ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

16 грудня 2020 року м.Харків Справа № 5/5014/2167/2012

За позовом Державного підприємства «Придніпровська залізниця», м.Дніпропетровськ
до Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська», смт.Дубівський м.Антрацит Луганської області
про стягнення 13 995 грн 00 коп.,
Суддя Вінніков С.В.
Секретар судового засідання-помічник голови суду Бережна Л.В.
У засіданні брали участь:
від позивача: представник не прибув;
від відповідача: представник не прибув.
С У Т Ь С П О Р У:
Державне підприємство «Придніпровська залізниця» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська» про стягнення з 13 995 грн 00 коп. штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у вагоні №65282923, відправленого за накладною №50447747.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд
Рішенням Господарського суду Луганської області від 20.09.2012 у справі №5/5014/2167/2012 позов задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача штраф у розмірі 11 196 грн 00 коп., витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 609 грн 50 коп.; у решті позову відмовлено.
Зазначене рішення набрало законної сили і на його виконання виданий відповідний наказ від 02.10.2012 №5/5014/2167/2012.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 27.09.2017 відновлено матеріали справи №5/5014/2167/2012 в частині: ухвали Господарського суду Луганської області від 29.08.2012 про порушення провадження у справі №5/5014/2167/2012; рішення Господарського суду Луганської області від 20.09.2012 у справі №5/5014/2167/2012; наказу Господарського суду Луганської області від 02.10.2012; заяву Державного підприємства «Придніпровська залізниця» про видачу дублікату наказу Господарського суду Луганської області від 02.10.2012 у справі №5/5014/2167/2012 задоволено; видано Державному підприємству «Придніпровська залізниця» дублікат наказу Господарського суду Луганської області від 02.10.2012 №5/5014/2167/2012.
08.12.2020 Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (далі АТ «Українська залізниця») звернулося до Господарського суду Луганської області з заявою від 04.12.2020 №13-04/477 про заміну сторони у виконавчому листі, у якій просить:
Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2020 указану заяву передано для розгляду судді Віннікову С.В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 09.12.2020 у справі №5/5014/2167/2012 заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» від 04.12.2020 №13-04/477 про заміну сторони у виконавчому листі призначено до розгляду на 16.12.2020.
У судове засідання 16.12.2020 сторони не прибули, причин неявки суду не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Розглянувши заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» від 04.12.2020 №13-04/477 про заміну сторони у виконавчому листі, суд дійшов наступного.
Згідно з ст.1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ст.18 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України «Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.
Частиною 1 ст.52 ГПК України встановлено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст.334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу.
Згідно з ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
З наявних у справі матеріалів вбачається, що наказ (дублікат) Господарського суду Луганської області від 02.10.2012 №5/5014/2167/2012 пред`являвся стягувачем до виконання, однак постановою державного виконавця Печерського районного відділу ДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві від 23.12.2019 на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» він був повернутий стягувачу через відсутність майна у боржника, на яке можливо звернути стягнення.
Підсумовуючи наведене суд зазначає, що ст.52 ГПК України вміщена до розділу І «Загальні положення» глави 4 «Учасники судового процесу» цього Кодексу, якими регламентуються загальні засади відносно кола учасників, сторін, третіх осіб судового провадження, осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, їх прав та обов`язків тощо. Натомість ст.334 ГПК України розташована в розділі V «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах», що присвячений врегулюванню відносин, пов`язаних з примусовим виконанням судових рішень. Звідси нормативні приписи ст.52 ГПК України слід вважати загальними по відношенню до приписів, закріплених статтею 334 цього Кодексу.
На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст.334 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених ст.52 ГПК України. У цьому випадку приписи ст.334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.
Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі ГПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у ч.5 ст.334 ГПК України.
Процесуальне правонаступництво в розумінні ст.52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення.
Відповідно до ч.5 ст.334 ГПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі №916/617/17, які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.
З заявою про заміну сторони за наказом від 02.10.2012 №5/5014/2167/2012 - позивача (Державного підприємства «Придніпровська залізниця») звернулось Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».
Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, такі відомості щодо юридичної особи: дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа та дані про юридичних осіб - правонаступників.
