РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.12.2020Справа № 914/994/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бісер Транс»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»

про стягнення 45 938, 55 грн,

Суддя Карабань Я.А.

Секретар судового засідання Саницька Б.В.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бісер Транс» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в особі Південно-Західного Регіонального Управління Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «ПЗУ Україна» (надалі - відповідач) про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 45 938, 55 грн.

Позовні вимоги, з посиланням на ст.11, 16, 22, 511, 636, 1192 Цивільного кодексу України, ст.1, 10, 11, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків по виплаті страхового відшкодування відповідно до полісу «Зелена картка».

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 27.05.2019 відкрито провадження у справі №914/994/19, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено розгляд справи по суті на 02.07.2019, з викликом сторін.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.07.2019 розгляд справи відкладено на 16.07.2019.

11.07.2019 до Господарського суду Львівської області надійшло клопотання ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про передачу справи за підсудністю.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.07.2019 справу № 914/994/19 передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2019 справу №914/994/19 прийнято до свого провадження, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 10.09.2019.

05.09.2019 від представника відповідача надійшло клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, з метою встановлення дійсної вартості відновлювального ремонту - автомобіля марки «Mercedes-Benz Atego», державний номер НОМЕР_1 , оскільки в матеріалах справи наявні два звіти експертів, які мають значну різницю в розмірі вартості матеріального збитку. Проведення експертизи просив доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та витрати за її проведення покласти на відповідача.

10.09.2019 від представника позивача надійшла заява в порядку абз.2 ч.8 ст.129 ГПК України про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу.

10.09.2018 у судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення клопотання про призначення експертизи. Представник відповідача в судове засідання 10.09.2019 не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2019 розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 01.10.2019.

У підготовче засідання 01.10.2019 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2019 підготовче засідання відкладено на 06.11.2019.

05.11.2019 від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення, з доказами підтвердження вартості ремонтних робіт пошкодженого в ДТП автомобілю.

06.11.2019 від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи, в якому останній просить відмовити в його задоволенні, з посиланням на те, що позивачем надано висновок експертного дослідження №99/18, який є більш повним та обґрунтованим ніж звіт №PL/UA/2018 наданий відповідачем.

У підготовче засідання 06.11.2019 з`явились представник позивача та представник відповідача, представник позивача повідомив, що йому необхідний час для надання додаткових доказів на підтвердження витрат понесених на ремонт автомобіля.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 20.11.2019.

13.11.2019 від позивача надійшло клопотання про долучення письмових доказів, а саме документів, що підтверджують оплату запчастин, які були придбані для проведення ремонтних робіт автомобілю ««Mercedes-Benz Atego», державний номер НОМЕР_1 .

18.11.2019 від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній зазначив, що відповідачем було повністю виконано свої зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування, а тому позов задоволенню не підлягає.

У підготовчому засіданні 20.11.2019 представник відповідача підтримала раніше подане клопотання про призначення в справі судової автотоварознавчої експертизи.

Представник позивача заперечував проти задоволення зазначеного клопотання, посилаючись на те, що в матеріалах справи наявний висновок експерта №99/18, який підтверджує вартість відновлювального ремонту автомобілю «Mercedes-Benz Atego», державний номер НОМЕР_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2019 року призначено у справі № 904/994/19 судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі на час проведення судової експертизи та отримання висновку експерта зупинено.

13.01.2020 на адресу суду від заступника директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Голікової Т.Д. надійшов супровідний лист від 08.01.2020 №203/20-54, в якому остання просить у зв`язку зі значним поточним завантаженням експертів відділу транспортно-товарознавчих досліджень лабораторії автотехнічних, товарознавчих та спеціальних видів досліджень, погодити строк проведення вищезазначеної експертизи в термін понад два місяці.

Також копія вказаного листа, з рахунком на оплату, була направлена на адресу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», на яке, відповідно до ухвали від 20.11.2019, було покладено оплату витрат по проведенню судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 поновленно провадження у справі № 914/994/19, клопотання заступника директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Голікової Т.Д. задоволено, погоджено строк проведення судової автотоварознавчої експертизи в справі понад 60 календарних днів..

14.05.2020 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов супровідний лист від 29.04.2020 №203/20-54 разом з матеріалами справи № 914/994/19 без проведення автотоварознавчої експертизи призначеної ухвалою суду від 20.11.2019, у зв`язку з нездійсненням попередньої оплати, які в зв`язку з перебуванням у період 12.05.2020 по 21.05.2020 на лікарняному отримані суддею Карабань Я.А. 22.05.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2020 поновлено провадження в справі № 914/994/19, підготовче засідання призначено на 23.06.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 у задоволенні клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бісер Транс» Шегинського Р.А. про участь в підготовчому засіданні, призначеному на 23.06.2020 о 11:00, в режимі відеоконференції відмовлено.

23.06.2020 від представника позивача надійшла заява, в якій останній просить закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

У підготовче засідання 23.06.2020 представники учасників справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили, в зв`язку з чим підготовче засідання відкладено на 07.07.2020.

