СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

21.12.2020 Справа № 922/1381/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Геза Т.Д., суддя Плахов О.В.,

при секретарі судового засідання: Семенові О.Є.,

За участю представників сторін:

від позивача: Жирний О.С. - довіреність №1-2265 від 23.01.2020;

від відповідача: Юркова Т.С. - довіреність №Др-301-1219 від 27.12.2019;

від 3-ї особи (АТ "НАК"Нафтогаз України"): Будник К.А. - довіреність №14-184 від 07.10.2020;

від 3-ї особи (КП "Теплові мережі Роганської селищної ради"): Мартиненко О.С. - довіреність №21 від 13.01.2020;

від 3-ї особи (ХОКП "ОІТЦ"): Закаблуков А.С. -довіреність №47 від 01.06.2020;

Розглянувши апеляційні скарги:

1) Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ, (вх. №2580 Х/2),

2) Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ, (вх. №2623 Х/2) в режимі відеоконференції,

на рішення Господарського суду Харківської області від 03.09.2020 (повний текст складено 09.09.2020) у справі №922/1381/20 (суддя Аюпова Р.М.),

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ,

до відповідача Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", м. Харків,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1)Харківського обласного комунального підприємства "Обласний інформаційно-технічний центр", м. Харків,

2) Комунальне підприємство "Теплові мережі Роганської селищної ради", смт. Рогань, Харківський район, Харківська область,

про стягнення коштів в розмірі 269700673,82 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" про стягнення заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу в розмірі 217810660,09 грн., 3% річних в розмірі 17799488,30 грн. та інфляційних втрат в розмірі 34090525,42 грн. за Договором транспортування природного газу № від 17.12.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем умов цього Договору в частині оплати послуг балансування у зв`язку з виявленням обсягів негативних місячних небалансів у січні, лютому, березні, квітні, травні, червні 2018 у встановлений договором строк.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позову з огляду на наступні обставини:

- позивачем безпідставно проведено розрахунок послуг балансування обсягів природного газу за період січень червень 2018 року з урахуванням коефіцієнту компенсації - 1,2, адже обсяг фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу визначається оператором ГРМ шляхом розрахунку і є залишком нерозподіленого газу за підсумками місяця. Для визначення коефіцієнту компенсації при розрахунку вартості послуг балансування для оператора ГРМ, необхідно враховувати весь обсяг природного газу, отриманий ним у фізичних точках виходу з газотранспортної системи для подальшого розподілу приєднаним споживачам. Враховуючи, що за вказаний період, негативний небаланс не перевищував 5% від всього обсягу газу відібраного відповідачем з газотранспортної системи для подальшого розподілу замовникам, відтак для розрахунку вартості послуг балансування у вказані місяці належить застосовувати коефіцієнт компенсації 1;

- в порушення умов Договору № від 17.12.2015 та положень Кодексу ГТС позивачем не дотримано відповідного порядку визначення небалансу (пункти 1, 2 глави 3 розділу XIV Кодексу), не направлено останньому відповідний звіт про надання послуг з балансування, як це передбачено главою 4 розділу XIV Кодексу та не надано змоги самостійно врегулювати небаланс у визначені строки (пункти 3 - 6 глави 3 розділу XIV Кодексу);

- дії позивача при складанні односторонніх актів про надання послуг балансування, розрахунків та рахунків, в яких визначено вартість послуг балансування, свідчать про порушення позивачем порядку надання послуг балансування, строків, передбачених умовами договору та нормами Кодексу ГТС;

- відповідач посилається на постанови НКРЕКП від 29.12.2017 №1620 та від 15.02.2018 №190, як докази підтвердження своєї позиції та докази недобросовісної поведінки позивача під час надання послуг на ринку постачання природного газу;

- крім того, відповідач зазначає про відсутність доказів на підтвердження того, що Акціонерне товариство "Харківгаз" замовляло послуги балансування, оскільки підписання Договору № від 17.12.2015 не доводить його виконання;

- позивачем не доведено наявність загрози цілісності газотранспортної системи, недотримання замовником послуг транспортування своїх підтверджених номінацій;

