ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" грудня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2833/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання: Пелехатій А.О.

за участю представників:

від позивача: Гордійчук О.А. (на підставі довіреності);

від відповідача-1: не з`явився;

відвідповідача-2: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Інтерстаб (07416, Київська обл., Броварський район, село Погреби, вул. Погребський Шлях, буд. 62; адреса для листування: 07416, Броварський район, село Погреби, вул. Соборна, 5, а/с 662);

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю Векка (67500, Одеська обл., Лиманський район, смт Доброслав, вул. Аграрна, буд.1А);

2.Сільськогосподарського підприємства Векка у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (67500, Одеська обл., Лиманський район, смт Доброслав, вул. Аграрна, буд.1А);

про стягнення 605 871, 51 грн.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 30.09.2020 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Інтерстаб звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю Векка та Сільськогосподарського підприємства Векка у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, в якій просить суд стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 605 871,51 грн. та судовий збір у розмірі 9088,07 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачами умов договору поставки №12/12 від 23.12.2015 року, з врахуванням Договору про переведення боргу від 04.07.2019 року та додаткової угоди від 16.08.2019 року, в частині своєчасної оплати вартості поставленого товару.

Ухвалою суду від 05.10.2020 року за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/2833/20 за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 02.11.2020 року о 12:00 год.

02.11.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю Векка (відповідач-1) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№ГСОО 29082/20) у зв`язку із неможливістю участі його представника у судовому засіданні через стан здоров`я.

У судовому засіданні від 02.11.2020 року судом було оголошено протокольну ухвалу в порядку п.3 ч.2 ст.183 Господарського процесуального кодексу України про відкладення підготовчого засідання на 16 листопада 2020 року о 10:30.

Ухвалою суду від 16.11.2020 року судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 02.12.2020 року о 17:00 год.

18.11.2020 року до суду від Сільськогосподарського підприємства Векка у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (відповідач-2) надійшла заява (вх.№ГСОО 30834/20), відповідно до якої відповідач-2 визнає позовні вимоги в повній мірі та не заперечує щодо ухвалення судом рішення про задоволення позову.

27.11.2020 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Векка також надійшла заява (вх.№ГСОО 31765/20), відповідно до якої відповідач-1 визнає позовні вимоги в повній мірі та не заперечує щодо ухвалення судом рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні 02.12.2020р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, однак про дату, час та місце судових засідань були належним чином повідомлені шляхом направлення ухвал суду на юридичну адресу, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також на електронну адресу вказану позивачем, між тим про поважність причин відсутності вони не повідомили. Позов відповідачами визнано в повному обсязі, про що зазначено у відповідних заявах, поданими ними до суду, з огляду на що, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч.3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні від 02.12.2020 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повний текст рішення буде складено 14.12.2020 року.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, 23.12.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Інтерстаб (надалі постачальник) та Сільськогосподарським підприємством Векка у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі покупець) було укладено договір поставки №12/12 (надалі Договір), відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити харчові інгредієнти (далі - товар), а покупець прийняти та оплатити товар на умовах, визначених цим Договором, згідно рахунку - фактури, виставленого на підставі заявки Покупця на окрему партію товару.

Згідно п.2.1 2.2 Договору, сторони прийшли до згоди, що Загальна сума Договору складається з загальної вартості поставленого товару у відповідності до видаткових накладних в період дії цього Договору. Остаточна вартість партії (одиниці) товару визначається Постачальником в рахунку - фактурі після надходження заявки Покупця.

У п. 3.1 Договору, сторонами було узгоджено, що відвантаження Товару здійснюється зі складу постачальника за адресою: м. Київ, вул. Вікентія Хвойки 15/15, на умовах: самостійний вивіз (ЕХW (ЕХ WORKS), м. Київ) (Інкотермс 2010) покупцем, якщо інше не обумовлено під час узгодження замовлення та виставлення рахунку-фактури покупцю. Датою поставки товару та моментом переходу до покупця всіх ризиків на товар за цим Договором вважається дата відвантаження товару покупцю, зазначена у накладній. У накладних на товар, постачальник зазначає найменування кожної асортиментної позиції товару, його кількість, вартість, пдв. загальну вартість партії товару, що поставляється. Товар вважається зданим постачальником і прийнятим покупцем з моменту підписання уповноваженими представниками сторін накладної з одночасною передачею виписаної покупцем у встановленому законодавством порядку довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей від постачальника. Наявність паспорта (чи іншого документа, що засвідчує особу) уповноваженого представника покупця, який отримує товар, є обов`язковою. Покупець заздалегідь надсилає засобами факсимільного зв`язку постачальнику довіреність, складену ним на особу, яка є його повноважним представником.

