УХВАЛА

про відкриття провадження у справі про банкрутство

02.12.2020 Справа № 910/14918/20
За заявою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського,1Д, ідентифікаційний номер 14360570)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Едельвейс+2007" (03148, м. Київ, вул. Пшенична,4, ідентифікаційний номер 35122407)

про банкрутство

Суддя: Мандичев Д.В.

секретар судового засідання Судак С.С.

Представники сторін:

від заявника - Ткачук О.В.,

від боржника - Таламанчук О.С. (засобами відеозв`язку).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2020 року до Господарського суду м. Києва надійшла заява Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Едельвейс+2007".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2020 № 910/14918/20 заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Едельвейс+2007" було прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 19.10.2020 р., визначених автоматизованою системою арбітражних керуючих Фуголя Є.І., Пузирного Т.М., Книшевську Т.С. зобов`язано подати заяву про участь у справі.

08.10.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява арбітражного керуючого Фуголя Є.І. про участь у справі.

09.10.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява арбітражного керуючого Пузирного Т.М. про участь у справі.

13.10.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява арбітражного керуючого Макового О.В. про участь у справі.

15.10.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява арбітражної керуючої Книшевської Т.С. про участь у справі.

19.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив боржника.

Судове засідання, призначене на 19.10.2020, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Мандичева Д.В на лікарняному.

Після виходу судді Мандичева Д.В. з лікарняного, суд ухвалою від 23.10.2020 призначив судове засідання на 16.11.2020.

28.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява арбітражного керуючого Реверука П.К.

09.11.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла пропозиція ініціюючого кредитора про призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Реверука П.К.

13.11.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення на відзив

16.11.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли доповнення арбітражного керуючого Фуголя Є.І. до заяви про згоду на участь у справі про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.11.2020 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 02.12.2020.

01.12.2020 до суду надійшло клопотання арбітражного керуючого Фуголь Є.І. до заяви про згоду на участь у справі про банкрутство.

Згідно з приписами ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс) перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1 Кодексу під неплатоспроможністю слід розуміти неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.2 ч.1 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Кодексу у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Розглянувши у підготовчому засіданні подані документи та дослідивши докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Едельвейс+2007» зареєстровано за адресою: 03148, м. Київ, вул. Пшенична, 4 з присвоєнням ідентифікаційного коду 35122407.

За твердженнями Заявника у Товариства з обмеженою відповідальністю «Едельвейс+2007» наявна заборгованість у розмірі 10 540 593,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Кодексу, якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

На підтвердження своїх посилань, звертаючись до суду з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, заявником подано суду копії Кредитного договору № 2Э059Г від 10.06.2014 разом із Договорами про внесення змін до нього, виписок про рух коштів по рахункам, на яких обліковується заборгованість за вказаним Кредитним договором, Кредитного договору № 2Э060Г від 10.06.2014 разом із Договорами про внесення змін до нього, виписок про рух коштів по рахункам, на яких обліковується заборгованість за вказаним Кредитним договором, розрахунків заборгованості за зазначеними договорами, виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. за реєстраційним номером № 8244, роздруківки постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.12.2018 у виконавчому провадженні № 54702854.

За наслідками дослідження описаних документів судом встановлено наступне.

10.06.2014 між ТОВ «Едельвейс+2007» (Позичальник) та ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» - Кредтор) був укладений Кредитний договір № 2Э059Г.

Відповідно до п.п. А.І., А.2, 1.1., 2.1.2 Кредитного договору № 2Э059Г AT КБ «ПриватБанк» за наявності вільних грошових коштів зобов`язався надати ТОВ «ЕДЕЛЬВЕЙС+2007» кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 913 250,00 грн. на поповнення обігових коштів, у розмірі 0,00(нуль) гривень 00 копійок на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5, 2.2.12 цього Договору, у розмірі 0,00(нуль) гривень 00 копійок для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна шляхом перерахування за реквізитами зазначеними в п. 2.1.1 цього Договору, у розмірі 0,00(нуль) гривень 00 копійок на сплату судових витрат, передбачених п.п. 2.2.15, 2.3.13, 5.8 цього Договору в обмін на зобов`язання ТОВ «ЕДЕЛЬВЕЙС+2007» щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим Договором терміни.

Згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток № 1 до Кредитного договору 2Э059Г від 10.06.2014) було встановлено графік зменшення поточного ліміту. 10.05.2016 - поточний ліміт 903 250,00 грн., 10.06.2016 - поточний ліміт 0,00 грн.

Відповідно до п. п. А.6., А.7., А.8., 4.1., 4.2., 4.3. Кредитного договору № 2Э059Г за користування кредитом ТОВ «ЕДЕЛЬВЕЙС+2007» зобов`язалося сплачувати проценти у розмірі 12,00 % річних, датою сплати процентів є 26 число кожного поточного місяця, починаючи з 10.06.2014 р.

18.08.2014 укладено Договір про внесення змін до Кредитного договору № 2Э059Г від 10.06.2014 року та збільшено ліміт цього Договору на 2 185 250,00 (два мільйони сто вісімдесят п`ять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок на поповнення обігових коштів.

30.12.2014 було укладено Договір про внесення змін до Кредитного договору № 2Э059Г від 10.06.2014 року, та викладено зміст тексту Кредитного договору, про те, що ліміт цього Договору: 2 376 557,00 (два мільйони триста сімдесят шість тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) гривень 00 копійок, на поповнення обігових коштів.

25.07.2016 було укладено Договір про внесення змін до Кредитного договору № 2Э059Г від 10.06.2014 року, яким було внесені зміни до Кредитного договору в частині сплати Банку винагороди та відсотків за користування кредитом.

Порядок розрахунків затверджений п. 4 Кредитного договору

Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору, за користування кредитом в період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно пп. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.2.17, 2.3.2, 2.4.1 Договору, Позичальник сплачує проценти за користування кредитом, зазначені у п. А.6 Договору.

Відповідно до п. 4.2 Договору та ст. 212 ЦК України при порушенні позичальником зобов`язань, передбачених пп. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.2.17, 2.3.2, 2.4.1 Договору, Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом, зазначені у п. А.7 Договору.

Відповідно до умов п. А. 12 позичальник сплачує банку винагороду за користування кредитом. Розмір винагороди розраховується згідно з формулою, наведеною у п. 4.7 договору.

Згідно з п. 5.7. Кредитного договору терміни позовної давності за вимогами про стягнення кредиту процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені та штрафів за Кредитним договором встановлені сторонами тривалістю 15 років.

У порушення зазначених норм закону та умов Договору Боржник зобов`язання за вказаним Кредитним договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості.

Так, судом встановлено, що 21.08.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. видано виконавчий напис щодо стягнення грошових коштів у розмірі 2 988 000,00 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю «Едельвейс+2007», які є його боргом за Кредитним договором № 2Э059Г від 10.06.2014, укладеним між ним та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк». Зазначено, що строком, за який провадиться стягнення, є з 10.06.2014 по 16.08.2017.

20.09.2017 Старшим державним виконавцем виконавчого округу м. Києва Колодчуком С.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54702854 із виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. № 8244 від 21.08.2017.

Згідно з інформації про зазначене виконавче провадження з боржника не було стягнуто кошти за виконавчим написом нотаріуса № 8244 від 21.08.2017, а постановою старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Палій Ю.О. від 19.12.2018 було повернуто виконавчий документ стягувачу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог актів законодавства й в установлений строк.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено у виконавчому написі приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 21.08.2017 № 8244 за період з 10.06.2014 по 16.08.2017 заборгованість за Кредитним договором №2Э059Г від 10.06.2014 Товариства з обмеженою відповідальністю « Едельвейс+2007» перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» складає 2 985 000,00 грн. Крім того, стягненню також підлягають витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису у розмірі 3 000,00 грн.

Отже, судом визнається обґрунтованою та підтвердженою виконавчим написом приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 21.08.2017 № 8244 заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Едельвейс+2007» у розмірі 2 988 000,00 грн., з яких 2 985 000,00 грн. - заборгованість за Кредитним договором №2Э059Г від 10.06.2014, 3 000,00 грн. - витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису.

Разом із цим, як слідує із наданого Банком розрахунку заборгованості за Кредитним договором, Банк продовжував нараховувати пеню, відсотки та винагороду після здійснення виконавчого напису нотаріуса № 8244 від 21.08.2017 про дострокове стягнення заборгованості за Кредитним договором №2Э059Г від 10.06.2014.

Таким чином, звернувшись до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Едельвейс+2007» боргу за вищезазначеним Кредитним договором, Банк здійснив заміну в односторонньому порядку строку виконання кредитного зобов`язання. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 провадження № 14-265цс18, а саме: за умови пред`явлення банком до боржника вимог про дострокове виконання зобов`язання повернути кредит змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні.