- відсутність підписаних між сторонами додатків №1 "Розподіл потужності", додатку №2 "Розподіл потужності з обмеженнями" та додатку №3 "Перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу", які є невід`ємними частинами типового договору транспортування природного газу не дає можливості встановити обсяг наданих позивачем відповідачу послуг, а також вказує на неузгодженість такої істотної умови договору як предмет договору;

- відповідач вказує, що правовідносини між сторонами жодним чином не стосуються діяльності оператора газорозподільної системи в частині розподілу природного газу третім особам;

- позивачем не надано доказів вчинення заходів балансування останньому, закупівлі необхідного обсягу природного газу для надання відповідної послуги у спірний період та доказів обґрунтованого обсягу природного газу та реально понесених витрат Акціонерним товариством "Харківгаз";

- позивачем не надано жодних первинних документів, які б свідчили про реальність надання послуг балансування Акціонерному товариству "Харківгаз" за газові місяці січень червень 2018 року відповідно до положень Кодексу ГТС, а додані до матеріалів справи акти та рахунки наданих послуг балансування обсягів природного газу складені в односторонньому порядку та підписані лише представником АТ "Укртрансгаз", що не є підтвердження наданих послуг АТ "Харківгаз", у відповідності до Договору транспортування від 17.12.2015 № та Кодексу ГТС; разом з тим, позивачем не вказано, який обсяг газу був замовлений, на підставі яких документів, які фактичні обсяги відібрані та чим це має бути підтверджено. Відповідач посилається на практику Верховного Суду стосовно неналежності односторонніх актів як доказів на підтвердження визначення обсягу та вартості послуг балансування газу;

- також, відповідач зазначає, що обсяги природного газу, спожиті підприємствами ТКЕ, не мають бути віднесені на небаланс АТ "Харківгаз", а повинні були враховані як обсяг постачальника АТ "НАК "Нафтогаз Україна" відповідно до розпорядження КМУ №720-р від 04.10.2017 Постанови КМУ від 22.03.2017 №1874

- позивачем не надано доказів вчинення дій з балансування газотранспортної системи, зокрема, не надано доказів резервування частини діючої ємності газосховища, потужності закачування та відбору газосховища, що необхідні для виконання ним обов`язків балансування системи.

- щодо нарахування позивачем пені та 3% річних відповідач зазначає, що такі вимоги є похідними від основного боргу, тому також задоволенню не підлягають.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 03.09.2020 у справі №922/1381/20 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Приймаючи вказане рішення, господарський суд виходив з наступного:

- судом встановлено факт порушення позивачем умов пункту 9.4 Договору в частині дотримання строків направлення відповідачу розрахунку вартості послуг балансування та рахунка-фактури;

- сторони договору не підписували Додатки 1, 2, 3 до договору, яким визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, які повинні містити схеми потоків газу через вузли обліку природного газу, їх місце розташування на схемі, межі балансової належності або схематичні позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки, а позивач не передавав об`єми (обсяги) природного газу в точках комерційного обліку;

- відсутність Додатку 3 вказує на неузгодженість сторонами при підписанні договору переліку комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу та їх характеристик: назв ПППГ (ГРС, ПВВГ), місця встановлення та типу ВОГ (до/після вузла редукування), Pmax абсолютного (МПа), максимальної витрати (об`єму) газу комерційним вузлом обліку за добу за стандартних умов, реквізитів Акта розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін (№, дата), як це передбачено додатками до типового договору;

- оскільки надання послуг балансування перебуває у безпосередньому зв`язку з послугами транспортування природного газу, відсутність узгоджених умов щодо обсягів та порядку надання послуг унеможливлює належне виконання умов договору, у тому числі, в частині порядку визначення вартості послуг балансування;

