РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.12.2020Справа № 910/15269/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Велфінвест»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейшн»

про стягнення 31500 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Відповідача на користь Позивача боргу та санкцій за договором поставки №558 від 18.08.2020, разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань з поставки товару Позивачу.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання Позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання Відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення Відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження Відповідача, яку вказану у позові та зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Вказана ухвала надсилалися рекомендованими листами.

Із залучених до матеріалів справи листів, у яких Відповідачу направлялася копія ухвали, убачається, що дані листи було суду повернуто поштою у зв`язку з тим, що працівникам пошти не вдалося вручити листи Відповідачу.

Інших адрес Відповідач суду не повідомляв та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань інші адреси відсутні, тому суд позбавлений можливості направити ухвалу на інші адреси, на які раніше не направляв.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листів з ухвалою суду Відповідачем та повернення їх до суду є наслідками діяння (бездіяльності) самого Відповідача щодо їх належного отримання, тобто, його власною волею, оскільки відомості, зокрема, про адресу місцезнаходження у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань подає сам Відповідач.

Відтак, Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а Відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність.

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

18.08.2020 між Відповідачем (Постачальник) та Позивачем (Покупець) було укладено договір поставки № 558 (далі - Договір) та додаток № 1 до Договору (Специфікація №1), відповідно до яких Постачальник зобов`язувався на умовах даного договору поставити пересувну гідравлічну рампу «Кайрус» (12 метрів, навант 6 тон. повний комплект) у кількості 1 шт. (далі - Товар) вартістю 31000 грн. без ПДВ та надати послуги з вантажних перевезень м. Харків вартістю 4000 грн. без ПДВ, а всього на загальну суму 42000 грн. (разом з ПДВ), а Покупець прийняти та оплатити товар на умовах, визначених цим договором, згідно рахунку-фактури (пункт 1.1 Договору, Специфікація № 1).

Пунктом 4.1 Договору передбачені наступні умови оплати: 50% від загальної вартості Товару, протягом трьох банківських днів з дати підписання Специфікації до Договору; решту 50% від загальної вартості Товару, протягом трьох банківських днів з дати отримання товару на складі покупця.

На підставі вказаного Договору та на виконання його умов Позивач 18.08.2020 здійснив передплату за Товар у сумі 21000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 365 від 18.08.2020.

Вказані обставини підтверджуються залученими до матеріалів справи копіями Договору та додатку № 1 до нього (Специфікація № 1), копією зазначеного вище платіжного доручення.

Згідно з пунктом 3.1.1 Договору Товар мав бути поставлений Постачальником потягом 3 календарних днів з дати отримання попередньої оплати. Постачальник своїми силами доставляє товар на склад Покупця розташований за адресою: м. Харків, вул. Селянська № 124.

Отже, за умовами Договору Відповідач повинен був доставити Позивачу Товар за зазначеною адресою у строк до 21.08.2020 року (включно).

Однак, станом на 26.08.2020 Товар не був доставлений Відповідачем на склад Позивача. Протилежного матеріали справи не містять і Відповідачем не доведено.

Тому, 27.08.2020 Позивачем було надіслано на адресу Відповідача вимогу вих. №2608-1 від 26.08.2020 щодо поставки товару або повернення сплачених коштів. Ця обставина підтверджується залученими до матеріалів справи копіями вказаної заяви та доказами її надіслання.

Проте, Відповідач цю вимогу не виконав. Товар не поставив та коштів не повернув, що змусило Позивача звернутися із даним позовом до суду.

Правом на судовий захист Відповідач не скористався, та обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не спростував.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі виходячи з наступного.

Статтею 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідач у встановлений Договором строк Товар Позивачу в місце призначення (склад Позивача) не поставив.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Частиною 2 статті 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, Позивач на підставі цієї норми правомірно заявляє вимогу про стягнення з Відповідача 21000 грн. попередньої оплати.

Крім того, пунктом 6.2 Договору передбачено, що у випадку порушення Постачальником строків поставки, допоставки або заміни Товару, або строку повернення сплачених за Товар коштів, відповідно до пункту 3.1.1 Договору, Постачальник виплачує Покупцю пеню, розраховану в розмірі 10% від вартості товару, що підлягає поставці, допоставці або заміні за кожен день прострочення в поставці, але не більше 50%.

Позивачем на підставі вказаного положення Договору нараховано Відповідачу пеню у сумі 10500 грн.

Заперечень щодо здійснених Позивачем нарахувань та наведених ним сум, а також контррозрахунку нарахованої заборгованості та штрафних санкцій, Відповідачем суду надано не було.

Судом перевірено наданий Позивачем розрахунок суми пені, і визнано його обґрунтованим та арифметично правильним, та таким, що відповідає нормам законодавства, матеріалам справи та умовам Договору.

Судові витрати відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейшн» (Україна, 03028, місто Київ, вул. Лисогірська, будинок 14; ідентифікаційний код 42161523) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Велфінвест» (Україна, 61157, Харківська обл., місто Харків, вул. Селянська, будинок 124, офіс 20 ; ідентифікаційний код 40441610) 21000 грн. (двадцять одну тисячу гривень) попередньої оплати товару, 10500 грн. (десять тисяч п`ятсот гривень) пені, а також 2102 грн. (дві тисячі сто дві гривні) судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.