СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2020 р. Справа № 922/1395/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Попков Д.О. , суддя Стойка О.В.,

за участі секретаря судового засідання Пронози А.П.,

за участі представників сторін:

позивача адвокат Третяк О.О, що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 5527 від 13.06.2019 та довіреності № Др-53-1219 від 26.12.2019;

відповідача - Матяш Ю.В., діє на підставі довіреності №70/16-7 від 07.08.2020 та службового посвідчення ХА000934;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача Управління служби безпеки України в Харківській області (вх. № 2969Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 06 жовтня 2020 року (повний текст складено 12.10.2020) по справі № 922/1395/20

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз збут, м. Харків,

до Управління служби безпеки України в Харківській області, м. Харків,

про стягнення 26495,25 грн,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2020 року ТОВ "Харківгаз збут звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Управління служби безпеки України в Харківській області про стягнення 26495,25 грн заборгованості з оплати природного газу, поставленого по договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 31.01.2019 № 41SB617-411-19 за період січень березень 2020 року, а також просить відшкодувати судовий збір в сумі 2102,0 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 31.01.2019 між ТОВ "Харківгаз збут (постачальником) та УСБУ в Харківській області (споживачем) укладено договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41SB617-411-19, згідно з умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність природний газ, а споживач зобов`язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 11.1 зазначеного договору (з урахуванням змін, внесених додатковими угодами № 1, № 2 від 14.02.2019 та від 02.05.2019, № 3 від 24.06.2019, № 4, № 5 від 22.10.2019, № 6, № 7 від 29.12.2019, № 8 від 10.02.2020), договір набуває чинності з дати його підписання і діє в частині постачання газу з 01.01.2019 до 31.03.2020, в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Позивач на підставі договору від 31.01.2019 № 41SB617-411-19 поставив відповідачу природний газ: у січні 2020 року обсягом 5208,09 куб. м на суму 42647,12 грн, що підтверджується актом приймання-передачі від 31.01.2020 № ХО380002755; у лютому 2020 року обсягом 1724,96 куб. м на суму 14125,06 грн, що підтверджується актом приймання-передачі від 29.02.2020 № ХО380004275; у березні 2020 року - обсягом 1065,27 куб. м на суму 8723,10 грн, що підтверджується актом приймання-передачі від 31.03.2020 № ХО380008197. Відповідач не повертав направлені йому на підпис позивачем акти приймання-передачі природного газу за підсумками січня-березня 2020 року, не розрахувався за спожитий природний газ протягом січня-березня 2020 року в повному обсязі. Позивач звернувся до відповідача з вимогами від 14.04.2020 №№ 617-Сл-4099-0422, 617-Сл-4100-0420 та 617-Сл-4101-0420 про підписання актів приймання-передачі природного газу за січень 2020 року, лютий 2020 року, березень 2020 року та сплату заборгованості за спожитий газ по зазначеним актам. Відповідач акти приймання-передачі не підписав, мотивованого заперечення щодо підписання актів позивачу не надав, частково розрахувався за спожитий природний газ за період з 01 січня 2020 року по 31 березня 2020 року. Як вбачається з доданого до позовної заяви розрахунку позовних вимог (а.с. 8), відповідач сплатив 38999,99 грн за газ, спожитий в січні 2020 року, у зв`язку з чим у відповідача залишилась заборгованість на загальну суму 26495,25 грн, з яких: 3647,13 грн за січень 2020 року; 14125,06 грн за лютий 2020 року та 8723,10 грн за березень 2020 року.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 06.10.2020 у справі № 922/1395/20 (суддя Хотенець П.В.) позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 26495,25 грн заборгованості та 2102,0 грн судового збору.