При цьому згідно з ч.1 ст.104 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Частиною 2 ст.107 ЦК України передбачено, що після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.
Отже, у разі злиття, приєднання, поділу підприємств момент переходу майна та відповідних прав і обов`язків до нових підприємств - правонаступників визначається моментом підписання передавального акта або розподільчого балансу, і тому може не співпадати в часі з моментом повного завершення процедури реорганізації підприємства, тобто із внесенням запису про припинення юридичної особи до ЄДР.
Водночас судом було з`ясовано, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 «Про утворення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту, які реорганізуються шляхом злиття згідно додатку №1 до постанови, було створено та 21.10.2015 проведено державну реєстрацію ПАТ «Українська залізниця» (ідентифікаційний код 40075815).
Відповідно до положень статуту ПАТ «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №735, ПАТ «Укрзалізниця» є юридичною особою, що створена відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення ПАТ «Українська залізниця» від 25.06.2014 №200.
Згідно з п.6 ст.2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та п.2 статуту ПАТ «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №735, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» є правонаступником усіх прав та обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту, зокрема і Державного підприємства «Придніпровська залізниця».
З наданих заявником матеріалів вбачається, що між ДП «Придніпровська залізниця» та ПАТ «Укрзалізниця» 01.12.2015 підписаний заключний передавальний акт, згідно якого одна сторона передала, а друга сторона прийняла майно станом на 30.11.2015, правонаступництво щодо якого, у тому числі усіх прав та обов`язків, переходить до ПАТ «Українська залізниця».
З даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що 21.10.2015 також був створений відокремлений підрозділ товариства - регіональна філія «Придніпровська залізниця» (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу ВП 40081237).
У подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 №938 «Про деякі питання акціонерного товариства «Українська залізниця» змінено тип товариства з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство «Українська залізниця».
У витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у графі дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа, наразі зазначено, що Акціонерне товариство «Українська залізниця» є правонаступником, зокрема, Державного підприємства «Придніпровська залізниця», ідентифікаційний код 01073828.
Відповідно до ч.15 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (в редакції, що діяла станом на 21.10.2015 - дату реєстрації АТ «Укрзалізниця») злиття вважається завершеним з моменту державної реєстрації новоутвореної юридичної особи та державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття.
Законом про особливості утворення Укрзалізниці, постановою Кабінету Міністрів України №200 передбачено наступні етапи проведення реорганізації: 1) інвентаризація майна юридичних осіб, які підлягають злиттю, та складення передавального акта, 2) затвердження статуту нової юридичної особи (АТ «Укрзалізниця»), 3) державна реєстрація АТ «Укрзалізниця»; 4) припинення державних підприємств залізничного транспорту.
Враховуючи, що відповідно до ч.6 ст.2 Закону про особливості утворення Укрзалізниці товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, правонаступництво не пов`язується з державною реєстрацією припинення підприємства залізничного транспорту.
Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/5953/17, які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.
За вказаних обставин суд дійшов висновку, що Акціонерне товариство «Українська залізниця» є правонаступником всіх прав та обов`язків Державного підприємства «Придніпровська залізниця», при цьому, відсутність запису про припинення юридичної особи, що припиняється в результаті злиття, не впливає на встановлення факту правонаступництва.
Також суд зауважує, що в ч.5 ст.334 ГПК України передбачається можливість заміни боржника або стягувача у виконавчому листі, у той же час у ч.1 ст.327 ГПК України зазначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу.
Отже, законодавцем виконавчий документ у ГПК України названо виконавчим листом або наказом, що є ідентичними за визначенням поняттями.
Суд бере до уваги, що оскільки у даному випадку господарським судом на виконання рішення від 20.09.2012 видавався наказ від 02.10.2012 №5/5014/2167/2012, тому правильною є заміна сторони саме у відповідному наказі.
З огляду на викладе заява Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про заміну сторони у виконавчому листі є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.52, 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 04.12.2020 №13-04/477 про заміну сторони у виконавчому листі задовольнити.
Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 17.12.2020 у відповідності до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному пп.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали складено 17.12.2020.

Суд доводить до відома учасників судового процесу, що вони можуть отримувати інформацію у справі, що розглядається за офіційною вебадресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України - https://court.gov.ua/fair/.

Суддя С.В. Вінніков