За умовами п.4.2 Договору, покупець здійснює оплату кожної товарної партії, згідно виставленого рахунку - фактури, шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок постачальника у розмірі 100% від вартості партії товару протягом 30 календарних днів з моменту отримання від постачальника товару за видатковою накладною.

В призначенні платежу покупець зобов`язаний зазначати: номер та дату договору; номер та дату рахунку-фактури. Днем оплати за товар є дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. У разі відсутності реквізитів у призначенні платежу, передбачених пунктом 4.3. Договору, постачальник зараховує кошти заборгованості за

партію товару, яка відвантажена раніше інших. (п. 4.3, 4.4 Договору)

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2016 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх закінчення, та автоматично (без укладання додаткового договору) продовжує свою дію на наступний календарний рік, якщо за один місяць до зазначеної дати ні одна із сторін не заявить про намір його розірвання. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення, що мали місце під час дії Договору. (п.9.1 Договору).

23.12.2015 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до Договору, відповідно до п. 1 якого змінено п. 4.2 Договору, а саме визначено, що покупець сплачує ціну Товару шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України (гривні) на поточний рахунок Постачальника на підставі рахунків-фактур, виставлених постачальником на протязі 60 календарних днів з моменту поставки Товару та підписання накладної.

01.11.2017 року між сторонами було укладено додаткову угоду №2 до Договору, згідно якої змінено п. 9.1 Договору, а саме погоджено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками Сторін (за наявності в обов`язковому порядку) та діє до 31.12.2018 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх здійснення, та автоматично (без укладання додаткової угоди) продовжує свою дію на кожний наступний календарний рік, якщо за один місяць до зазначеної дати ні одна із Сторін не заявить про намір його розірвання. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення, що мали місце під час дії Договору.

На виконання договору, згідно видаткових накладних №646 від 01.06.2018 року, №710 від 13.06.2018 року, №778 від 27.06.2018 року, №844 від 11.07.2018 року, №920 від 25.07.2018 року, №1011 від 08.08.2018 року, №1032 від 14.08.2018 року та квитанцій про прийом вантажу № від 01.06.2018 року, № від 13.06.2018 року, № від 27.06.2018 року, № від 11.07.2018 року, № від 25.07.2018 року, № від 08.08.2018 року, № від 14.08.2018 року позивачем було поставлено товар Сільськогосподарському підприємству Векка у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, що на підставі довіреності прийнято уповноваженою особою останнього Якушевич Л.А., про що свідчить її підпис на зазначених видаткових накладних.

Згідно Акту звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2018 року по 11.04.2019 року, підписаного між сторонами, заборгованість СГП "ВЕККА" ТОВ перед ТОВ "ІНТЕРСТАБ" станом на 11.04.2019 року становила 728 206, 71 грн.

Листом від 01.03.2019 року вих.№110 за підписом заступника директора з фінансових питань СП "ВЕККА" ТОВ взяли на себе зобов`язання сплатити наявну заборгованість згідно графіку визначеному в листі.

14 травня 2019 року ТОВ "ІНТЕРСТАБ" звернулось до СП "ВЕККА" ТОВ з листом- претензією вих. № 14/05-01 від 14.05.2019 року, в якому просив сплатити наявну заборгованість у розмірі 728 206,71 грн.

Згідно Акту звірки взаєморозрахунків за період за 2 квартал 2019 року, підписаного між сторонами, заборгованість СГІ "ВЕККА" ТОВ перед ТОВ "ІНТЕРСТАБ" станом на 30.06.2019 року, з врахуванням часткової проплати у розмірі 30 000 грн, становила 698 206,71 грн.

Листом вих. № 224 від 24.05.2019 року за підписом директора СП "ВЕККА" ТОВ (відповідач-2) не заперечує наявність заборгованості перед позивачем у розмірі 698 206, 71 грн., а також просить затвердити оновлений графік погашення заборгованості.

04.07.2019 року між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю Векка та Сільськогосподарським підприємством Векка у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю було укладено договір про переведення боргу, відповідно до п.п.1, 2 якого сторони погодили, що цим Договором регулюються відносини, пов`язані із заміною зобов`язаної сторони (Первісного боржника) у зобов`язанні, що виникає із Договору поставки N 12/12 від 23 грудня 2015 р., укладеного між первісним боржником та кредитором (надалі іменується «Основний договір»). Первісний боржник переводить на нового боржника борг (грошове зобов`язання) у розмірі 698.206,71 грн., що виник на підставі Основного договору, а новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов`язання і приймає на себе обов`язки первісного боржника за Основним договором. Погашення боргу здійснюється новим боржником згідно Графіку погашення боргу, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно п. 3 Договору про переведення боргу, кредитор не заперечує проти заміни первісного боржника новим боржником в Основному договорі і, підписуючи зі своєї сторони цей Договір, дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

В додатку до Договору про переведення боргу, сторонами був узгоджений графік погашення боргу у розмірі 698 206, 71 грн.