Рішення мотивовано тим, що позивач по договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 31.01.2019 № 41SB617-411-19 поставив відповідачу природний газ: у січні 2020 року в обсязі 5208,09 куб. м на загальну суму 42647,12 грн; у лютому 2020 року обсягом 1724,96 куб. м на загальну суму 14125,06 грн; у березні 2020 року обсягом 1065,27 куб. м на загальну суму 8723,10 грн, що підтверджується актами приймання-передачі від 31.01.2020 № ХО380002755, від 29.02.2020 № ХО380004275, від 31.03.2020 № ХО380008197 та інформацією з платформи оператора ГТС про фактично спожиті відповідачем обсяги природного газу, з яких вбачається, що відповідач перевищив споживання природного газу на 20% від обсягу, визначеного в додатковій угоді № 8 від 10.02.2020. Відповідач не повернув направлені йому на підпис позивачем акти приймання-передачі природного газу за підсумками січня-березня 2020 року, мотивованих обґрунтувань щодо відмови від підписання актів позивачем не надав. Згідно з п. 2.9 договору від 31.01.2019 № 41SB617-411-19, послуги з постачання природного газу підтверджуються підписаними постачальником та споживачем щомісячними актами приймання-передачі природного газу. У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ. Суд зазначає, що відповідно до положень розділу II Правил постачання природного газу затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015, споживач має компенсувати постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеною договором постачання природного газу. Відповідач за спожитий природний газ протягом січня-березня 2020 року в повному обсязі не розрахувався, сума заборгованості відповідача по договору складає 26495,25 грн, зокрема: 3647,13 грн за січень 2020 року (з урахуванням часткових оплат в розмірі 38999,99 грн); 14125,06 грн за лютий 2020 року; 8723,10 грн за березень 2020 року. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 26495,25 грн заборгованості в повному обсязі.

Повний текст зазначеного рішення складено 12.10.2020.

Управління служби безпеки України в Харківській області (відповідач) 02.11.2020 звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що умовами договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 31.01.2019 № 41SB617-411-19 сторони визначили обсяги природного газу, який постачальник має передати споживачу за вказаним договором протягом 2019 року в розмірі 15,9000 куб. м на загальну суму 198977,69 грн. Додатковою угодою № 6 від 29.12.2019 до договору від 31.01.2019 № 41SB617-411-19 сторони збільшили обсяг природного газу по договору до 1833426 куб. м та зменшили ціну договору до 198969,11 грн. Додатковою угодою № 8 від 10.02.2019 до договору від 31.01.2019 № 41SB617-411-19 сторони визначили розмір додаткової закупівлі природного газу на суму 39000,0 грн, що складає 20% від 198969,11 грн, строк поставки з 01.01.2020 до 31.03.2020. За твердженням скаржника, згідно з наданого позивачем розрахунку суми основного боргу за спожитий природний газ, Управління служби безпеки України в Харківській області в повному обсязі виконало зобов`язання щодо сплати 20% від загальної суми договору, які виникли на підставі додаткової угоди до договору. Тому, як вважає скаржник, у нього відсутній обов`язок щодо оплати спожитого природного газу понад встановлені в договорі щомісячні планові обсяги за визначеною в договорі ціною.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 у справі № 922/1395/20 у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3153,0 грн апеляційну скаргу відповідача залишено без руху на підставі п. 2 ч. 3 ст. 258 та чч. 2, 6 ст. 260 Господарського процесуального кодексу, з наданням скаржнику строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Після усунення скаржником недоліків апеляційної скарги ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2019 у справі № 922/1395/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача, встановлено строк до 11.12.2020 для подання відзиву, заяв та клопотаня по апеляційній сказі та призначено розгляд справи на 15.12.2020 о 09:30 год.

На виконання зазначеної ухвали ТОВ "Харківгаз збут (позивач) 09.12.2020 за вх. № 12265 подало відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому не погоджуєтья з доводами, викладеними в апеляційній скарзі, просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення. Зазначає, що умовами договору від 31.01.2019 № 41SB617-411-19 з урахуванням додаткових угод до цього договору та нормами чинного закондавства України, які регулюють спірні правовідносини, не передбачено положень про те, що в разі споживання природного газу понад встановлені в договорі щомісячні планові обсяги, споживач звільняється від їх оплати за визначеною в договорі ціною, а також про те, що в такому випадку має укладатися новий договір. Позивач вважає, що використавши 20% обсягу природного газу, визначеного в договорі, відповідач не був позбавлений можливості припинити споживання природного газу у надлишковому обсязі, як передбачено п. 5.4 договору та п. 10 розділу II Правил постачання природного газу затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015. Водночас, вжиття відповідних заходів з припинення/обмеження газопостачання зі сторони Постачальника є правом, а не обов`язком останнього. Факт поставки природного газу, який підтверджується відповідними актами приймання-передачі поставленого природного газу є достатньою підставою для виникнення у споживача зобов`язання з оплати. Згідно з п. 2.9 договору від 31.01.2019 № 41SB617-411-19, приймання-передача поставленого природного газу у звітному місяці оформлюється шляхом підписання та скріплення печатками стрін щомісячних актів приймання-передачі природного газу, які є невід`ємними частинами зазначеного договору та є підставою для остаточних розрахунків між стронами. У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ (пп. 2.9.5 п. 2.9 договору). Тобто неповернення відповідачем підписаного акту не може свідчити про відсутність у нього обов`язку щодо здійснення остаточного розрахунку за фактично отриманий газ.

11.12.2020 у зв`язку з відпусткою судді Барбашової С.В. та 15.12.2020 у зв`язку з відпусткою судді Істоміної О.А. проведено повторні автоматичні розподіли справи № 922/1395/20 та для розгляду зазначеної справи визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: Пелипенко Н.М., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В.

Представник Управління служби безпеки України в Харківській області (відповідача) в судовому засіданні 15.12.2020 підтримав апеляційну скаргу.

Представник ТОВ "Харківгаз збут (позивача) в судовому засіданні 15.12.2020 підтримав відзив на апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи сторін, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача в судовому засіданні, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 31.01.2019 між ТОВ "Харківгаз збут (постачальником) та УСБУ в Харківській області (споживачем) укладено договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41SB617-411-19, згідно з умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність природний газ, а споживач зобов`язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором (а.с. 9-16).

Пунктом 1.3 договору від 31.01.2019 № 41SB617-411-19 сторони визначили обсяги природного газу, які постачальник має передати споживачу за договором протягом 2019 року в розмірі 15,9 тис. куб. м, зокрема по місяцям (тис. куб. м): січень 1,5; лютий 3,0; березень 3,0; квітень 0,9; травень 0; червень 0; липень 0; серпень 0; вересень 0; жовтень 1,0; листопад 3,0; грудень 3,5.

Згідно з п. 3.2 договору від 31.01.2019 № 41SB617-411-19, ціна газу становить 12514,32 грн за 1000 куб. м, в т.ч. ПДВ в сумі 2085,72 грн.

Відповідно до п. 3.6 зазначеного договору, загальна суму договору складається з місячних сум вартості газу, поставленого споживачеві за цим договором.

Протягом дії зазначеного договору сторонами вносились зміни в договір додатковими угодами № 1, № 2 від 14.02.2019 та б/н від 02.05.2019, № 3 від 24.06.2019, № 4, № 5 від 22.10.2019, № 6, № 7 від 29.12.2019, № 8 від 10.02.2020.

Додатковими угодами № 1, № 2 від 14.02.2019 (а.с. 18-19) сторони зменшили ціну газу до 11983,92 грн за 1000 куб. м, в т.ч. ПДВ в сумі 1997,72 грн та визначили загальну суму договору у розмірі 198977,69 грн. в т.ч. ПДВ 33162,95 грн.

В подальшому сторони неодноразово змінювали обсяги природного газу по договору, ціну за газ та загальну суму договору.

Зокрема, додатковою угодою № 6 від 29.12.2019 до договору від 31.01.2019 № 41SB617-411-19 сторони збільшили обсяг природного газу по договору до 1833426 куб. м та зменшили ціну договору до 198969,11 грн.

Додатковою угодою № 8 від 10.02.2019 до договору від 31.01.2019 № 41SB617-411-19 сторони визначили суму договору з 01.01.2020 по 31.03.2020 у розмірі, що не перевищує 20% загальної суми договору за 2019 рік (198969,11 грн) і становить 39000,0 грн, в т.ч. ПДВ 6500,0 грн.

Відповідно до п. 11.1 зазначеного договору (з урахуванням змін, внесених додатковими угодами № 7 від 29.12.2019 та № 8 від 10.02.2020), договір набуває чинності з дати його підписання і діє в частині постачання газу з 01.01.2019 до 31.03.2020, в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

В пункті 2.9 розділу ІІ договору від 31.01.2019 № 41SB617-411-19 сторони встановили наступний порядок визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого природного газу:

За підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ (пп. 2.9.1 п. 2.9 договору).

На підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГРМ Постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником Постачальника (пп. 2.9.2 п. 2.9 договору).

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обгрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу (пп. 2.9.3 п. 2.9 договору).

У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу Споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється Постачальником в односторонньому порядку, па підставі даних Оператора ГРМ. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних Постачальника (пп. 2.9.4 п. 2.9 договору).

У випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ (пп. 2.9.5 п. 2.9 договору).

Тобто пунктом 2.9 договору від 31.01.2019 № 41SB617-411-19 сторони домовились, що приймання-передача поставленого природного газу у звітному місяці оформлюється шляхом підписання та скріплення печатками сторін щомісячних актів приймання-передачі природного газу, які є невід`ємними частинами зазначеного договору та є підставою для остаточних розрахунків між стронами, а у випадку непідписання споживачем акту приймання-передачі газу або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ.

Згідно з п. 4.2 договору від 31.01.2019 № 41SB617-411-19, оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку:

100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці (пп. 4.2.1 п. 4.2 договору).

У разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу (пп. 4.2.2 п. 4.2 договору).

Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу у відповідності до п. 3.6 цього договору здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу (пп. 4.2.3 п. 4.2 договору).

Відповідно до пп. 5.4.2 п. 5.4 договору від 31.01.2019 № 41SB617-411-19, споживач зобов`язується оплачувати постачальнику вартість газу на умовах, в обсягах та за цінами, визначених договором.

Тобто уомвами пунктів 4.2 та 5.4 зазначеного договору сторони встановили обов`язок оплати споживачем отриманого природного газу в обсягу, визначеному в акті приймання-передачі природного газу або (у випадку непідписання споживачем акту приймання-передачі газу або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним) в обсягу відповідно до даних оператора ГРМ.

Згідно з пп. 5.4.5 п. 5.4 договору від 31.01.2019 № 41SB617-411-19, споживач зобов`язаний самостійно обмежувати (припиняти) споживання природного газу, зокрема у випадках: відсутності або недостатності підтвердженого обсягу природного газу, виділеного споживачу; перевитрат добового та/або місячного підтвердженого обсягу газу без узгодження з постачальником.

З метою оперативного контролю за процесом споживання природного газу всіма категоріями споживачів, в України було впроваджено Електронну платформу, порядок функціонування якої визначають Правила постачання природного газу, затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827.

Адміністрування платформи здійснює державне підприємство - оператор ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС України. Головним призначенням створення і впровадження Платформи була автоматизація процесів електронної взаємодії та документообігу між всіма суб`єктами ринку природного газу - оператором ГТС, операторами газорозподільних мереж (оператори ГРМ), постачальниками газу та споживачами під час здійснення діяльності по забезпеченню потреб споживачів природним газом. Доступ до платформи здійснюється шляхом застосування персональних логінів і паролів, які надаються оператором ГТС всім учасникам ринку природного газу. Після запуску платформи - будь-який обмін інформацією в частині встановлення планових та визначення фактичних обсягів спожитого природного газу у розрізі постачальників та споживачів, які уклали з ними господарські договори на придбання ресурсу природного газу здійснюється в електронному вигляді (без дублювання на паперових носіях), зокрема: інформація про фактично спожиті обсяги у звітному місяці певним споживачем - вноситься до Платформи оператором ГРМ (АТ "Харківгаз") у визначені терміни; постачальники використовують інформацію з Платформи для складання ними Актів приймання - передачі природного газу у звітному періоді споживачам, з якими вони уклали договори на постачання природного газу; інформація Платформи використовується оператором ГТС для визначення обсягу зобов`язань перед ним інших учасників ринку природного газу.

За приписами Глави 2 розділу IV Кодексу ГРС, з метою уніфікації та однозначної ідентифікації суб`єктів ринку природного газу та точок комерційного обліку, розміщених на об`єктах газової інфраструктури, та для забезпечення спрощення процедур зміни постачальників природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу, на національному рівні використовується система кодування, рекомендована Європейською мережею операторів газотранспортних систем (ENTSOG). Для кодування використовується ЕІС-код. На ринку природного газу використовуються ЕІС-коди, що присвоєні відповідно до регламенту ЕІС- схеми для кодування та ідентифікації в енергетиці. Кожному суб`єкту ринку природного газу та/або точці комерційного обліку може бути присвоєно лише один ЕІС-код. Схема ідентифікації вимагає, щоб присвоєні ЕІС-коди були унікальними та незмінними протягом довгого періоду часу. ЕІС-коди, видані уповноваженим органом їх видачі за межами України, місцевим видавничим бюро, є дійсними на території України та приймаються оператором газотранспортної системи. ЕІС-код являє собою фіксовану за довжиною послідовність алфавітно-цифрових символів (16 позицій).

Код ідентифікації суб`єкта ринку природного газу відповідної групи - визначений оператором газотранспортної системи або оператором газорозподільної системи алфавітно-цифровий код, що ідентифікує суб`єкта ринку природного газу, у тому числі споживача, що приєднаний до газорозподільної системи або код точки комерційного обліку, яка використовується для визначення об`ємів та обсягів природного газу для складання актів приймання-передачі між суб`єктами ринку природного газу та їх взаєморозрахунків.

Конкретні ЕІС - коди позивача і відповідача - зазначені в договорі на постачання природного газу при зазначенні Сторін.

Зазначені у договорі ЕІС - коди повністю корелюються з ЕІС - кодами, зазначеними в скріншоті Інформаційної платформи.

Відповідно до пунктів 1, 2, 10 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015, підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та оператором ГРМ, та присвоєння споживачу оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та оператором ГТС, та присвоєння споживачу оператором ГТС персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді; відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків.

Постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоду має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні заходи з боку постачальника, передбачені цим розділом та розділом VI цих Правил, у тому числі примусове обмеження (припинення) газопостачання.

Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, споживач має компенсувати постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеною договором постачання природного газу. При цьому постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, які розраховуються відповідно до пункту 1 розділу VI цих Правил.

Згідно з ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст.ст. 525-526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На виконання умов договору від 31.01.2019 № 41SB617-411-19 позивач поставив відповідачу природний газ: у січні 2020 року в обсязі 5208,09 куб. м на загальну суму 42647,12 грн; у лютому 2020 року обсягом 1724,96 куб. м на загальну суму 14125,06 грн; у березні 2020 року обсягом 1065,27 куб. м на загальну суму 8723,10 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2020 № ХО380002755 (а.с. 28), від 29.02.2020 № ХО380004275 (а.с. 30), від 31.03.2020 № ХО380008197 (а.с. 32) та роздруківкою інформації з Електронної платформи про фактично спожиті відповідачем обсяги природного газу за період з січня по березень 2020 року (а.с. 50-52).

Крім того, обсяги споживання природного газу відповідачем в січні-березні 2020 року підтверджуються листом ТОВ "Оператора газотранспортоної системи України" від 25.06.2020, згідно з яким відповідачем використано: за січень 2020 року - 5208,09 куб. м; за лютий 2020 року - 1724,96 куб. м; за березень 2020 року - 1065,27 куб. м.

Тобто відповідач перевищив споживання природного газу за період з 01.01.2020 по 31.03.2020 на 20% від обсягу, визначеного сторонами в додатковій угоді № 8 від 10.02.2019 до договору від 31.01.2019 № 41SB617-411-19, а саме: 39000,0 грн, в т.ч. ПДВ 6500,0 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, постачальник - ТОВ "Харківгаз збут (позивач) направляло споживачу - УСБУ в Харківській області (відповідачу) для підписання акти приймання-передачі природного газу від 31.01.2020 № ХО380002755, від 29.02.2020 № ХО380004275, від 31.03.2020 № ХО380008197. Але відповідач зазначені акти не підписав та не надіслав позивачу підписані примірники цих актів, мотивованих заперечень в обґрунтування відмови від підписання актів в порядку пп. 2.9.3 п. 2.9 договору позивачу не надав. У зв`язку з цим позивач скористався правом, визначеним пп. 2.9.5 п. 2.9 договору, та визначив фактично спожиті обсяги природного газу відповідачем у період з 01.01.2020 по 31.03.2020 згідно з Інформацією, розміщеною на Електронній платформі (а.с. 50-52).

Позивач звернувся до відповідача з вимогами від 14.04.2020 №№ 617-Сл-4099-0422, 617-Сл-4100-0420 та 617-Сл-4101-0420 про підписання актів приймання-передачі природного газу за січень 2020 року, лютий 2020 року, березень 2020 року та сплату заборгованості за спожитий газ по зазначеним актам. Але відповідач акти приймання-передачі не підписав, мотивованого заперечення щодо підписання актів позивачу не надав, за спожитий природний газ протягом січня-березня 2020 року в повному обсязі не розрахувався. Відповідачем частково було оплачено спожитий природний газ в січні 2020 року в сумі 38999,99 грн (а.с. 8), у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість на загальну суму 26495,25 грн, з яких: 3647,13 грн за січень 2020 року; 14125,06 грн за лютий 2020 року та 8723,10 грн за березень 2020 року.

Судова колегія відхиляє посилання скаржника на відсутність у нього обов`язку щодо оплати спожитого природного газу понад встановлені в договорі щомісячні планові обсяги за визначеною в договорі ціною, оскільки умовами договору від 31.01.2019 № 41SB617-411-19 з урахуванням додаткових угод до цього договору та нормами чинного закондавства України, які регулюють спірні правовідносини, не передбачено підстав звільнення споживача від оплати спожитого природного газу понад встановлені в договорі щомісячні планові обсяги за визначеною в договорі ціною.

Відповідач, використавши 20% суми, визначеної в додатковій угоді № 8 від 10.02.2019 до договору від 31.01.2019 № 41SB617-411-19, не був позбавлений можливості припинити споживання природного газу у надлишковому обсязі, як передбачено пп. 5.4.5 п. 5.4 договору від 31.01.2019 № 41SB617-411-19 та п. 10 розділу II Правил постачання природного газу затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015.

Пунктами 4.2 та 5.4 зазначеного договору сторони встановили обов`язок оплати споживачем отриманого природного газу в обсягу, визначеному в акті приймання-передачі природного газу або (у випадку непідписання споживачем акту приймання-передачі газу або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним) в обсягу відповідно до даних оператора ГРМ.

Факт поставки природного газу, який підтверджується відповідними актами приймання-передачі поставленого природного газу є достатньою підставою для виникнення у споживача зобов`язання з оплати. Неповернення відповідачем підписаного акту не може свідчити про відсутність у нього обов`язку щодо здійснення остаточного розрахунку за фактично отриманий газ, оскільки за умовами пп. 2.9.5 п. 2.9 договору, у випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 26495,25 грн заборгованості в повному обсязі.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами чч. 1, 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, правильно застосував норми матеріального права та дотримався норм процесуального права, рішення прийняте при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи. Наведені в апеляційній скарзі відповідача аргументи не можуть бути підставою для скасування або зміни зазначеного рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм чинного законодавства. Тому судова колегія відмовляє в задоволенні апеляційної скарги відповідача та залишає без змін рішення Господарського суду Харківської області від 06.10.2020 у справі № 922/1395/20.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Тому, враховуючи, що судовою колегією відмовлено в задоволенні апеляційної скарги відповідача, судові витрати, понесені заявником апеляційної скарги у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 129, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача Управління служби безпеки України в Харківській області на рішення Господарського суду Харківської області від 06 жовтня 2020 року по справі № 922/1395/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 06 жовтня 2020 року по справі № 922/1395/20 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 18.12.2020.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Н.М. Пелипенко

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка