ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
14 грудня 2020 року Справа № 924/730/20
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючий суддя Мельник О.В.
суддя Грязнов В.В.
суддя Розізнана І.В.
при секретарі судового засідання Панасюк О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Геральд" та товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля-Телеком" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №924/730/20
за позовом Хмельницької міської ради
до 1) товариства з обмеженою відповідальністю "Геральд"
2) товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля-Телеком"
про стягнення 510 270,82 грн.
за участю представників:
позивача - не з`явився,
відповідача 1 - не з`явився,
відповідача 2 - не з`явився.
Рішенням господарського суду Хмельницької області від 29.09.2020 р. у справі №924/730/20 у задоволенні позову Хмельницької міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "Геральд" та товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля-Телеком" про стягнення 510270,82 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку по вул. Соборній, 67/1 у м. Хмельницькому в рівних частках з кожного, а саме 255135,41 грн. з товариства з обмеженою відповідальністю "Геральд" та 255135,41 грн. з товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля-Телеком" - відмовлено.

Додатковим рішенням господарського суду Хмельницької області від 07.10.2020 р. у справі №924/730/20 стягнуто з Хмельницької міської ради на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Геральд" та товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля-Телеком" по 5500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням господарського суду Хмельницької області від 29.09.2020 р. у справі №924/730/20 та додатковим рішенням господарського суду Хмельницької області від 07.10.2020 р. у справі №924/730/20, Хмельницька міська рада звернулась до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить оскаржувані рішення скасувати та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 року у справі №924/730/20 рішення господарського суду Хмельницької області від 29.09.2020 р. та додаткове рішення господарського суду Хмельницької області від 07.10.2020 р. у справі №924/730/20 залишено без змін, апеляційну скаргу Хмельницької міської ради - без задоволення.

03.12.2020 року до Північно-західного апеляційного господарського суду від представника відповідачів надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №924/730/20, яким стягнути з Хмельницької міської ради на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Геральд" та товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля-Телеком" по 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу понесених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У судове засідання, призначене на 14.12.2020 р. сторони не забезпечили явку своїх повноважних представників, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Геральд" та товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля-Телеком" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №924/730/20.

Колегія суддів зазначає, що за змістом ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи наведене, а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалася, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №924/730/20 за відсутності представників позивача та відповідача.

Станом на дату проведення судового засідання 14.12.2020 р. заперечень на заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Геральд" та товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля-Телеком" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №924/730/20 чи клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від Хмельницької міської ради до апеляційного суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву відповідачів про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що вказана заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

Конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати та конституційне право на професійну правничу допомогу не може бути обмежено.

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до статті 124 цього Кодексу разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

При цьому попередній розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, зроблено представником відповідачів у відзиві на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що орієнтовний розрахунок таких витрат відповідачів у суді апеляційної інстанції становить 8000 грн. з яких: 4000 грн. за підготовку відзиву на апеляційну скаргу, 2000 грн. за представництво інтересів відповідача 1 в судовому засіданні та 2000 грн. за представництво інтересів відповідача 2 в судовому засіданні. Також вказав, що відповідні докази понесених судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу, будуть подані до суду в порядку встановлено ч.8 ст.129 ГПК України (а.с. 221).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справ, оскільки склад та розмір витрат пов`язаних з оплати правової допомоги входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 31.07.2020 року між ТОВ "Геральд" (далі - клієнт) та адвокатом Бабічем О.О. (далі - адвокат) укладено договір про надання правової допомоги №1 (а.с.61-65).

Згідно пункту 1.1 договору клієнт доручає, а адвокат зобов`язується надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п.2.1.1 та 2.1.3 договору адвокат надає клієнту, надання правової допомоги, захист прав, свобод і законних інтересів клієнта у господарській справі №924/730/20, а також здійснює представництво інтересів клієнта в судових справах усіх інстанцій, зокрема підготовку до розгляду і ведення справ в судах господарської юрисдикції, що стосуються інтересів клієнта.

Пунктами 5.1., 5.2., 5.3., 5.6. договору гонорар винагорода адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором. Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в додатку до цього договору. Факт надання послуг підтверджується актом наданих послуг, що є додатком до цього договору.

В додатку №1 від 31.07.2020 р. до договору сторони погодили прейскурант (тарифи) за надання послуг, зокрема: 1) представництво інтересів в господарських спорах 2000 грн. за одне судове засідання; підготовка пакету документів для подання до суду (позовних заяв, відзивів на позов, заперечень на відзив та ін.) договірна від 2000 грн.; 3) підготовка клопотань та заяв для подання до суду, підготовка адвокатських запитів, супровідних листів та описів до них договірна від 1000 грн.; 4) за надання консультацій та підготовку інших документів не передбачених в додатку встановлюється погодинна оплата 500 грн. за одну годину.

Аналогічний за змістом договір про надання правової допомоги №1 від 31.07.2020 р. з додатком №1 від 31.07.2020 р. було укладено між ТОВ "Поділля-Телеком" та адвокатом Бабічем О.О. (а.с.66-70).

На підтвердження понесених відповідачами витрат на послуги адвоката в суді апеляційної інстанції матеріали справи містять копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Бабічем О.О. ХМ №000206 (а.с. 72) та ордери на надання правової допомоги ТОВ "Геральд" та ТОВ "Поділля-Телеком" адвокатом Бабічем О.О. у Північно-західному апеляційному господарському суді (а.с.222, 223), а також разом із заявою про розподіл судових витрат було подано до суду акт здачі-прийняття наданих послуг №1 від 30.11.2020 р. підписаний між ТОВ "Геральд" та адвокатом Бабічем О.О. (а.с.246-247) та акт здачі-прийняття наданих послуг №1 від 30.11.2020 р. підписаний між ТОВ "Поділля-Телеком" та адвокатом Бабічем О.О. (а.с.248-249).

Згідно акту здачі-прийняття наданих послуг №1 від 30.11.2020 р. адвокатом Бабічем О.О. були надані ТОВ "Геральд" наступні послуги: 1) 21.11.2020 р. підготовка та направлення відзиву на апеляційну скаргу з додатками до Північно-західного апеляційного господарського суду 2000 грн.; 2) 30.11.2020 р. участь адвоката Бабіча О.О. у судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції та представлення інтересів ТОВ "Геральд" у справі №924/730/20 2000 грн. Загальна вартість наданих послуг становить 4000 грн.

Ідентичний перелік наданих послуг на суму 4000 грн. наведений в акті здачі-прийняття наданих послуг №1 від 30.11.2020 р. підписаний між ТОВ "Поділля-Телеком" та адвокатом Бабічем О.О..

Розглядаючи заяву відповідачів щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу понесених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 цього Кодексу ).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

За змістом ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5, 6 статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме: судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено в документи інформації щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та, навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що адвокат Бабіч О.О. представляє інтереси обох відповідачів, процесуальні позиції яких у справі №924/730/20 є однаковими, були сформовані під час розгляду справи в суді першої інстанції та не змінювались при апеляційному перегляді справи.

Оцінюючи послуги надані адвокатом Бабічем О.О. товариству з обмеженою відповідальністю "Геральд" та товариству з обмеженою відповідальністю "Поділля-Телеком", наведені в актах здачі-прийняття наданих послуг №1 від 30.11.2020 р., колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Зокрема, вищевказані акти містять ідентичний перелік наданих адвокатом послуг: підготовка та правлення одного відзиву на апеляційну скаргу з додатками на 9 аркушах - вартістю 2000 грн. та участь 30.11.2020 р. адвоката у судовому засіданні в режимі відеоконференції вартістю 2000 грн..

Однак, як вбачається з матеріалів справи адвокатом Бабічем О.О. було підготовлено та подано до суду лише один відзив від імені обох відповідачів (а.с. 217-221), а також відповідно до протоколу судового засідання від 30.11.2020 р. по справі №924/730/20 (а.с.228) Бабіч О.О. брав участь у судовому засіданні 30.11.2020 р. в режимі відеоконференції та представляв інтереси ТОВ "Геральд" та ТОВ "Поділля-Телеком".

Таким чином апеляційним судом встановлено, що адвокатом Бабічем О.О. фактично було надано дві послуги, однак на користь обох відповідачів.

З огляду на обсяг фактично виконаних адвокатом робіт та часом витраченим останнім на їх надання, оскільки подача відзиву та участь у судовому засіданні здійснювались одним і тим же представником від імені обох відповідачів, які мають однакову процесуальну позицію у справі, що відповідно не викликає збільшення обсягу юридичної і технічної роботи адвоката, колегія суддів вважає необґрунтованими заявлені відповідачами до стягнення витрати на професійну правничу допомогу.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності і необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited" проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на вищевикладене та дослідивши надані відповідачами докази, якими підтверджується понесення останніми витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з апеляційним переглядом справи, врахувавши фактичний об`єм наданих адвокатом Бабічем О.О. послуг у суді апеляційної інстанції та затрачений ним час, а також відсутність клопотання позивача про зменшення таких витрат, апеляційний господарський суд, керуючись ст. ст. 126, 129 ГПК України, виходячи з критерію реальності і розумності розміру цих витрат, дійшов висновку про часткове задоволення заяви та стягнення з Хмельницької міської ради на користь ТОВ "Геральд" та ТОВ "Поділля-Телеком" по 2000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Геральд" та товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля-Телеком" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №924/730/20 задоволити частково.

2. Стягнути з Хмельницької міської ради (29000, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Гагаріна, буд. 3, код ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Геральд" (29017, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Свободи, буд. 9А, код ) 2000,00 грн. (дві тисячі гривень нуль копійок) понесених витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

3. Стягнути з Хмельницької міської ради (29000, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Гагаріна, буд. 3, код ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля-Телеком" (29017, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Свободи, буд. 9А, код ) 2000,00 грн. (дві тисячі гривень нуль копійок) понесених витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

4. В задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Геральд" та товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля-Телеком" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №924/730/20 в іншій частині - відмовити.

5. Господарському суду Хмельницької області видати судові накази.

6. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "22" грудня 2020 р.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.