УХВАЛА

16 грудня 2020 року

м. Київ

Справа № 13/2987

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Кролевець О. А., Стратієнко Л. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта"

на рішення Господарського суду Черкаської області

у складі судді Скиби Г. М.

від 30.10.2012 та

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Мартюк А. І., Алданова С. О., Зубець Л. П.

від 02.09.2020

за позовом Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта"

до Приватного підприємства "Виробничо-промислове підприємство "Агротехбізнес"

про визнання простого векселя таким, що не має сили простого векселя,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Приватного підприємства "Виробничо-промислове підприємство "Агротехбізнес" про визнання простого векселя серії АА №0830417 таким, що не має сили простого векселя.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 30.10.2012 у справі №13/2987, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020, в задоволені позову відмовлено повністю.

29 вересня 2020 року Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" звернулось безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.10.2012 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 у справі № 13/2987.

Ухвалою від 05.11.2020 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду витребував з Господарського суду Черкаської області та Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 13/2987 у зв`язку з неможливістю встановлення дати звернення Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" з позовом до Господарського суду Черкаської області та виконання вимог частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України стосовно зазначення точної суми судового збору, яку необхідно сплатити за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.10.2012 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 у справі № 13/2987.

04 грудня 2020 року на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшли матеріали справи № 13/2987.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", Судом встановлено, що вона підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, Суд установив, що в касаційній скарзі Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.10.2012 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 у справі № 13/2987 відсутнє зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав).

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Приватного підприємства "Виробничо-промислове підприємство "Агротехбізнес" про визнання простого векселя серії АА №0830417 таким, що не має сили простого векселя у листопаді 2009 року.

На момент звернення із позовною заявою відповідно до підпункту "б" частини 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 № 7-93 "Про державне мито" (в редакції від 17.11.2009), зокрема, із позовних заяв немайнового характеру, що подаються до господарських судів, судовий збір сплачувався у розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписами пункту 22.5 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" (у редакції від 05.08.2009) визначено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум, то для цілей їх застосування використовується сума у розмірі 17 гривень.

Отже за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру у даній справи судовий збір підлягав сплаті у розмірі 85,00 грн (5 * 17 грн).

Таким чином, за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.10.2012 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 у справі № 13/2987 скаржник мав сплатити судовий збір у сумі 170,00 грн (17 грн * 5 * 200 %).

Проте до касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Крім того, статтею 288 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 4 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 у справі № 13/2987 складений 08.09.2020, отже з цієї дати почався перебіг двадцятиденного строку, встановленого для її оскарження в касаційному порядку. Таким чином, останнім днем для подання касаційної скарги на оскаржувану постанову було 28.09.2020 включно, після цього процесуальний строк вважається таким, що пропущений.

Із касаційної скаргою Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" звернулось 29.09.2020, тобто після перебігу строку, встановленого для подання касаційної скарги, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України. При цьому, Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" не порушує питання про поновлення пропущеного процесуального строку, однак у якості доказів, що підтверджують, на його думку, дату отримання повного тексту постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 у справі № 13/2987 до касаційної скарги додана копія зазначеної постанови з вхідним штампом скаржника, що не є належним доказом у розумінні приписів статті 288 Господарського процесуального кодексу України, оскільки учасник справи має право на поновлення пропущеного строку саме з дня вручення судового рішення, а не з дня реєстрації на підприємстві. Такими доказами можуть бути, зокрема, поштовий конверт з трек номером, у якому копія оскаржуваної постанови надійшла скаржникові.

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

З огляду на викладене, касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.10.2012 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 у справі № 13/2987 підлягає залишенню без руху на підставі частин 2 та 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків, шляхом:

- виконання вимог статті 290 Господарського процесуального кодексу України та зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав) у спосіб, зазначений пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України;

- надання Суду доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.10.2012 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 у справі № 13/2987 у встановленому порядку і розмірі, а саме у сумі 170,00 грн (реквізити для сплати судового збору знаходяться на офіційному сайті Верховного Суду https://supreme.court.gov.ua/supreme/gromadyanam/platig/);

- подання Суду заяви/клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 30.10.2012 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 у справі № 13/2987 з наданням відповідних доказів поважності такого пропущення.

Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 292 та пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 287, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.10.2012 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 у справі № 13/2987 залишити без руху.

2. Надати Публічному акціонерному товариству "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Публічному акціонерному товариству "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

4. Роз`яснити Публічному акціонерному товариству "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", що у разі неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або визнання судом наведених у заяві підстав для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді О. А. Кролевець

Л. В. Стратієнко