ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"07" грудня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2901/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Петрова О.О.

розглянувши у судовому засіданні справу №916/2901/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" (18002, м. Черкаси, а/с 271, )

до відповідача Розквітівської сільської ради об`єднаної територіальної громади (67324, Одеська область, Березівський район, с. Розквіт, вул. Миру буд. 1, )

про стягнення 65 810,88 грн., -

за участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Розквітівської сільської ради об`єднаної територіальної громади заборгованості за спожитий природний газ у лютому 2020р. у розмірі 59 090,11 грн., пені у розмірі 4 940,32 грн., 3% річних у розмірі 1 012,28 грн., інфляційних збитків у розмірі 768,17 грн. Також позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати, розмір яких відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат становить 7 102 грн., з яких 2 102 грн. судовий збір та 5 000 грн. витрати на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № С/383-19 на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій) від 22.03.2019р. щодо повної та своєчасної оплати вартості послуг.

12.10.2020р. Господарським судом Одеської області постановлено ухвалу, якою позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням її до розгляду правилами спрощеного позовного провадження на 11.11.2020р. з повідомленням учасників справи (явка учасників справи у судове засідання є не обов`язковою). Учасникам справи встановлено строк на подання до суду заяв по суті справи (відзив на позов, відповідь та заперечення).

Ухвалу суду позивач одержав 24.10.2020р. та відповідач - 23.10.2020р., про що свідчить рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

У судовому засіданні 11.11.2020р. судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання про оголошення перерви до 07 грудня 2020р. о 14:45, з повідомленням учасників справи (явка учасників справи у судове засідання є не обов`язковою), про що учасники справи повідомлені в порядку ст.120 ГПК України шляхом надіслання відповідної ухвали від 11.11.2020р.

30.11.2020р. за вх.№ 31860/20 господарським судом одержано заяву, в якій позивач просить справу розглядати без представника позивача за наявними матеріалами справи та додатково повідомив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Отже, із врахуванням строку розгляду даної справи, який закінчується 11.12.2020р., враховуючи, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення учасників справи про дату, час і місце розгляду судової справи, та забезпечення реалізації учасниками справи своїх прав на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 07.12.2020р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи господарським судом встановлено:

22.03.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" (Постачальник) та Розквітівською сільською радою об`єднаної територіальної громади (Споживач) укладений договір на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій) №С/383-19, згідно з яким Постачальник постачає Споживачеві газове паливо (кодом CPV за ДК 021:2015-09120000-6) (газове паливо), в обсягах і порядку, передбачених даним договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Згідно з п. 2.3. договору газ, що передається за договором, використовується виключно для потреб, що не є побутовими. Використання газу споживачем для інших потреб не є предметом даного договору.

П.п. 3.6., 3.9. Договору встановлено, що обсяг спожитого природного газу підтверджується підписаним сторонами актом прийому-передачі природного газу, що оформлюється на підставі даних кожного комерційного вузла обліку, вказаного в. п. 2.4. даного договору. Акти прийому-передачі природного газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

За умовами п. 3.10. договору постачальник здійснює постачання природного газу на протязі року, у тому числі по місяцях:

МісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсяг Місяць обсяг
січень квітень4,00липень0,100жовтень 4,00
лютий18,00травень0,108серпень0,100листопад8,00
березень8,00червень0,100вересень0,150грудень14,00

П. 5.1. Договору передбачено, що постачання природного газу здійснюється за ціною, що встановлюється постачальником та оприлюднюється ним на своєму сайті.

Згідно п. 5.2. ціна природного газу підлягає зміні.

Відповідно до п. 5.5. договору, споживач зобов`язується сплатити вартість запланованого обсягу природного газу (номінації) не пізніше ніж за 5 (п`ять) діб до початку розрахункового періоду. Оплата за природний газ здійснюється споживачем грошовими коштами шляхом поточного перерахування на розрахунковий рахунок постачальника 100% вартості запланованих обсягів газу на підставі рахунку/рахунку фактури. У випадку недоплати вартості послуг за спожиту у розрахунковому періоді природний газ, споживач проводить остаточний рахунок не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі рахунку-фактури акту приймання-передачі природного газу.

П. 8.2.1. Договору встановлено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом V договору споживач зобов`язується сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Нарахування пені, відповідно до норм чинного законодавства України, за прострочення виконання зобов`язання припиняється через дванадцять місяців від дня коли зобов`язання мало бути виконано.

Також судом встановлено, що на виконання умов Договору протягом дії договору між сторонами було укладено додаткові угоди:

Додаткова угода №б/н щодо зміни розрахункового рахунку ТОВ "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ".

Додаткова угода № б/н, якою погодили, що з 01.10.2019р. ціна природного газу що постачається по договору складе: за 1000,0 куб. м. 6958,15 грн. Крім того, податок на додану вартість 20%, всього до сплати за 1000 куб. м. природного газу 8349,78 грн. У зв`язку з чим пункт 3.10 договору викладено в новій редакції.

Додаткова угода №б/н якою погодили, що з 01.11.2019р. ціна природного газу що постачається по договору складе: за 1000,0 куб. м. 7653,95 грн. Крім того, податок на додану вартість 20%, всього до сплати за 1000 куб. м. природного газу 9184, 74 грн.

