Справа № 5010/2403/2011-14/120
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.12.2020 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Шкіндер П. А., судді Неверовська Л.М., судді Шіляк М. А., за участю секретаря судового засідання Кучма І.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" №18429 від 16.09.2020 (вх.№13866/20 від 21.09.2020) про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником у справі:

за первісним позовом: Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", вул. Щорса, 36-Б, м. Київ,01133 ( поштова адреса: вул. Фрунзе, 39, м. Київ, 01015)

до відповідача: фізичної особи-підприємця Бучко Христини Мирославівни АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості за договором кредиту №187/КВ-08 від 06.08.2008 року в розмірі 4 272 769,33 грн.

за зустрічним позовом: фізичної особи-підприємця Бучко Христини Мирославівни, АДРЕСА_1

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", вул.Щорса, 36-Б, м. Київ, 01133 (поштова адреса: вул. Фрунзе, 39, м. Київ, 01015)

про припинення правовідношень за договором іпотеки від 06.08.2008 року

за участю:

Від заявника ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»: Архипов Олександр Васильович - представник (довіреність № 104 від 04.08.20)

Від боржника: Хемич Владислав Мар`янович - представник (посвідчення № 001063 від 13.05.16)

від стягувача: не з`явився

в с т а н о в и в

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 15.01.2015 у справі № 5010/2403/2011-14/120 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Фрич М.М., судді Неверовська Л.М., Фанда О.М.) задоволено заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2012 у справі № 5010/2403/2011-14/120; рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2012 у справі № 5010/2403/2011-14/120 скасовано в частині відмови у задоволенні первісного позову; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Бучко ХМ. на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором № 187/КВ-08 від 06.08.2008 в розмірі 4272769,33 грн., судовий збір в сумі 36540,00 грн.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 25.03.2015 (колегія суддів у складі: головуючого судді Скрипчук О.С., суддів Гнатюк Г.М., Матущака О.І.), рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15.01.2015 скасовано; в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відмовлено; рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2012 залишено без змін; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на користь Фізичної особи-підприємця Бучко Х.М. - 4 18270,00 грн. судового збору.

Постановою Вищого господарського суду України від 22 липня 2015 року постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.03.2015 у справі № 5010/2403/2011-14/120 скасовано, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15.01.2015 у справі №5010/2403/2011-14/120 залишено у силі, стягнуто судовий збір за подання касаційної скарги.

21.09.2020 року до Господарського суду Івано-Франківської області Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» було подано заяву про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його провонаступником, просить замінити стягувача ПАТ "Дельта банк" на ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».

Представник ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» в судовому засіданні просив замінити позивача у справі з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" з огляду на те, що 31.08.2020 між позивачем за первісним позовом у даній справі та ТОВ ФК "Інвестохіллс Веста" укладено Договір № 2302/К/2 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №187/КВ-08 31.08.2020, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ФОП Бучко Х.М. перейшло до ТОВ ФК Інвестохіллс Веста. Крім того, заявник надав у судовому засіданні письмові додаткові пояснення (вх.17088/20 від 07.12.2020) відповідно до яких, згідно з Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.10.2020 наказ з примусового виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 15.01.15 та постанови Вищого господарського суду України від 22.07.15 по справі № 5010/2403/2011-14/120 повернуто стягувачу, з зазначенням, що виконавчий документ може бути повторно пред"явлений до виконання у строк до 19.10.2023.

Представник боржника в судовому засіданні заперечив проти заміни позивача правонаступником ТОВ ФК "Інвестохіллс Веста".

ПАТ "Дельта банк" уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки суду не повідомив.

Оскільки відповідно до частини 3 статті 334 Господарського процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, суд розглядає подану заяву без участі представників стягувача за наявними в матеріалах справи доказами.

У судовому засіданні 07.12.2020 року судом розглянуто заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про заміну стягувача у виконавчому провадженні та вирішено відмовити в її задоволенні, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України «Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 52 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Відповідно до частини 1 статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Приписами частини 5 статті 334 Господарського процесуального кодексу України визначено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, для вирішення питання можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Особа, звертаючись до суду із заявою про заміну позивача (стягувача) з примусового виконання наказу господарського суду у справі на його правонаступника у зв`язку з переходом до останнього права вимоги відповідно до договору про відступлення права вимоги повинна довести належними та допустимими доказами, за яким саме правочином до неї перейшли права вимоги відносно боржника і який обсяг цих прав.

Отже, вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни (див. ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 916/2286/16).

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина 1 статті 513 Цивільного кодексу України).

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (статті 516 Цивільного кодексу України).