У даному випадку судом встановлено, що виконавчий напис нотаріуса є вимогою у розумінні частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України, в якому підлягає уся сума заборгованості за Кредитним договором № 2Э059Г від 10.06.2014.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень ("що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності").

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/23028/17.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав щодо визнання грошових вимог Банку в частині нарахованих після дострокового задоволення вимог Банку про стягнення всієї заборгованості за кредитним договором № 2Э059Г від 10.06.2014 процентів, винагороди та пені у розмірі 6 196 138,30 грн.

10.06.2014 між ТОВ «ЕДЕЛЬВЕЙС +2007» (Позичальник) та ПАТ КБ «Прива тБанк» (правонаступником якого є AT КБ «ПриватБанк» - Кредитор) був укладений Кредитний договір № 2Э060Г (далі - Кредитний договір № 2Э060Г).

Відповідно до п. п. А.І., А.2, 1.1., 2.1.2 Кредитного договору № 2Э060Г AT КБ «При ватБанк» за наявності вільних грошових коштів зобов`язався надати ТОВ «ЕДЕЛЬ ВЕЙС+2007» кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 116 900,00 грн. на поповнення обігових коштів, в обмін на зобов`язання ТОВ «ЕДЕЛЬВЕЙС+2007» щодо пове рнення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим Договором терміни.

Згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток № 1 до Кредитного договору 2Э060Г від 10.06.2014) було встановлено графік зменшення поточного ліміту.

10.05.2016 - поточний ліміт 106 900,00 грн., 10.06.2016 - поточний ліміт 0,00 грн.

Відповідно до п. п. А.6., А.7., А.8., 4.1., 4.2., 4.3. Кредитного договору № 2Э060Г за

користування кредитом ТОВ «ЕДЕЛЬВЕЙС+2007» зобов`язалося сплачувати проценти у ро змірі 12,00 % річних, датою сплати процентів є 26 число кожного поточного місяця, починаю чи з 10.06.2014 р.

Порядок розрахунків затверджений п. 4 Кредитного договору № 2Э060Г.

Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору № 2Э060Г , за користування кредитом в пе ріод з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно пп. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.2.17, 2.3.2, 2.4.1 Договору, Позичальник сплачує проценти за користування кредитом, зазначені у п. А.6 Договору.

Відповідно до п. 4.2 Договору та ст. 212 ЦК України при порушенні позичальником зо бов`язань, передбачених пп. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.2.17, 2.3.2, 2.4.1 Договору, Позичальник спла чує Банку проценти за користування кредитом, зазначені у п. А.7 Договору.

Відповідно до умов п. А. 12 позичальник сплачує банку винагороду за користування кредитом. Розмір винагороди розраховується згідно з формулою, наведеною у п. 4.7 договору.

Згідно з п. 5.7. Кредитного договору № 2Э060Г терміни позовної давності за вимога ми про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені та штрафів за Кредитним договором № 2Э060Г встановлені сторонами тривалістю 15 років.

30.12.2014 було укладено Договір про внесення змін до Кредитного Договору № 2Э060Г від 10.06.2014 року та встановлено ліміт цього Договору: 414 356,00 (чотириста чотирнадцять тисяч триста п`ятдесят шість) гривень 00 копійок на поповнення обігових коштів.

25.07.2016 було укладено Договір про внесення змін до Кредитного договору № 2Э060Г від 10.06.2014 року, яким було внесені зміни до Кредитного договору в частині сплати Банку винагороди та відсотків за користування кредитом.

У порушення зазначених норм закону та умов Договору Боржник зобов`язання за вка заним Кредитним договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених дого вором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог актів законодавства й в установлений строк.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Перевіривши розрахунок заборгованості за вищевказаним Кредитним договором, суд погоджується із розміром заборгованості за кредитом - 402 830,77 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 228 136,48 грн., та 654 215,70 грн. - заборгованості за нарахованою пенею.

Стосовно нарахованої заборгованості за винагородою у розмірі 98 272,34 грн., суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором кредиту, який підпадає під правове регулювання норм ст. ст. 1054-1065 ЦК України та ст. ст. 345-346 ГК України.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно з ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст. ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до цивільного законодавства.