- складені позивачем односторонні акти не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження визначення обсягу та відповідно вартості послуг балансування газу. Правові висновки щодо обов`язковості документального оформленням факту надання послуг балансування та їх заявленого обсягу при стягненні сум заборгованості за послуги балансування, обов`язковості з доказової точки зору факту понесення витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування обсягів природного газу у заявлені ним періоди, так само як і розміру заявленої до стягнення вартості послуг балансування, наведені у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №916/2090/16, від 18.06.2019 у справі №922/1580/18;

- судом враховано також ті обставини, що матеріали справи не містять доказів наявності небалансів в системі у заявлені позивачем періоди, а також вчинення останнім заходів спрямованих на усунення загрози цілісності газотранспортної системи;

- суд зазначив про неможливість перевірити, який саме обсяг газу позивач облікував в системі, у зв`язку з чим встановити, що відповідач використав за період з січень - червень 2018 року без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи та несанкціонованих відборів з газорозподільної системи відповідача природного газу споживачами;

- позивачем не надано суду доказів вчинення дій з балансування газотранспортної системи. Зокрема, не надано доказів резервування частини діючої ємності газосховища, потужності закачування та відбору газосховища, що необхідні для виконання ним обов`язків з балансування системи;

- відповідний обсяг газу, поставлений АТ "НАК "Нафтогаз України" виробникам теплової енергії був правильно кваліфікований відповідачем, як такий, що поставлений відповідно до узгоджених догорів між АТ "НАК "Нафтогаз України" та підприємствами теплокомуненерго, а позивачем помилково віднесений до обсягів небалансу відповідача; суд зауважив, що постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії є обов`язком АТ "НАК "Нафтогаз України", а не правом;

- твердження позивача про те, що при визначенні коефіцієнту необхідно враховувати не весь обсяг природного газу, отриманого з газотранспортної системи, а лише той, що був отриманий відповідачем для власних потреб та виробничо-технологічних витрат природного газу, за висновком суду носять довільний характер, оскільки не ґрунтується ні на положеннях укладеного між сторонами договору, ні на приписах Кодексу ГТС;

- з наданих позивачем до матеріалів справи помісячних звітів за спірний період по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (оператора газорозподільних систем) та актів надання послуг балансування обсягів природного газу не вбачається підстав внесення даних у ці звіти, тобто на якій підставі Акціонерне товариство "Укртрансгаз" здійснював алокацію, що також свідчить про недоведеність надання послуги балансування; за вказаних обставин, у суду першої інстанції була відсутня можливість перевірки обсягу газу використаного позивачем для послуг балансування і, відповідно, визначення його вартості;

- оскільки з наданих до матеріалів справи документів (доказів) неможливо визначити факт і обсяги балансування, то і питання коефіцієнту, який слід застосувати при розрахунку вартості послуги балансування (1 чи 1,2), вирішити неможливо, тому суд не дав оцінку зазначеним обставинам справи, а факт вірного застосування позивачем до спірних відносин коефіцієнту 1,2 судом визнано недоведеним;

- матеріали справи не містять детального розрахунку заборгованості, документів, що підтверджують нарахування та оплати за даним договором із зазначенням призначення платежів (платіжними дорученнями, виписками банку тощо), що не дало змогу суду надати оцінку розміру заборгованості за цим договором;

- враховуючи недоведеність позивачем належними та допустити доказами на підтвердження негативного місячного небалансу у Акціонерного товариства "Харківгаз" за спірний період у заявленому розмірі, визначеного з дотриманням вставленого законодавством порядку, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог про стягнення 217810660,09 грн. боргу за послуги балансування обсягів природного газу та, відповідно, у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат в розмірі як похідних вимог.

Не погодившись з ухваленим рішенням, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 03.09.2020 у справі №922/1381/20 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі; судові витрати просить покласти на відповідача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги АТ "Укртрансгаз" вказує на наступні обставини:

- сама лише наявність укладеного договору не може свідчити про здійснення такої поставки природного газу споживачам, оскільки доказом який підтверджує факт поставки газу є підписаний між сторонами акт приймання-передачі природного газу, який фіксує проведення господарської операції, а тому, факт наявності у НАК "Нафтогаз України" договорів із споживачами - виробниками теплової енергії не має жодного значення з точки зору доведення факту здійснення поставки газу, оскільки факт здійснення господарської операції підтверджується не укладенням договору, а вчиненням фактичних дій, що спричиняють рух активів та капіталу;

- висновок суду першої інстанції про те, що відповідний обсяг газу, поставлений АТ "НАК "Нафтогаз України" виробникам теплової енергії був правильно кваліфікований відповідачем як такий, що поставлений відповідно до узгоджених договорів між АТ "НАК "Нафтогаз України" та підприємствами ТКЕ (третіми особами), а позивач помилково відніс його до обсягів небалансу відповідача, не відповідає дійсним обставин та не підтверджуються жодними доказами;

- позивачем правильно встановлено, що розмір небалансу відповідача у спірних правовідносинах складає більше 5 відсотків від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, що згідно пункту 9.2. Договору є підставою для визначення вартості послуг з застосуванням коефіцієнту компенсації 1,2;

- при укладенні договору на транспортування природного газу позивач та відповідач в пункті 11.4 визначили, що послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу ГТС та розділу 9 Договору, а тому відповідач погодив в тому числі й порядок надання йому послуг балансування, у зв`язку з чим відповідачем фактично було здійснено замовлення такої послуги у випадку умов, передбачених Договором;

- відповідно до умов Договору, акти надання послуг балансування обсягів природного газу за січень червень 2018 в розумінні статтей 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" є первинним документами, що посвідчують факт здійснення господарської операції, а також повністю спростовують твердження відповідача, що в матеріалах справи відсутні первинні документи, які посвідчують виконання зобов`язань;

- відповідач повинен був самостійно врегулювати негативні місячні небаланси, як це передбачено пунктом 9.1. Договору та пунктами 1 - 5 Глави 1 Розділу 14 Кодексу ГТС, згідно з якими замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов`язується застосувати заходи для його уникнення;

- Акціонерне товариство "Харківгаз" мало всі законні можливості придбати природний газ, необхідний для здійснення своєї господарської діяльності та самостійно врегулювати небаланси за ринковим цінами;

- сам факт складення оператором ГТС акту надання послуг балансування свідчить про те, що замовником не було самостійно врегульовано місячний негативний небаланс.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2020 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Геза Т.Д., суддя Здоровко Л.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Харківської області від 03.09.2020 у справі №922/1381/20 та призначено справу до розгляду на 09.11.2020 о 15:45 год.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" також не погодилось з ухваленим рішенням суду першої інстанції та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 03.09.2020 у справі №922/1381/20 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" зазначає, зокрема, наступне:

- видача номінацій КП "Обласний інформаційно-технічний центр" та КП "Теплові мережі Роганської селищної ради" протягом спірних періодів не відбувалась внаслідок неналежного виконання зобов`язань зазначеними споживачами щодо сплати коштів за поставлений природний газ у попередні періоди;

- відсутність у споживача договору постачання природного газу або підтвердженого обсягу природного газу (навіть за наявності укладеного договору поставки природного газу) на відповідний розрахунковий період у силу пункту 1 розділу ІІ Правил постачання природного газу свідчить про відсутність підстав для поставки природного газу такому споживачу;

- відповідач у спірному періоді, за відсутності правових підстав, здійснив відбір природного газу з газотранспортної системи на точці входу до суміжної системи (газорозподільної системи), а в подальшому розподілив відібраний природний газ КП "Обласний інформаційно-технічний центр" та КП "Теплові мережі Роганської селищної ради", і такі дії відповідача спричинили виникнення негативного місячного небалансу відповідача;

- за відсутності у газотранспортній системі природного газу, що не був підтверджений постачальником - АТ "НАК "Нафтогаз України" шляхом подання номінації на відповідний місяць достачання (розрахунковий період) для відповідача, останнім було фактично спожито газ з обсягів, що належать АТ "Укртрансгаз"; І факт закупівлі природного газу АТ "Укртрансгаз" для виробничо-технологічних потреб, власних потреб та послуг балансування підтверджено наданими з позовною заявою матеріалами;

- господарським судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки тому, що дії відповідача спричинили виникнення негативного місячного небалансу, внаслідок чого Акціонерне товариство "Укртрансгаз" надало відповідачу послуги балансування, які протягом встановленого умовами Договору строку відповідачем оплачені не були;

- позивач має право на оплату вартості послуг балансування, неустойки, 3% річних та інфляційних втрат;

- природний газ, що був розподілений відповідачем не був власністю АТ "НАК "Нафтогаз України"; будь-яких правочинів, господарських операцій чи інших фактичних даних, які б свідчили про реальне постачання/замовлення послуг транспортування АТ "НАК "Нафтогаз України" відповідачу будь-яких обсягів природного газу у спірний період, матеріали справи не містять;

- посилання місцевого суду на те, що Компанія була зобов`язана постачати природний газ споживачам в спірні періоди з посиланням на розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.10.2017 №720-р "Про деякі питання опалювального сезону 2017/18 року" є необґрунтованими та такими, що виходить за межі позовних вимог, а питання правомірності/неправомірності непостачання природного газу жодним чином не спростовує доводи АТ "НАК "Нафтогаз України" щодо відсутності факту поставки природного газу з боку апелянта.

Згідно витягу з протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 08.10.2020 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Геза Т.Д., суддя Здоровко Л.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "НАК "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Харківської області від 03.09.2020 у справі №922/1381/20, прийнято апеляційну скаргу АТ "НАК "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Харківської області від 03.09.2020 у справі №922/1381/20 до спільного розгляду з апеляційною скаргою АТ "Укртрансгаз" та призначено справу до розгляду на 09.11.2020 о 15:45 год.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2020 у зв`язку із відпусткою судді Здоровко Л.М. для розгляду апеляційних скарг визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Геза Т.Д., суддя Плахов О.В.

В судовому засіданні 09.11.2020 оголошено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні у справі №922/1381/20 до 25.11.2020 об 16:45 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 оголошено перерву у судовому засіданні у справі №922/1381/20 до 21.12.2020 до 12:45 год.

У судовому засіданні апеляційної інстанції, яке проводилось 21.12.2020 присутні представники позивача (апелянта-1) та третьої особи на стороні позивача (апелянта-2) підтримали доводи та вимоги апеляційних скарг, просили суд їх задовольнити.

Представники відповідача та третіх осіб на стороні відповідача у судовому засіданні 21.12.2020 наполягали на своїй позиції щодо обґрунтованості рішення місцевого суду та, як наслідок, відсутності підстав для задоволення апеляційних скарг.

Головуючим суддею після заслуховування думки представників сторін поставлено на обговорення судової колегії питання щодо можливості закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами.

При цьому, ознайомившись з матеріалами справи та апеляційної скарги судом встановлено, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.10.2020 у справі №922/3987/19 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 та на рішення Господарського суду Харківської області від 12.02.2020 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду на підставі частини 2 статті 302 ГПК України у зв`язку з тим, що колегія суддів вважала за необхідне відступити від висновку щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №916/2090/16.

Разом з тим, приймаючи вказану ухвалу суд касаційної інстанції виходив з того, що приймаючи рішення у справі №916/2090/16, яким залишено без змін постанову апеляційного господарського суду, суд касаційної інстанції вказав, що, як встановлено судами, відповідно до пунктів 2.1, 2.4, 2.8 договору № від 17.12.2015 обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначаються відповідно до додатків 1 (розподіл потужності) та додатка 2 (транспортування), однак судами встановлено, а ПАТ "Укратрансгаз" належними та допустимими доказами в розумінні статей 76 - 77 ГПК України такі висновки не спростовано про те, що сторонами такі додатки не підписувались.

Отже, апеляційний суд, з урахуванням положень частини 8 статті 180 Господарського кодексу України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що договір № від 17.12.2015 є неукладеним, оскільки сторонами не погоджено предмету договору транспортування (потужностей та обсягу транспортування газу), і тому такий договір не створює юридичних наслідків для його сторін в тому числі і в частині дій, передбачених пунктом 11.4. такого договору.