16.08.2019 року між сторонами було укладено додаткову угоду до Договору, у відповідності до якої сторонами було змінено п.2 Договору, а саме узгоджено, що первісний боржник переводить на нового боржника борг (грошове зобов`язання) у розмірі 698 206,71 грн., що виник на підставі Основного договору, а новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов`язання і приймає на себе обов`язки первісного боржника за Основним договором. Погашення боргу здійснюються новим боржником згідно Графіку погашення боргу, який є невід`ємною частиною цього Договору. До моменту погашення новим боржником грошового зобов`язання, встановленого в даному Договорі, первісний боржник виступає поручителем нового боржника по виконанню грошових зобов`язань перед кредитором. Первісний боржник, як поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання новим боржником. У разі невиконання або неналежного виконання новим боржником взятих на себе обов`язків за цим Договором первісний боржник і новий боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Первісний боржник, як поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і новий боржник, включаючи сплату основного боргу встановлену із цьому Договорі, процентів, неустойки та відшкодування збитків»

З метою досудового врегулювання спору, 15.10.2019 року позивачем було направлено до ТОВ «Векка» претензію вих.№15/10-01, згідно якої просив останнього сплатити заборгованість в розмірі 698 206, 71 грн.

У відповідь на вищезазначену претензію, ТОВ «Векка» направило позивачу лист вих.№108 від 23.10.2019 року, в якому останній підтверджував наявність вищезазначеної заборгованості та зобов`язувався сплатити її згідно раніше затвердженого графіку.

Як зазначає позивач, після підписання Договору про переведення боргу від 04.07.2019 року, СП "ВЕККА" ТОВ було перераховано на банківський рахунок Позивача грошову суму в загальному розмірі 92 335, 20 грн.

Таким чином, на підставі Договору поставки №12/12 від 23.12.2015 року та Договору про переведення боргу від 04.07.2019 року, у відповідачів залишилась заборгованість за оплату поставленого товару у сумі 605 871, 51 грн.

Як вбачається згідно погодженого між сторонами Графіку погашення боргу до Договору про переведення боргу від 04.07.2019 року, останнім календарним місяцем виконання грошового зобов`язання зі сплати заборгованості Новим боржником - ТОВ "ВЕККА' перед Позивачем за Договором про переведення боргу від 04.07.2019 року та Договором поставки № 12/12 від 23.12.201 5 року визначено серпень 2020 року.

В зв`язку з цим, 01.09.2020 року ТОВ "ІНТЕРСТАБ" було направлено на поштові адреси ТОВ "ВЕККА" та СП "ВЕККА" ТОВ претензію вих. № 123, в якій вимагало відповідачів сплатити заборгованість за Договором поставки №12/12 від 23.12.2015 року у сумі 605 871, 51 грн, проте вказану претензію було залишено без виконання.

В зв`язку з порушенням відповідачами умов Договору поставки №12/12 від 23.12.2015 року та Договору про переведення боргу від 04.07.2019 року в частині повної, та своєчасної оплати грошового зобов`язання у сумі 605 871, 51 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом з метою солідарного стягнення суми боргу.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов таких висновків:

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. Аналогічні положення щодо договору поставки містяться і у ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.12.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Інтерстаб та Сільськогосподарським підприємством Векка у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю було укладено договір поставки №12/12, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити харчові інгредієнти (далі - товар), а покупець прийняти та оплатити товар на умовах, визначених цим Договором, згідно рахунку - фактури, виставленого на підставі заявки Покупця на окрему партію товару.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору поставки №12/12 від 23.12.2015 року, позивачем було поставлено товар, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними (а.с. 15-21), квитанціями про прийом вантажу (а.с. 22-28).

Згідно до ст. 193 Господарського кодексу України, яка цілком кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У п. 4.2 Договору (в редакції додаткової угоди №1 від 23.12.2015 року) погоджено, що покупець сплачує ціну Товару шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України (гривні) на поточний рахунок Постачальника на підставі рахунків-фактур, виставлених постачальником на протязі 60 календарних днів з моменту поставки Товару та підписання накладної.

Так, судом встановлено, що в порушення умов договору поставки №12/12 від 23.12.2015 року, за поставлений позивачем товар відповідач-2 розрахувався не в повному обсязі, у зв`язку з чим станом на день подання позову у нього виникла заборгованість у сумі 605 871, 51 грн.

Наявність вказаної заборгованості Сільськогосподарське підприємство Векка у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю не спростувало, докази, які б підтверджували факт сплати отриманого ним товару на суму 605 871, 51 грн., в матеріалах справи відсутні.

