ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2020м. ДніпроСправа № 904/4592/15 (904/5258/20)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Примака С.А.,

за участю секретаря судового засідання Драна Ю.В.,

та представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (м. Київ)

до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості у загальному розмірі 2 243 942,32 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (далі - відповідач) заборгованість у загальному розмірі 2 243 942,32 грн, з яких: 1 141 291,18 грн -пеня, 216 866,43 грн - інфляційні втрати, 885 784,71 грн - 15% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем (споживачем) зобов`язань за договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 27.12.2018 та комерційної пропозиції в частині своєчасної оплати за поставлену електричну енергію.

Ухвалою суду від 29.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її розгляд у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження на 27.10.2020.

Від позивача надійшло клопотання (вх. суду №50199/20 від 23.10.2020), в якому позивач просить провести підготовче засідання, судове засідання, та в цілому судове провадження, без участі представника Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго".

Ухвалою господарського суду від 27.10.2020 відкладено підготовче засідання на 26.11.2020.

Ухвалою суду від 26.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.12.2020.

У судове засідання 14.12.2020 представники позивача та відповідача не з`явилися, при цьому судом враховано наявність клопотання позивача про розгляд справи без участі представника Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго".

Представник відповідача причини неявки суду не повідомив, своїм правом на подання до суду відзиву, яке визначено статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі повідомлений належним чином.

З огляду на те, що розгляд даної справи відкладався у зв`язку з нез`явленням представника відповідача у судові засідання та неподанням останнім відзиву на позов, а також враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів, що є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами за відсутності представника відповідача у відповідності до вимог частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору про постачання електричної енергії, строк дії договору, факт надання послуг за договором, умови надання послуг та порядок їх оплати, настання строку оплати наданих послуг, наявність часткової чи повної їх оплати, допущення прострочення.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, і про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (пункт 16).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу.

На виконання частини 11 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" в мережі інтернет за адресою www.uie.kiev.ua позивачем було розміщено порядок приєднання до умов договору; договорі про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; комерційну пропозицію № 3 до договору.

Відповідно до пункту 7 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" від 14.03.2019 № 312 (далі - Правила), договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до пункту 3.4.4., п. 6.2.3. Правил, постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. У цьому випадку покази засобу вимірювання визначаються постачальником послуг комерційного обліку на дату початку фактичного постачання електричної енергії в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Положеннями пункту 6.2.4. Правил встановлено, що початком постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" є дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником, яка визначається відповідно до вимог пунктів 6.2.2 та 6.2.3 цієї глави. Адміністратор розрахунків повідомляє дату переведення споживача (споживачів) на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" постачальнику (постачальникам) послуг комерційного обліку.

Пунктом 6.2.5. Правил споживач має право до моменту його переведення на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (протягом 5 днів з дня повідомлення адміністратором комерційного обліку про його переведення на постачання електричної енергіїпостачальником "останньої надії") укласти договір з обраним електропостачальником або постачальником універсальних послуг (для споживачів, які мають на це право) шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником, або за згодою сторін на інших умовах, відмінних від тих, які містяться в комерційних пропозиціях, оприлюднених на офіційному сайті електропостачальника.

У такому разі обраний електропостачальник (постачальник універсальних послуг) має протягом дня з моменту укладення договору постачання електричної енергії споживачу (договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) повідомити адміністратора комерційного обліку. Адміністратор комерційного обліку в той же день переводить такого споживача до обраного електропостачальника (постачальника універсальних послуг) шляхом внесення змін в одноденний строк до облікових записів електропостачальника щодо обраного електропостачальника (постачальника універсальних послуг) та відповідного споживача, якому він почав здійснювати постачання електричної енергії, у порядку, визначеному правилами ринку, з одночасним повідомленням операторів системи.

Відповідно до пункту 6.2.6 правил ринку, якщо споживач до моменту його переведення на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", не обрав електропостачальника або не забезпечив власного споживання шляхом купівлі електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на організованих сегментах ринку, адміністратор комерційного обліку в одноденний термін переводить такого споживача на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" шляхом внесення зміни в одноденний строк до облікових записів електропостачальника щодо постачальника "останньої надії" у порядку, визначеному правилами ринку, з одночасним повідомлення операторів системи.

Так, 27.12.2018 між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", яке виконує функції постачальника "останньої надії" та діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою НКРЕКП № 1344 від 06.11.2018 та Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1023-р від 12.12.2018 (далі - постачальник, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Дніпропетровський трубний завод" (далі - споживач, відповідач) було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (далі - договір).

У пункті 1.1. вказаного договору сторони визначили, що договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" є публічним договором приєднання споживача (далі - споживач) до договору і регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (далі - постачальник) споживачу, у разі, якщо обраний споживачем електропостачальник неспроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем нового електропостачальника або до припинення постачання у передбачених чинним законодавством чи договором випадках. Договір укладається сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до договору.

Умови договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів України (пункт 1.2. договору).

За договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція) (пункт 2.1. договору).

Початок постачання електричної енергії споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ у разі укладення договору між сторонами (пункт 3.7. договору).

У пункті 13.1. договору визначено, що договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

Умовами комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 визначено, що споживач сплачує 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання Споживачем рахунку.

Орієнтована вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих постачальником від оператора системи розподілу (передачі).

Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ. Акт купівлі-продажу складається на підставі даних про фактичне споживання споживача, отриманих від ОСР. У разі наявності зауважень до акту купівлі-продажу, споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності.

Відповідно до пункту 5.10 договору, оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менш 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем; остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від по справі № 904/4592/15 (904/799/20) відмовлено у задоволенні клопотання Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про повернення надмірно сплаченого судового збору. Клопотання ПАТ "ДТЗ" про розстрочення виконання грошового зобов`язання № 53/юр-7 від 19.06.2020 залишено без розгляду. Задоволено позовну заяву у повному обсязі. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м. Дніпро, вул. Маяковського, буд 31, ) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85, ) заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 9 428 976,23 грн (дев`ять мільйонів чотириста двадцять вісім тисяч дев`ятсот сімдесят шість грн 23 коп) та 141 434,64 грн (сто сорок одна тисяча чотириста тридцять чотири грн 64 коп) - судового збору. Задоволено клопотання відповідача №53/юр від 20.07.2020 про відстрочення виконання рішення та відстрочено виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2020р. по справі № 904/4592/15 (904/799/20) строком на 1 (один) рік.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За умовами пункту 5.11 договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 27.12.2018, у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплати пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим договором. Споживач має сплатити за вимогою постачальника пеню у розмірі, яка зазначається в комерційній пропозиції.

Згідно з комерційною пропозицією № 3 від 07.06.2019 до договору за внесення платежів, передбачених умовами договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Споживач зобов`язуєсться сплатити пеню на підставі рахунків постачальника.

При цьому, у розділі "Відповідальність сторін" комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 до договору передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання або неналежне виконання зобов`язання припиняється через 1 рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 1 141 291,18 грн, з яких 646 711,19 грн заборгованість за період з 30.12.2019 по 31.07.2020 за прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання по сплаті рахунку НОМЕР_2 та 494579,99 грн за період з 19.11.2019 по 31.07.2020 за прострочення відповідачем виконання грошового зобов`зання по сплаті рахунку № НОМЕР_1.

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі прострочення оплати за отриману електроенергію, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені.

Суд перевіривши розрахунок пені, зазначає що він є правильним, однак позивачем було допущено описку в зазначенні періоду розрахунку, замість 30.07.2020 позивачем було зазначено 31.07.2020. Отже, вимога щодо стягнення пені у розмірі 1 141 291,18 грн підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В розділі "Додаткові зобов`язання споживача" комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 до договору передбачено, що споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Відтак, сторони у договорі передбачили інший розмір процентів, зокрема 15% річних.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 15% річних у розмірі 885 784,71 грн, з яких 520933,25 грн заборгованість за період з 30.12.2019 по 31.07.2020 за прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання по сплаті рахунку НОМЕР_2 та 364851,46 грн за період з 19.11.2019 по 31.07.2020 за прострочення відповідачем виконання грошового зобов`зання по сплаті рахунку № НОМЕР_1.

Суд перевіривши розрахунок 15% річних, зазначає що він є правильним, однак позивачем було допущено описку в зазначенні періоду розрахунку, замість 30.07.2020 позивачем було зазначено 31.07.2020. Отже, вимога щодо стягнення 15% річних у розмірі 885 784,71 грн підлягає задоволенню.

Також, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 216 866,43 грн за період січень - червень 2020, з яких 136 607,58 грн за прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання по сплаті рахунку НОМЕР_2 та 80 258,85 грн заборгованість за прострочення відповідачем виконання грошового зобов`зання по сплаті рахунку № НОМЕР_1.

Відповідно до Інформаційного листа ВГСУ № 01-06/928/2012 від 17.07.2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 01.02.2012 № 52/30).

Індекс інфляції є статистичною інформацією, яка щомісячно надається Держкомстатом та публікується в газеті "Урядовий кур`єр" та на офіційному веб-сайті Державного комітету статистики України.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже сума боргу в цьому періоді зменшується.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат, зазначає що він є неправильним, оскільки інфляційні втрати відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України повинні бути нараховані за весь час прострочення, тобто, з моменту прострочення і до подачі позову до суду. Натомість, позивачем при здійсненні нарахування інфляційних втрат були враховані лише місяці, в яких мала місце інфляція, а місяць, в якому мала місце дефляція (лютий 2020 року) позивачем враховано не було, що суперечить діючому законодавству.

Здійснивши перерахунок, судом встановлено, що за період січень-червень 2020 року до стягнення підлягає сума боргу у розмірі 189 740,60 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору в сумі 33 253,10 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 2 243 942,32 грн - задовольнити частково.

Стягнути з Публічне акціонерне товариство "Дніпропетровський трубний завод" (49068, місто Дніпро, вулиця Маяковського, будинок 31; ідентифікаційний код 05393122) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, 85; ідентифікаційний код 19480600) -1 141 291, 18 грн (один мільйон сто сорок одна тисяча двісті дев`яносто одина гривня 18 коп) - пені, 189 740,60 (сто вісімдесят дев`ять тисяч сімсот сорок гривень 40 коп) - інфляційних втрат, 885 784,71 грн (вісімсот вісімдесят п`ять тисяч сімсот вісімдесят чотири грн 71 коп) -15 % річних та 33 253,10 грн (тридцять три тисячі двісті п`ятдесят три гривні10 коп) - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 21.12.2020

Суддя С.А. Примак