При цьому Суд зазначив, що матеріали справи не містять відповідного звіту про надані послуги, відповідно до вимог, передбачених положеннями Кодексу ГТС в редакції, чинній на час виникнення небалансу і ПАТ "Укртрансгаз" такий звіт також не надано.

Разом з тим, Суд вказав на обґрунтованість висновку апеляційного господарського суду про те, що вимога зазначеного Кодексу про проведення розрахунку послуг з балансування на підставі одностороннього акта про надання послуг балансування обсягів природного газу, оформленого оператором газотранспортної системи, була внесена до глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС лише постановою НКРЕКП №615 від 28.04.2017. Зазначене підтверджується і у висновком №7904/17-45 від 06.12.2017 судової експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Відтак, суд касаційної інстанції у справі №916/2090/16 зазначив, що апеляційний суд в межах наданої йому компетенції щодо оцінки доказів дійшов висновку щодо неможливості визначення фактичного обсягу та вартості наданих ПАТ "Укртрансгаз" послуг балансування і такий висновок логічно пов`язаний з відмовою у задоволенні первісного позову ПАТ Укртрансгаз щодо стягнення заборгованості за надані послуги балансування обсягів природного газу за договором від 17.12.2015.

Водночас, з посиланням на наведені висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №916/2090/19, як на релевантні закрито касаційні провадження, відкриті у справах №918/776/19 та №916/3201/19 за касаційними скаргами АТ "Укртрансгаз" за його позовами про стягнення коштів з підстав, передбачених, зокрема, пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) з огляду на непідтвердження визначеної Скаржниками у вказаних справах підстави касаційного оскарження як відсутність висновку Верховного Суду щодо оплати заборгованості за послуги місячного балансування обсягів природного газу.

При розгляді справи №922/3987/19, Касаційний господарський суду у складі Верховного Суду визнав за необхідне відступити від зазначених висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №916/2090/16, та передав справу №922/3987/19 за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" про стягнення заборгованості на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою від 09.11.2020 у справі №922/3987/19 об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду прийнято до розгляду касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 20.11.2020, а в подальшому оголошено перерву до 18.12.2020.

Станом на 21.12.2020 в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня інформація про наявність прийнятого рішення у справі №922/3987/19.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегією суддів апеляційної інстанції враховується, що як у даній справі, так само як і у справі №922/3987/19, предметом позову є вимога Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором транспортування природного газу, в частині оплати послуг балансування. У цих справах суди відмовили у задоволенні позовних вимог, посилаючись, зокрема, на те, що складені позивачем односторонні акти врегулювання небалансів не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження визначення обсягу та відповідно вартості послуг балансування газу; дії позивача при складанні односторонніх актів врегулювання здійснені з порушенням порядку надання послуг балансування, термінів та строків передбачених умовами договору та нормами Кодексу ГТС, правил балансування визначених Законом України "Про ринок природного газу"; крім того, відсутнє обґрунтування реальних витрат, що в свою чергу унеможливило своєчасного самостійного врегулювання небалансу відповідачем. Отже, правовідносини в обох справах є подібними. Разом з тим, приймаючи оскаржуване рішення від 03.09.2020 у даній справі, судом першої інстанції враховано висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №916/2090/19, від яких має намір відступити Верховний Суд у справі №922/3987/19.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. У такому випадку згідно з приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Таким чином, оскільки питання щодо оплати послуг балансування за договором транспортування природного газу є предметом розгляду об`єднаної палати Верховного Суду у справі №922/3987/19, і висновок у вказаній справі сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, з урахуванням того, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України зупинити апеляційне провадження у справі №922/1381/20 до перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судових рішень у подібних правовідносинах у іншій справі №922/3987/19.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 233, 234 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження за апеляційними скаргами Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (вх. №2580 Х/2) та Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вх. №2623 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 03.09.2020 у справі №922/1381/20, до закінчення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/3987/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, передбаченому ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя Т.Д. Геза

Суддя О.В. Плахов