Так, за умовами Кредитного договору № 2Э060Г від 10.06.2014 (із внесеними змінами згідно додаткових угод) окрім фіксованого розміру процентів за користування кредитом, боржник зобов`язався сплачувати банку винагороду за користування кредитом. При невиплаті винагороди за користування кредитом у визначену дату, винагорода вважається простроченою. Тобто, оплату за користування кредитом встановлено двома паралельними способами, а саме проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки в розмірі 12 % річних та винагорода за користування кредитом згідно договору, сплата якої визначена у формулі, до якої, включено також дані щодо офіційного курсу гривні до долару США.

Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника (ст. 1056-1 ЦК України).

Як визначено в ч. ч. 5-6 ст. 1056-1 ЦК України індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати таким вимогам: 1) поточне значення індексу повинно періодично, але не рідше одного разу на місяць, публікуватися в засобах масової інформації або оприлюднюватися через інші загальнодоступні регулярні джерела інформації. Кредитний договір повинен містити посилання на джерело інформації про відповідний індекс; 2) індекс повинен ґрунтуватися на об`єктивних індикаторах фінансової сфери, що дозволяють визначити ринкову вартість кредитних ресурсів; 3) значення індексу повинно встановлюватися незалежною установою з визнаною діловою репутацією на ринку фінансових послуг. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки.

Судом встановлено, що винагорода за користування кредитом за формулою, яка містяться в кредитному договорі та залежить від коефіцієнта зміни курсу гривні до долара США, не відповідає вимогам змінюваної процентної ставки. Крім того, зазначена в договорі формула має значну кількість змінних величин, з яких не можливо визначити точну суму або відсоток, які мають бути в подальшому сплачені та фактичну кінцеву сукупну вартість кредиту. Формула нарахування винагороди, також, не визначає максимальний розмір збільшення процентної ставки, що не відповідає ч. 6 ст. 1056-1 ЦК України.

Формула, по якій нарахована винагорода, передбачає її розрахунок з урахуванням і процентів, і різниці між сплаченими і несплаченими коштами.

Нарахування/виплата такої винагороди не може бути передбачена ні за що інше, як надання якихось послуг банком, і винагорода не може нараховуватися за належне виконання своїх обов`язків клієнтом (за користування кредитом), оскільки вона не може стосуватися чи враховувати проценти, які є самостійною платою за користування кредитними коштами.

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент.

Згідно з ч. 8 ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" комерційні банки самостійно встановлюють процентні ставки та комісійну винагороду по своїх операціях. Тобто оплатне надання послуги щодо надання кредитних ресурсів не належить до предмету кредитного договору.

За таких обставин, судом встановлено, що умовами договору в редакції додаткових угод фактично визначено додаткову плату, що створило ситуацію подвійної оплати за користування кредитом.

Пунктом 6 частини 1 статті 3 ЦК України визначено, що основними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Цей принцип є своєрідною межею здійснення учасниками цивільних правовідносин своїх прав і виконання обов`язків, яка відділяє дозволену поведінку від недозволеної, справедливі, добросовісні і розумні дії від вчинків, які не відповідають цим критеріям.

Даний принцип віднайшов своє відображення у положеннях Цивільного кодексу України, які врегульовують правовідносини сторін, пов`язані з укладенням правочину.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно частини першої статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Тобто, принцип свободи договору не є безумовним, межі дії цього принципу визначаються критеріями справедливості, добросовісності, пропорційності, розумності, а погоджені сторонами умови договору повинні відповідати не лише вимогам цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а й засадам справедливості, добросовісності, розумності як складової елемента загального конституційного принципу верховенства права.

У цьому контексті варто зазначити, що принцип справедливості, добросовісності і розумності обмежує дію принципу свободи договору. Учасники цивільних правовідносин можуть, зокрема укладати договори і на свій розсуд визначати їх умови, але з урахуванням прав і інтересів контрагентів.

У своєму рішенні Конституційний Суд України зазначає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (пункт 1 частини 2 статті 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг.

У постанові від 10.10.2012 у справі №6-110цс12 Верховний Суд України виклав свою правову позицію про те, що свобода договору, передбачена статтями 6, 627 ЦК України, яка полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, при виборі контрагентів та при погодженні умов договору, не є безмежною.

Отже, закріплений Цивільним кодексом України принцип свободи договору має співвідноситися із принципами справедливості, добросовісності та розумності.

У рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється на сферу виконання зобов`язань та на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають тою межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Закріпивши принцип свободи договору, Цивільного кодексу України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу, зокрема, всупереч принципам справедливості, добросовісності, розумності.

Враховуючи зазначене, судом встановлено, що має місце порушення вимог принципу справедливості, добросовісності і розумності, і сплата винагороди (комісії) в установленому спірним договором порядку та розмірі не відповідає вимогам розумності та справедливості договору, передбаченим в ст. 627 ЦК України.

Подібні правові позиції містяться в постановах Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі № 6-1746цс16 та Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.07.2018 у справі № 910/11436/16, відповідно до яких нарахування винагороди (комісії) за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок боржника є незаконною

Вказана правова позиція відображена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.10.2019 по справі № 904/8902/17.

За таких обставин, судом не визнається грошова вимога заявника до Товариства з обмеженою відповідальністю «Едельвейс+2007» за Кредитним договором № 2Э060Г від 10.06.2014 в частині заборгованості за винагородою у розмірі 98 272,34 грн.

За твердженням заявника, що не було спростовано належними та допустимими доказами боржником, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Едельвейс+2007" погашена не була та становить 2 988 000,00 грн. за Кредитним договором № 2Э059Г від 10.06.2014 та 1 285 182,95 грн. за Кредитним договором № 2Э060Г від 10.06.2014.

Відповідно до ч. 5 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про банкрутство або відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 6 ст. 39 Кодексу суд відмовляє у відкритті провадження у справі про банкрутство, якщо вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження, або якщо вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

02.12.2020 в підготовчому засіданні судом не було встановлено підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Едельвейс+2007", перелічених у ч. 6 ст. 39 Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Кодексу України з процедур банкрутства у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Кодексу України з процедур банкрутства підготовче засідання суду проводиться не пізніше 14-ти днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі, а за наявності поважних причин (здійснення сплати грошових зобов`язань кредиторам тощо) - не пізніше 20 днів.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Наразі, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази задоволення боржником у повному обсязі вимог кредитора, які містяться у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Зважаючи на викладене, за наслідками розгляду у підготовчому засіданні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання боржника банкрутом, суд вважає за доцільне її задовольнити у передбачений діючим законодавством спосіб, шляхом відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Едельвейс+2007".

Згідно з ч. 8 ст. 39 Кодексу питання введення процедури розпорядження майном боржника та призначення розпорядника майна, встановлення розміру його винагороди та джерела її сплати вирішується господарським судом в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Приписами ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією визначається судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору. В ухвалі про прийняття заяви про відкриття провадження у справі господарський суд пропонує трьом визначеним шляхом автоматизованого відбору арбітражним керуючим подати заяву про участь у справі.

До призначення арбітражним керуючим особа повинна подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до вищезазначених осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, із заявою про участь у даній справі звернулися арбітражні керуючі Фуголь Є.І., Пузирний Т.М. та Книшевська Т.С., які були визначені автоматизованою системою з відбору кандидатів.

09.11.2020 до суду надійшла пропозиція Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Реверука П.К. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 783 від 08.04.2013).

Відповідно до пункту 2-1 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.

Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією.

Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.

Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), призначає арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, розпорядником майна або керуючим реструктуризацією.

У разі якщо заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не містить пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією або до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не додано заяви цього арбітражного керуючого про участь у справі, або з підстав, визначених частиною третьою статті 28 цього Кодексу, цього арбітражного керуючого не може бути призначено розпорядником майна або керуючим реструктуризацією, або заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство подано боржником - юридичною особою, призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією здійснюється господарським судом самостійно з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, у порядку, що діяв до дня введення цього Кодексу в дію, шляхом застосування автоматизованої системи.

Частиною 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрута встановлено, що розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі:

1) які є заінтересованими особами у цій справі;

2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня відсторонення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років;

3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом;

4) які мають конфлікт інтересів;

5) які здійснювали раніше повноваження приватного виконавця щодо примусового виконання судових рішень або рішень інших органів (посадових осіб), у яких боржник був стороною виконавчого провадження;

6) які є близькими особами боржника - фізичної особи.

Відомостей про те, що арбітражний керуючий Реверук П.К. здійснював управління боржником або ж є заінтересованою особою стосовно боржника та кредиторів, судом не встановлено, не встановлено також обмежень, визначених ч. 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрута, кандидатура арбітражного керуючого не належить до жодної з категорій осіб, зазначених у вказаній статті.

Доводи боржника та арбітражного керуючого Фуголь Є.І. щодо відсутності підстав для розгляду пропозиції заявника щодо кандидатури арбітражного керуючого на призначення розпорядником майна відхиляються судом, оскільки у ініціюючого кредитора наявне дане право, передбачене Прикінцевими та перехідними положеннями Кодексу України з процедур банкрутства. Вказана норма вступила в силу після прийняття заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, однак станом на момент розгляду справи у підговточому засіданні при вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство заявник реалізував своє право, передбачене Кодексом.

Заяви арбітражних керуючих Пузирного Т.М., Фуголь Є.І., Сиволобова М.М., Книшевської Т.С., Макового О.В. не розглядалися судом, оскільки надійшла пропозиція ініціюючого кредитора щодо кандидатури арбітражного керуючого на призначення розпорядником майна.

За таких обставин, суд вирішив призначити розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Едельвейс+2007" (03148, м. Київ, вул. Пшенична,4, ідентифікаційний номер 35122407) арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 08.04.2013 № 783) з процесуальними наслідками, встановленими Кодексом України з процедур банкрутства.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12-ть місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

У зв`язку з викладеним вище, суд встановлює розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Реверуку П.К. розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна боржника із розрахунку трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника.

Таким чином, встановивши факт загрози неплатоспроможності боржника, а також визначившись з кандидатурою арбітражного керуючого для призначення розпорядником майна боржника, керуючись ст.ст. 28, 39 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відкрити провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Едельвейс+2007" (03148, м. Київ, вул. Пшенична,4, ідентифікаційний номер 35122407).

2. Визнати грошові вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ідентифікаційний номер 14360570) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Едельвейс+2007" (03148, м. Київ, вул. Пшенична,4, ідентифікаційний номер 35122407) в розмірі 4 273 182,95 грн. (3 618 967,25 грн. - основне зобов`язання, 654 215,70 грн. - штрафна санкція).

3. Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів.

4. Ввести процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Едельвейс+2007" (03148, м. Київ, вул. Пшенична,4, ідентифікаційний номер 35122407).

5. Оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Едельвейс+2007" (03148, м. Київ, вул. Пшенична,4, ідентифікаційний номер 35122407), текст якого додається.

6. Призначити розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Едельвейс+2007" (03148, м. Київ, вул. Пшенична,4, ідентифікаційний номер 35122407) арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 783 від 08.04.2013).

7. Встановити оплату послуг арбітражного керуючого Реверука П.К. (розпорядника майна) в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника.

8. Заборонити боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

9. Встановити розпоряднику майна боржника строк до 22.01.2021 для подачі до Господарського суду м. Києва відомостей про результати розгляду вимог кредиторів (письмові нормативно-обґрунтовані пояснення щодо складеного реєстру по кожному з кредиторів, витяги з державних реєстрів заборон щодо майна боржника, а також, при наявності, письмові заперечення боржника щодо вимог кредиторів), реєстру вимог кредиторів, а також доказів повідомлення кредиторів про дату проведення попереднього засідання суду.

10. Визначити дату проведення попереднього судового засідання на 01.02.21 о 12:10 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-В, зал судових засідань № 5.

11. Зобов`язати розпорядника майна у строк до 02.02.2021 провести інвентаризацію майна боржника.

12. Зобов`язати Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації надати суду докази внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про порушення провадження у справі про банкрутство боржника.

13. Копію ухвали надіслати боржнику, ініціюючому кредитору та засновнику (учаснику) боржника, місцевому загальному суду, органу державної виконавчої служби, органу державної податкової служби за місцезнаходженням боржника та державному реєстратору відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації для відома та внесення відповідних відомостей про відкриття провадження у справі про банкрутство.

14. Запропонувати учасникам судового процесу під час дії карантину брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми Microsoft Teams у порядку ст. 197 Господарського процесуального кодексу України.

15. Повідомити учасникам судового процесу облікові записи Microsoft Teams судді Мандичева Д.В. - М та секретаря судового засідання Судака С.С. - .

16. Запропонувати учасникам судового процесу для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання подати до суду заяву (засобами поштового зв`язку, на електронну пошту суду (підписану, за наявності, електронним підписом) або до скриньки для кореспонденції, встановленої у приміщенні канцелярії суду) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програми Microsoft Teams із зазначенням його облікового запису (логіну).

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає оскарженню. Оскарження ухвали не зупиняє провадження у справі про банкрутство.

Повний текст ухвали складено 16.12.2020

Суддя Д.В. Мандичев