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

З врахуванням наведеного суд вважає, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження (заміну стягувача у виданому судом наказі до відкриття виконавчого провадження) як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що 31.08.2020 між Публічним акціонерним товариством "Дельта банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" було укладено Договір про відступлення права вимоги № 2302/К/3, за умовами якого Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами та договорами поруки, договорами застави, з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

Пунктом 2 договору відступлення прав вимоги встановлено, що за цим договором новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 2 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пеней. штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3,0% річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна Боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із Боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство Боржників, виконавчих проваджень щодо Боржників, в тому числі щодо майна Боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувану в погашення боргу після укладення цього Договору, права вимоги за мировими угодами із Боржниками, договорами з арбітражними керуючими Боржників, охоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів Боржників тощо. Розмір заборгованості за Основними договорами, Права вимоги за якими переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку № 2 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, включаючи права, які можуть виникнути у майбутньому на підставі Основних договорів, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.

Згідно з п. 4.1 Договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 858517,80грн. без ПДВ, відповідно до протоколу, до моменту набуття чинності цим договором на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.

Відповідно до Протоколу електронного аукціону № UA-EA-2020-07-06-000034-b переможець електронних торгів зобов"язується здійснити повну оплату коштів за лот, які повинні надійти на рахунок банку (банків) не пізніше кінця 18 робочого дня з дати формування ЦБД протоколу електронного ауціону.

Новий кредитор та банк домовились, що передача документів, які підтверджують право вимоги до боржників, буде відбуватися за окремим актом приймання-передачі в термін до 06.09.2020.

Суд зазначає про відсутність у матеріалах справи доказів зарахування коштів в розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого переходить право вимоги до нового кредитора,та відсутність окремого акта прийому-передачі відповідно до порядку п.5 Договору.

Крім того, як вбачається з пункту 2 до додатку № 1 до договору відступлення, заявнику перейшло, зокрема, право вимоги до ФОП Бучко Х.М. за кредитним договором № 187//КВ -08 від 06.08.2008 у розмірі 14 335 068,73грн..

Проте, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2012 у справі № 5010/2403/2011-14/120 ухвалено стягнути з фізичної особи-підприємця Бучко ХМ. на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором № 187/КВ-08 від 06.08.2008 в розмірі 4272769,33 грн..

Суд звертає увагу на те, що рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 23.11.2010 року розірвано кредитний договір №187/КВ-08 від 06.08.2008 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та підприємцем Бучко Х .М. , постановою Вищого господарського суду України від 29.03.2011 року рішення господарського суду Івано-Франківської області від 23.11.2010 року залишено без змін.

У разі розірвання договору кредиту в судовому порядку його дія припиняється на майбутнє, тобто з моменту набрання рішенням суду законної сили, а до цього моменту сторони несуть усі зобов`язання, передбачені кредитним договором. Разом з тим, виходячи з характеру правовідносин сторін, які регулюються параграфом 2 глави 71 Цивільного кодексу України (кредит), змісту норм ст.ст. 598-599 та 653 Цивільного кодексу України, в яких законодавець розрізняє поняття "розірвання договору" з одного боку і "припинення зобов`язання" з другого, слід врахувати, що розірвання кредитного договору не припиняє кредитні зобов`язання боржника, у рамках якого боржник зобов`язаний повернути суму кредиту, сплатити проценти та пеню за порушення строків виконання зобов`язання, оскільки кредитне зобов`язання належить вважати припиненим не з моменту набрання законної сили рішення суду про розірвання договору, а з моменту виконання позичальником усіх обов`язків перед банком, які становлять зміст цього зобов`язання.

Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд зазначає, що звертаючись з заявою про заміну позивача у справі його правонаступником, особа повинна довести належними та допустимими доказами за яким саме правочином до неї перейшли права вимоги відносно боржника і який обсяг цих прав.

Враховуючи, що додатком № 1 до договору відступлення, право вимоги до ФОП Бучко Х.М. за кредитним договором № 187//КВ -08 від 06.08.2008 зазначено у розмірі 14 335 068,73грн. суд приходить до висновку про створення нових правових наслідків для боржника, в тому числі наслідку щодо набуття новим кредитором іншого обсягу прав у кредитному зобов`язанні.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його провонаступником.

Керуючись статтями 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

у х в а л и в

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його провонаступником ( вх. 13866/20 від 21.09.2020) у справі № 5010/2403/2011-14/120.

Повний текст ухвали складено та підписано 21.12.2020 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя П.А. Шкіндер

Суддя Л.М. Неверовська

Суддя М.А. Шіляк