28.01.2020р. між Розквітівською сільською радою об`єднаної територіальної громади (Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" (Постачальник) укладено Додаткову угоду №1 від 28.01.2020р. до Договору №С/383-19 від 22.03.2019р. про наступне:

Відповідно до п. 1. Додаткової угоди, п. 1.2. доповнити наступним абзацом: постачальник передає споживачу природний газ, у січні 2020р. в обсягах 10,09881 тис.куб.м.

Згідно п.2. Додаткової угоди, ціна газу що передається по цій додатковій угоді за 1000, 0 куб. м. газу без ПДВ складає 7653,95 грн., крім того ПДВ 20% - 1530, 79 грн.

П. 3. Додаткової угоди встановлено, що загальна вартість додаткової угоди складає: 92 775, 00 грн.

Відповідно до п. 4 Додаткової угоди всі інші умови договору №С/383-19 постачання природного газу від 22.03.2019р. залишаються без змін.

П.5. Додаткової угоди встановлено, що дана Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору №С/383-19 постачання природного газу від 22.03.2019р. і діє до 31.03.2020р. в частині постачання природного газу, а в частині розрахунків до повного виконання зобов`язань.

Додатковою угодою №б/н, між сторонами погоджено, що з 01.02.2020р. ціна природного газу що постачається по договору складе: за 1000,0 куб. м. 6122,50 грн. Крім того, податок на додану вартість 20%, всього до сплати за 1000 куб. м. природного газу 7347,00 грн.

П. 5.4. Договору встановлено, що розрахунковий період за договором становить один місяць з 10-00 год. першого дня місяця до 10-00 год. першого дня наступного місяця включно.

Поряд з цим судом встановлено, що на виконання умов договору, додаткової угоди №1 від 28.01.2020р., позивач поставив відповідачу у лютому 2020р. природний газ в загальній кількості 12,7220000 тис.м.куб. на загальну суму 116 848, 26 грн., що підтверджується Актом № РН-0000921 приймання-передачі природного газу від 29.02.2020р., який підписаний сторонами без заперечень та зауважень.

29.02.2020р. між сторонами підписаний Коригуючий Акт №РН-0001744 до акту приймання-передачі природного газу №РН-0000921 від 29.02.2020р., яким відкоригована вартість ціни природного газу в загальній кількості 12,7220000 тис.м.куб., що поставлений у лютому 2020р. на зменшення суми 23379, 72 грн.

04.03.2020р. відповідачем здійснено часткову оплату поставленого позивачем газу в розмір 34378,43 грн.

Отже, заборгованість відповідача за поставлений позивачем у лютому 2020р. природний газ становить 59 090,11 грн.

28.09.2020р. позивач надіслав відповідачу вимогу про сплату заборгованості від 28.09.2002р. № 671/09-03.

В подальшому позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому, окрім стягнення з відповідача основного боргу, просить суд стягнути з відповідача пеню, 3% річних та інфляційні.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом, на підставі укладеного між сторонами договору та поданих позивачем доказів (акту приймання-передачі газу та коригуючого акту) у відповідача виник обов`язок оплатити природний газ, який поставлений позивачем у лютому 2020р., та вартість якого, із врахуванням проведеного коригування та часткової оплати, становить 59 090,11 грн.

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Аналогічні положення містяться у ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч. 1ст. статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 ЦК України).

У п. 8.2.1. договору встановлено, що у разі порушенням Споживачем оплати він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Перевіривши наявний в матеріалах справи розрахунок пені, який здійснений позивачем. та згідно з яким розмір пені з 11.03.2020р. по 05.10.2020р. становить 4940,32 грн., судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Водночас вказаний розрахунок відповідає вимогам ч.6 ст.232 ГК України, оскільки у п. 8.2.1. договору сторонами встановлено, шо нарахування пені, відповідно до норм чинного законодавства України, за прострочення виконання зобов`язання припиняється через дванадцять місяців від дня коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок інфляційних, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір втрат від інфляції за зобов`язаннями березень-серпень 2020р. становить 768,17 грн., а також розрахунок 3% річних, який здійснений позивачем за період 11.03.2020р. по 05.10.2020р., та згідно з яким розмір 3% річних становить 1012,28 грн., господарським судом встановлено відповідність цих розрахунків обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищевикладене, а також виходячи з того, що відповідач не надав до суду жодних заперечень щодо наявності основного боргу, а також доказів, які спростовують позовні вимоги, Господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог, а отже і їх задоволення.

На підставі ст.129 ГПК України судові витраті щодо сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Розквітівської сільської ради об`єднаної територіальної громади /67324, Одеська обл., с. Розквіт, вул. Миру, 1, 3/ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" /18000, м. Черкаси, вул. Гоголя, 137, / заборгованість за спожитий природний газ у лютому 2020р. у розмірі 59 090 (п`ятдесят дев`ять тисяч дев`яносто) грн. 11 коп., пеню у розмірі 4 940 (чотири тисячі дев`ятсот сорок) грн. 32 коп., 3% річних у розмірі 1 012 (одна тисяча дванадцять) грн. 28 коп., інфляційні збитки у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн., 17 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 14 грудня 2020 р.

Суддя Г.Є. Смелянець