30.06.2020 від представник відповідача надійшла заява, в якій останній зазначає, що відповідачем не отримувався рахунок на оплату проведення судової автотоварознавчої експертизи від КНДІСЕ, а тому просить матеріали справи №914/994/19 повторно направити для проведення експертизи призначеної ухвалою суду від 20.11.2019.

03.07.2020 на електронну адресу суду та 06.07.2020 (оригінал) від представника позивача надійшло клопотання про долучення копії свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ, у якому останній також просить підготовче засідання проводити за його відсутності, закрити підготовче провадження і призначити справу до судового розгляду по суті.

У підготовчому засіданні 07.07.2020 представник відповідача підтримав заяву про повторне направлення справи для проведення експертизи призначеної ухвалою суду від 20.11.2019, представник позивача в засідання не з`явився, надав заяву про проведення підготовчого засідання за його відсутності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2020 повторно направлено справу № 914/994/19 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення судової автотоварознавчої експертизи, призначеної ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2019, провадження в справі зупинено.

18.08.2020 на адресу суду від заступника директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Нестор Н. надійшов супровідний лист від 11.08.2020 №19902/20-54, в якому остання просить у зв`язку зі значним поточним завантаженням експертів відділу транспортно-товарознавчих досліджень лабораторії авто технічних, товарознавчих та спеціальних видів досліджень, погодити строк проведення вищезазначеної експертизи в термін понад 60 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2020 клопотання заступника директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Нестор Н.В. задоволено, погоджено строк проведення судової автотоварознавчої експертизи в справі №904/994/19 понад 60 календарних днів.

22.10.2020 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта від 08.10.2020 №19902/20-54 разом з матеріалами справи № 904/994/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2020 поновлено провадження в справі та призначено підготовче засідання на 25.11.2020.

У підготовче засідання 25.11.2020 з`явився представник відповідача. Представник позивача в засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2020, враховуючи відсутність клопотань та повідомлень учасників судового процесу про намір вчинити дії, строк вчинення яких обмежений підготовчим провадженням, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 09.12.2020.

Також, 25.11.2020, після проведення судового засідання до суду надійшла заява представника позивача про відкладення підготовчого засідання.

30.11.2020 від представника відповідача надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що оскільки позивачем не надано страхову документів які б підтверджували проведення відновлювального ремонту автомобіля, виплата страхового відшкодування має бути проведена за вирахуванням суми ПДВ, а тому беручи висновок експерта на вже виплачену суму страхового відшкодування залишок, який підлягає сплаті складає 11 756, 00 грн.

08.12.2020 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, судові витрати просив покласти на відповідача, а також з метою надання можливості подати додаткові докази на понесення судових витрат у справі просив призначити окреме судове засідання згідно ст. 221 ГПК України.

У судове засідання 09.12.2020 представники сторін не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд дійшов висновку, що неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

18.05.2018 о 07 год. 00 хв. на автодорозі Київ-Чоп 540 км., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Opel Vectra», державний номер НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху, не переконався в безпечності маневру, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz Atego», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.08.2018 у справі №607/11530/18 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Внаслідок даного ДТП було пошкоджено транспортний засіб - автомобіль «Mercedes-Benz Atego», державний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Opel Vectra», державний номер НОМЕР_2 на момент скоєння вищезазначеної ДТП була застрахована згідно зі страховим сертифікатом міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка" PL/02/35416570. При цьому, в пункті 10 даного сертифікату міститься інформація про те, що його видано POWSZECHNY ZAKLAD UBEZPIECZEN Spolka Akcyjna (т.1 а.с.32).

Строк дії сертифікату встановлено з 29.12.2017 по 16.07.2018.

Страховий сертифікат "Зелена картка" - страховий сертифікат єдиної форми, що застосовується в країнах - членах міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", які зазначені і не викреслені у такому сертифікаті (п. 1.11. статті 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Договори міжнародного страхування діють на території країн, зазначених у таких договорах. Договори міжнародного страхування, які діють на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", посвідчуються відповідним уніфікованим сертифікатом "Зелена картка", що визнається і діє в цих країнах.

Під час в`їзду на територію України власник транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, зобов`язаний мати на весь термін перебування такого транспортного засобу на території України сертифікат міжнародного автомобільного страхування "Зелена картка" або внутрішній договір страхування цивільно-правової відповідальності. (пункти 10.3, 10.4. статті 10 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 16.10.2019 МТСБУ надало відповідь позивачу про те, що представником страхової компанії POWSZECHNY ZAKLAD UBEZPIECZEN Spolka Akcyjna на території України є ПрАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПЗУ УКРАЇНА" (відповідач), яке уповноважене здійснювати врегулювання та відшкодування шкоди, заданої під час ДТП в порядку та умовах передбачених чинним законодавством України.

У відзиві на позовну заяву відповідач підтвердив факт того, що між ним та POWSZECHNY ZAKLAD UBEZPIECZEN Spolka Akcyjna 25.06.2009 було укладено договір надання послуг з врегулювання збитків за Договорами міжнародного обов`язкового страхування цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, які надаються в рамках системи «Зелена картка» на території Польщі та України.

21.05.2018 позивач звернувся до відповідача з повідомленням про дорожню транспортну пригоду від 18.05.2018 та з заявою про виплату страхового відшкодування.

24.10.2018 відповідачем було складено страховий акт №PL-UA-2018-76, згідно з яким прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 54 061, 45 грн (т.1 а.с.98).

26.10.2018 згідно з платіжним дорученням за №7907 відповідачем виплачено позивачу страхове відшкодування в сумі 54 061, 45 грн (т.1 а.с.99).

У відповідності до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Натомість, у матеріалах справи відсутні відомості щодо передбаченому страховим сертифікатом PL/02/35416570 розміру франшизи.

Позивачем до суду подано висновок №99/18 від 08.06.2018 експертного автотоварознавчого, складений судовим експертом Онишко Р.М., згідно якого ринкова вартість автомобіля «Mercedes-Benz Atego», державний номер НОМЕР_1 на дату ДТП до пошкодження - 18.05.2018 становить: 618 710, 00 грн, вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження в ДТП 18.05.2018 станом на момент дослідження 25.05.2018 становить 115 077, 90 грн.

При цьому суд звертає увагу, що оцінка збитку у висновку наданому позивачем проводилася не станом на дату ДТП - 18.05.2018, а станом на дату складення звіту - 25.05.2018.

Відповідачем подано звіт №PL-UA-2018-76 від 08.06.2018 про оцінку вартості (розмірі) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного оцінювачем Федорченко В.С. на замовлення відповідача, ринкова вартість транспортного засобу автомобіля «Mercedes-Benz Atego», державний номер НОМЕР_1 станом на 18.05.2018 (дата ДТП) складає 610 102, 67 грн, вартість відновлювального ремонту - 183 639, 83 грн, вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу 63 508, 74 грн (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування).

Згідно статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судову експертизу" незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються зокрема кримінальною відповідальністю судового експерта за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Вказані звіти не є висновками експерта в розумінні Закону України "Про судову експертизу", оскільки особи які їх складали не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Звіт та висновок надані позивачем та відповідачем містять різну ринкову вартість автомобіля та різну вартість відновлювального ремонту, і як наслідок різний розмір шкоди, завданої внаслідок ДТП. Для встановлення фактичних обставин щодо розміру шкоди заподіяної внаслідок ДТП, усунення розбіжностей між зазначеними звітами, поданим позивачем і відповідачем необхідні знання в галузі автотоварознавства.

З огляду на викладене, за наявності суперечливих доказів сторін щодо вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, судом за клопотанням відповідача ухвалою від 20.11.2019 призначено в даній справі судову автотоварознавчу експертизу.

Аналогічний висновок щодо необхідності призначення автотоварознавчої експертизи викладений в постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі №910/13139/17.

Відповідно до висновку експерта №19902/20-54 від 08.10.2020 дійсна вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, автомобіля «Mercedes-Benz Atego», державний номер НОМЕР_1 на дату ДТП - 18.05.2018 складає 76 390, 95 грн, з урахуванням ПДВ та без урахуванням ПДВ 20% - 65 817, 45 грн.

Щодо заперечень відповідача з посиланням на п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, суд не приймає до уваги, з огляду на таке.

Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) чи відбулося фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ.

Верховний Суд у постанові від 06.07.2018 по справі № 924/675/17 зазначив, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ та з вирахуванням франшизи.

Судом встановлено, що матеріали справи містять докази здійснення позивачем ремонту автомобіля марки «Mercedes-Benz Atego», державний номер НОМЕР_1 , а саме: акт про списання товарів №174 від 05.07.2018, 9, видаткові накладні про купівлю запчастин, наряди-замовлення, платіжні доручення, довідку начальника фінансового відділу позивача від 30.10.2019 про вартість ремонтних робіт.

Відповідно до копії свідоцтва №100204124 позивача 02.03.2009 зареєстровано платником податку на додану вартість.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача недоплаченої суми страхового відшкодування підлягає задоволенню частково, а саме в сумі 22 329, 50 грн (76 390, 95 грн (сума збитку з ПДВ) - 54 061, 45 грн (виплачена сума страхового відшкодування)).

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищенаведені норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 22 329, 50 грн страхового відшкодування.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також позивачем було заявлено про вирішення питання про судові витрати в частині витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

З урахуванням того, що відповідачем заявлено в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про вирішення питання про розподіл витрат до закінчення судових дебатів, суд вважає за можливе вирішити питання про витрати на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, на підставі п. 5 ч. 6 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України суд призначає судове засідання для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу, і встановлює строк для подання позивачем доказів щодо розміру, понесених судових витрат.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 40, ідентифікаційний код 20782312) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бісер Транс» (81100, Львівська область, Пустомитівський район, місто Пустомити, вулиця Відродження, будинок 5, ідентифікаційний код 36383511) 22 329 (двадцять дві тисячі триста двадцять дев`ять) грн 50 коп. страхового відшкодування та 933 (дев`ятсот тридцять три) грн 75 коп. судового збору.

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

5. Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 23.12.2020 о 12:30 год.

6. Встановити строк для подання позивачем доказів понесення судових витрат до 22.12.2020 включно.

7. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 15.12.2020.

Суддя Я.А.Карабань