номер провадження справи 4/166/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2020 Справа № 908/2671/20

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Зінченко Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «АТЕН», (03110, м. Київ, вул. Олександра Пироговського, буд. 4-А)

до відповідача Комунального підприємства «НАДІЯ» Новомиколаївської районної ради Запорізької області, (70101, Запорізька область, смт. Новомиколаївка, вул. Шкільна, буд. 92)

про стягнення 244018,13 грн.

16.10.2020 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «АТЕН», м. Київ б/н від 09.10.2020 (вх. № 2890/08-07/20 від 16.10.2020) до Комунального підприємства «НАДІЯ» Новомиколаївської районної ради Запорізької області про стягнення заборгованості у розмірі 244018,13 грн. за спожиту теплову енергію за договором про постачання теплової енергії № 371-1 від 22.01.2019.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2020 справу № 908/2671/20 за вище вказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2671/20 в порядку спрощеного позовного провадження, справі присвоєно номер провадження справи 4/166/20, ухвалено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заявлені позивачем вимоги викладені в позовній заяві та обґрунтовані посиланням на ст., ст. 11, 202, 205, 251, 525, 526, 509, 530, 599, 625, 629, 901, 903, 905 ЦК України, ст., ст.173, 174, 180, 193 ГК України. Мотивуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що на момент звернення позивача до суду з позовом у даній справі через порушення відповідачем умов договору про постачання теплової енергії № 371-1 від 22.01.2019 та положень чинного законодавства в частині своєчасного і повного розрахунку за поставлену теплову енергію у відповідача утворилася заборгованості за спожиту теплову енергію за період з листопада 2019 року по лютий 2020 року в розмірі 244018,13 грн. Враховуючи викладене, позивач просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на його користь 244018,13 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію. Також позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 3660,27 грн. судового збору.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.10.2020 у справі № 908/2671/20 відповідачу запропоновано у строк не пізніше 09.11.2020 подати відзив на позовну заяву і всі можливі докази у підтвердження його заперечень проти позову або його визнання.

Відповідно до Безкоштовного запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 21.10.2020 зареєстрованим місцем знаходження юридичної особи Комунальне підприємство «НАДІЯ» Новомиколаївської районної ради Запорізької області (ідентифікаційний код юридичної особи 40631192) є: 70101, Запорізька область, смт. Новомиколаївка, вул. Шкільна, буд. 92, що відповідає адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

Статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» встановлено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

З наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 359) вбачається, що ухвала господарського суду Запорізької області від 21.10.2020 про відкриття провадження у справі № 908/2671/20 отримана уповноваженою особою «НАДІЯ» Новомиколаївської районної ради Запорізької області 24.10.2020.

Отже, суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі № 908/2671/20.

При цьому судом враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду даної справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень» http://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Відзив на адресу суду від відповідача у встановлений в ухвалі суду від 21.10.2020 у справі № 908/2671/20 процесуальний строк для подачі відзиву не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 20.11.2020 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням. Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило. Тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Відповідно до ч., ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 21.12.2020.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ

Матеріали справи свідчать, що 22.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «АТЕН», (далі за текстом скорочено - ТОВ «АТЕН», Постачальна організація, Постачальник, позивач у справі) та Комунальним підприємством «НАДІЯ» Новомиколаївської районної ради Запорізької області (далі за текстом скорочено - КП «НАДІЯ», Споживач, відповідач у справі) укладений Договір про постачання теплової енергії № 371-1 (далі за текстом - Договір), відповідно до умов якого Постачальна організація прийняла на себе зобов`язання постачати Споживачу теплову енергію в обсягах, передбачених Договором, а Споживач зобов`язався отримувати та оплачувати поставлену теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені Договором. (пункт 1.1)

Відповідно до п., п. 11.1, 11.4 Договір набуває чинності з дня його підписання та діє по 31.12.2019. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік, якщо не менш ніж за тридцять календарних днів до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Матеріали справи не містять заяв сторін про припинення Договору № 371-1 від 22.01.2019, отже станом на час розгляду справи Договір є діючим.

За умовами п., п. 2.1-2.3 Договору теплова енергія постачається Споживачу в обсягах 34,84374ГКал у вигляді гарячої води на потреби опалення, якість якої відповідає діючим нормам і СНіПам. Обсяги постачання теплової енергії за домовленістю сторін можуть бути зменшені або збільшені, що визначається додатковою угодою до Договору. Початок та закінчення постачання теплової енергії визначається сторонами Договору та залежить від опалювального сезону, що встановлюється відповідними органами влади.

В розділі 3 Договору «Ціна Договору» сторонами узгоджено, що вартість 1 ГКал теплової енергії складає 2560,00 грн., без ПДВ (Постачальник не є платником ПДВ). (п. 3.1) Вартість опалення 1 кв.м. тепловою енергією загальної площі складає 2,85 грн. за 1 кв.м. загальної опалювальної площі на протязі доби. (п. 3.1.1) Загальна сума Договору становить 89200,00 грн. без ПДВ (Постачальник не є платником ПДВ) в межах кошторисних призначень. (п. 3.2) Ціна Договору може бути зменшена або збільшена тільки за взаємною згодою сторін, що визначається додатковою угодою до Договору.

Порядок здійснення оплати по Договору врегульовано сторонами в розділі 4 Договору, яким передбачено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів на поточний рахунок Постачальника. (п. 4.1) Розрахунковим періодом є календарний місяць. (п. 4.2) Споживач до 10-го числа місяця наступного за розрахунковим періодом сплачує Постачальній організації вартість спожитої теплової енергії в розрахунковому періоді. (п. 4.3) Споживач сплачує Постачальнику вартість спожитої теплової енергії на підставі рахунків, актів виконаних робіт (послуг) наданих Постачальником. По одному примірнику оформлених актів виконаних робіт (послуг) Споживач повертає Постачальній організації через п`ять днів після їх отримання. (п. 4.4)

Пунктом 5.2.2 Договору встановлено, що Споживач зобов`язаний виконувати умови Договору та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором.

Згідно змісту п., п. 6.2.1, 6.2.5 Договору Постачальна організація зобов`язана забезпечувати постачання теплової енергії Споживачу в обсягах, зазначених в п. 2.1 Договору. Надавати Споживачу оформлений акт виконаних робіт (послуг).

З матеріалів справи судом з`ясовано, що на виконання умов Договору з листопада 2019 року по лютий 2020 року позивачем поставлені відповідачу обумовлені Договором обсяги теплової енергії на загальну суму 262672,23 грн.

Факт надання цих послуг підтверджується Актом № 79 від 30.11.2019 прийому-передачі наданих послуг за листопад 2019 року на суму 65125,35 грн.; Актом № 84 від 31.12.2019 прийому-передачі наданих послуг за грудень 2019 року на суму 67296,19 грн.; Актом № 4 від 31.01.2020 прийому-передачі наданих послуг за січень 2020 року на суму 67296,19 грн. та Актом № 11 від 28.02.2020 прийому-передачі наданих послуг за лютий 2020 року на суму 62954,50 грн.

При цьому, Акт № 79 від 30.11.2019 прийому-передачі наданих послуг за листопад 2019 року і Акт № 84 від 31.12.2019 прийому-передачі наданих послуг за грудень 2019 року відповідачем у термін, встановлений п. 4.4 Договору, підписані і скріплені печатками сторін, і є погодженими.

Акт № 4 від 31.01.2020 прийому-передачі наданих послуг за січень 2020 року та Акт № 11 від 28.02.2020 прийому-передачі наданих послуг за лютий 2020 року позивачем надавалися відповідачу для підписання, але відповідачем в порушення умов Договору підписані не були. Повторно зазначені акти направлялися відповідачу разом із листом від 29.06.2020 за № 29/06-01, який отриманий відповідачем 03.07.2020.

Також позивачем відповідачу виставлені відповідні рахунки на оплату наданих послуг за листопад 2019 року - січень 2020 року.

Заперечень щодо нарахувань, зазначених у актах прийому-передачі наданих послуг за спірний період, відповідачем суду не надано, так само відповідач не заперечив факту отримання від позивача за спірний період теплової енергії на опалення на загальну суму 262672,23 грн.

Таким чином, позивач взяті на себе зобов`язання за Договором виконав належним чином і у повному обсязі.

Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини сторін врегульовані договором, який за своєю правовою природою є договором постачання.

Згідно зі ст. 714 ЦК України та ст. 275 ГК України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати. Покупець зобов`язаний сплатити повну ціну переданого товару.

З матеріалів справи судом з`ясовано, що оплату поставленої теплової енергії, згідно Договору № 371-1 від 22.01.2019 в порядку та строки, визначені в п. 4.3 Договору, відповідач не здійснив.

На момент звернення позивача до господарського суду з позовом у даній справі (тобто станом на 16.10.2020) відповідач плату за отриману теплову енергію за спірний період здійснив частково, сплативши на користь позивача 17.01.2020 9174,15 грн. грошових коштів і 06.02.2020 - 9479,95 грн. грошових коштів. Решту суми боргу відповідач не погасив.

Відповідачем належними і допустимими доказами, в розумінні ст., ст. 76, 77 ГПК України, цей факт не спростований.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором № 371-1 від 22.01.2019 становить 244018,13 грн.

За змістом положень статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні положення наведено й у статтях 525, 526 ЦК України.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 2 ст. 202 ГК України унормовано, що господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Відповідач доказів погашення заборгованості в повному обсязі суду не надав.

Також судом приймається до уваги наявний в матеріалах справи Акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.10.2019 по 30.06.2020, скріплений підписами уповноважених осіб сторін та печатками підприємств, в якому відображено, що КП «НАДІЯ» станом на 01.07.2020 визнає заборгованість перед ТОВ «АТЕН» в розмірі 244018,13 грн. (Належним чином посвідчена копія вказаного Акту звірки взаємних розрахунків залучена до матеріалів справи)

При цьому суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та, в окремих випадках, - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу. Відповідний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18.

Відповідач не заперечив факту підписання Акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.10.2019 по 30.06.2020 по Договору № 371-1 від 22.01.2019.

З урахуванням викладеного, оскільки заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 244018,13 грн. станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то позовна вимога про стягнення з відповідача 244018,13 грн. основного боргу за спожиту теплову енергію підлягає задоволенню судом.

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, проти позову не заперечив, належними доказами доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, заснованими на законі, доведеними та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст., ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «АТЕН», м. Київ до Комунального підприємства «НАДІЯ» Новомиколаївської районної ради Запорізької області про стягнення заборгованості у розмірі 244018,13 грн. за спожиту теплову енергію за договором про постачання теплової енергії № 371-1 від 22.01.2019 задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «НАДІЯ» Новомиколаївської районної ради Запорізької області, (70101, Запорізька область, смт. Новомиколаївка, вул. Шкільна, буд. 92, ідентифікаційний код юридичної особи 40631192) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «АТЕН», (03110, м. Київ, вул. Олександра Пироговського, буд. 4-А, ідентифікаційний код юридичної особи 39957815) 244018 (двісті сорок чотири тисячі вісімнадцять) грн. 13 коп. основного боргу за спожиту теплову енергію та 3660 (три тисячі шістсот шістдесят) грн. 27 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне судове рішення складено « 21» грудня 2020 р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.