі №910/3929/18, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

У постанові від 21.07.2020р. у справі №915/1654/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вказав, що враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009, справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження надання професійної правничої допомоги та понесення відповідних витрат позивачем надано: договір про надання правової (професійної правничої) допомоги №2/07-Ю, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1033218 від 06.08.2020р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №001326 від 11.01.2019р., акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 12.11.2020р., квитанцію до прибуткового касового ордера №2/07-200 від 12.11.2020р. на суму 8000,00 грн.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2020р. у справі №379/1418/18 зазначив наступне:

«Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

З огляду на викладене, беручи до уваги подані позивачем документи на підтвердження факту надання професійної правничої допомоги адвокатом та понесення у зв`язку з цим відповідних витрат, у господарського суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат позивачеві.

Разом з тим, суд, враховуючи незначну складність справи, часткове задоволення позовних вимог, клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, виходячи з критерію розумності та співмірності розміру витрат, дійшов висновку про часткове задоволення заяви ФОП Смокоровського Ю.М. та стягнення з ФОП Поліщук Н.М. 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 2, 12-13, 16, 42, 123-124, 126, 129, 222, 232-233, 236-238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву ФОП Смокоровського Юрія Михайловича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №914/2096/20 задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Поліщук Надії Миколаївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Смокоровського Юрія Михайловича ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. У стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

4. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

5. Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 14.12.2020р.

Суддя Р.В. Крупник