Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" грудня 2020 р. Справа № 906/1422/20.

Господарський суд Житомирської області у складі

судді Вельмакіної Т.М., розглянувши матеріали заяви від 17.12.2020 про забезпечення позову у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Ковальського Віталія Деонізовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинянка"

про стягнення 783230,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Ковальський Віталій Деонізович звернувся до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинянка" 783230,00 грн безпідставно набутих коштів.

Ухвалою від 04.12.2020 суд залишив позовну заяву без руху, у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

17.12.2020 на адресу суду від ФОП Ковальського В.Д. надійшла заява про забезпечення позову, в прохальній частині якої позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту (вчинення будь-яких дій, правочинів щодо нього, реєстрації, перереєстрації тощо) на нежиле приміщення загальною площею 266,8кв.м. за адресою: Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул. Житомирське шосе, 4 (нова адреса: Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул. Житомирська,110), що знаходиться у власності ТОВ "Волинянка".

Вжиття заходів забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що у ТОВ "Волинянка" відсутнє інше майно. При цьому, як вказує заявник, такий захід забезпечення ніяким чином не вплине на здійснення господарської діяльності Товариства, оскільки нерухоме майно залишатиметься на період розгляду справи у вказаного Товариства, яке зможе надалі використовувати будівлю за призначенням.

Також заявник вважає, що на даний час існує реальна загроза реалізації відповідачем вищевказаного нерухомого майна після отримання копії позовної заяви.

Таким чином, позивач вважає, що незастосування судом заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду та перешкодити поновленню його порушених прав.

Застосовувати зустрічне забезпечення заявник вважає недоцільним.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову суд враховує, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, і доказами, які наведені на їх підтвердження, та положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої права, подаючи позов.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.74 ГПК України. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Як встановлено судом, предметом заявленого позову є стягнення грошових коштів. У той же час, предметом даної заяви про забезпечення позову є накладення арешту на нерухоме майно відповідача.

Оскільки вибір способу забезпечення позову залежить від суті позовної вимоги, то суд вважає за доцільне зазначити, що у позові про стягнення грошей арешт на майно може бути застосовано в якості забезпечення позову лиш тоді, коли кошти у боржника відсутні, а тому виконати рішення про стягнення коштів неможливо.

Слід зазначити, що саме лише посилання заявника на потенційне порушення прав позивача при виконанні майбутнього рішення суду не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову без надання при цьому належних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Однак, заявником не наведено жодних обгрунтувань, які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у даній справі або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Виходячи з наведеного, суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Згідно з ч.6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відому у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 233-235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю Ковальському Віталію Деонізовичу у задоволенні заяви від 17.12.2020 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена.

Ухвалу підписано 21.12.2020

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - у справу;

2 - заявнику (рек.).