Водночас, судом встановлено, що 04.07.2019 року між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю Векка та Сільськогосподарським підприємством Векка у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю було укладено договір про переведення боргу, відповідно до п. 1 якого визначено, що цим Договором регулюються відносини, пов`язані із заміною зобов`язаної сторони 9первісного боржника) у зобов`язанні, що виникає із Договору поставки №12/12 від 23.12.2015 року, укладеного між первісним боржником та кредитором.

За своєю правовою природою, Договір про переведення боргу, укладений між сторонами, є змішаним договором, оскільки містить елементи договору про переведення боргу та договору поруки.

Так, відповідно до ст.520 ЦК Укрїни, боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

У п. 3 Договору про переведення боргу зазначено, що кредитор не заперечує проти заміни первісного боржника новим боржником в основному договорі і, підписуючи зі своєї сторони цей Договір, дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу (ст. 521 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Спір у даній справі виник у зв`язку з невиконанням відповідачами своїх грошових зобов`язань в сумі 605 871, 51 грн.

Відповідно до п. 2 Договору (в редакції додаткової угоди від 16.08.2019 року) первісний боржник переводить на нового боржника борг (грошове зобов`язання) у розмірі 698 206,71 грн., що виник на підставі основного договору, а новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов`язання і приймає на себе обов`язки первісного боржника за Основним договором. Погашення боргу здійснюються новим боржником згідно Графіку погашення боргу, який є невід`ємною частиною цього Договору. До моменту погашення новим боржником грошового зобов`язання, встановленого в даному Договорі, первісний боржник виступає поручителем нового боржника по виконанню грошових зобов`язань перед кредитором. Первісний боржник, як поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання новим боржником. У разі невиконання або неналежного виконання новим боржником взятих на себе обов`язків за цим Договором первісний боржник і новий боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Первісний боржник, як поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і новий боржник, включаючи сплату основного боргу встановлену із цьому Договорі, процентів, неустойки та відшкодування збитків».

Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до приписів ст.ст. 610, 554 Цивільного кодексу України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Частина 1 статті 543 Цивільного кодексу України визначає, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Як зазначалося раніше, сторони погодили умови переведення боргу в договорі від 04.07.2019 року (в редакції додаткової угоди від 16.08.2019 рок), зокрема те, що первісний боржник та новий боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Як зазначає позивач, СП "ВЕККА" ТОВ було перераховано на банківський рахунок позивача грошову суму в загальному розмірі 92 335, 20 грн.

Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачами своїх грошових зобов`язань, станом на день розгляду даної справи за ними рахується заборгованість за Договором поставки №12/12 від 23.12.2015 року у сумі 605 871, 51 грн. Вказана сума боргу є непогашена, відповідачами у встановленому законом порядку не спростована та не заперечена.

Між тим, статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік прав та обов`язків учасників справи.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 1 ст.191 України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як свідчать матеріали справи, відповідачі визнали позов в повному обсязі, про що останніми вказано у заявах за вх.№30834/20 від 18.11.2020 року (а.с.94-95) та вх.№31765/20 від 27.11.2020 року, що підписані директором відповідачів Ярославським Є.В.

Враховуючи, що згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 значиться як керівник та представник Сільськогосподарського підприємства Векка у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю та Товариства з обмеженою відповідальністю Векка та обмежень на повноваження представляти інтереси відповідачів не має, у суду відсутні підстави для неприйняття вищезазначеної заяви про визнання позову.

Згідно з ч. 4 ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на викладене, враховуючи що договір поставки №12/12 від 23.12.2015 року та та договір про переведення боргу від 04.07.2019 року є чинними та в судовому порядку недійсними не визнавались, при цьому в матеріалах справи наявні докази виконання за договором №12/12, а позов в повному обсязі визнано відповідачами, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Інтерстаб про солідарне стягнення 605 871, 51 грн., що є оплатою за поставлений товар.

З урахуванням викладеного, враховуючи задоволення судом позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів.

Керуючись ст.ст.129,130,191,232,236-238,240,241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Векка (67500, Одеська обл., Лиманський район, смт Доброслав, вул. Аграрна, буд.1А, ) та Сільськогосподарського підприємства Векка у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (67500, Одеська обл., Лиманський район, смт Доброслав, вул. Аграрна, буд.1А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інтерстаб (07416, Київська обл., Броварський район, село Погреби, вул. Погребський Шлях, буд. 62, ) заборгованість у розмірі 605 871 /шістсот п`ять тисяч вісімсот сімдесят один/ грн. 51 коп, а також 9088 /дев`ять тисяч вісімдесят вісім/ грн. 07 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його підписання.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 14 грудня 2020 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська