РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.12.2020Справа № 910/1798/20

За позовом Приватного акціонерного товариства "Спеціалізоване монтажне управління № 24"

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про стягнення 1 888 262,96 грн.

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Вовчик О.В.

Представники:

від позивача: Бердичевський О.В., ордер серії АІ № 1020887 від 17.01.2020

від відповідача: Мотлях О.О., довіреність № 1-2056 від 28.12.2019

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Спеціалізоване монтажне управління № 24" (далі - позивач, ПРАТ "СМУ № 24") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (далі - відповідач, АТ "Укртрансгаз") в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (далі - Філія) про стягнення безпідставно набутих за рахунок ПРАТ "СМУ № 24" грошових коштів у розмірі 1 888 262,96 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскільки відповідачем на підставі Договору № від 04.07.2018 отримано від позивача виконання зобов`язання з поставки обладнання та монтажу у повному обсязі, то отримання відповідачем грошових коштів за банківською гарантією є безпідставним збагаченням відповідача за рахунок позивача, а відтак, на твердження позивача, ці кошти підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 1212 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2020 позовну заяву ПРАТ "СМУ № 24" залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

24.02.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 № 910/1798/20 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 06.04.2020 о 12:20 год.

17.03.2020 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

26.03.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якої позивач заперечував проти доводів відповідача у відзиві на позовну заяву, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

27.03.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи Науково - правничого висновку, складеного Київським національним університетом імені Тараса Шевченка від 06.03.2020.

30.03.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли пояснення стосовно посилання на висновок щодо застосування відповідної норми права у подібних правовідносинах, викладений в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду.

Підготовче засідання, призначене на 06.04.2020 о 12:20 год., не відбулося з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-І9, зважаючи на період карантину, визначений постановою КМУ "Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID -19" від 11 березня 2020 року № 211 (зі змінами).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2020 призначено підготовче засідання у справі на 28.05.2020 о 10:00 год.

У підготовче засідання, призначене на 28.05.2020, з`явились представники позивача та відповідача.

У підготовчому засіданні 28.05.2020 судом оголошено перерву до 25.06.2020 о 12:00 год.

09.06.2020 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання, згідно якого останній просив суд відмовити позивачу у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу повністю.

18.06.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи.

18.06.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про зупинення провадження по справі, відповідно до якого позивач просив суд зупинити провадження по справі № 910/1798/20 до набрання законної сили рішення суду по справі № 910/1930/20.

У підготовче засідання, призначене на 25.06.2020, з`явились представники позивача та відповідача.

Представник позивача підтримав клопотання про приєднання до матеріалів справи та клопотання про зупинення провадження по справі, які надійшли через відділ діловодства суду 18.06.2020.

У підготовчому засіданні 25.06.2020 суд розглянув та задовольнив клопотання позивача про приєднання до матеріалів справи доказів.

У підготовчому засіданні 25.06.2020 суд розглянув клопотання позивача про зупинення провадження по справі № 910/1798/20.

Суд дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду даної справи № 910/1798/20 до набрання законної сили судовим рішенням в іншій господарській справі № 910/1930/20, що є підставою для зупинення провадження у справі згідно з п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2020 зупинено провадження у справі № 910/1798/20 до набрання законної сили судовим рішенням в іншій господарській справі № 910/1930/20, витребувано докази у сторін.

13.07.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання, яким надано документи на виконання вимог ухвали суду від 25.06.2020.

23.07.2020 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов супровідний лист з додатками на виконання вимог ухвали суду від 25.06.2020.

04.11.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі. Зазначеним клопотанням позивач повідомив про набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/1930/20 та надав докази на підтвердження зазначеного.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 поновлено провадження у справі № 910/1798/20 та призначено підготовче засідання на 23.11.2020 о 12:00 год.

Підготовче засідання, призначене на 23.11.2020, не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2020 призначено підготовче засідання у справі на 07.12.2020 о 12:10 год.

У підготовче засідання, призначене на 07.12.2020, з`явились представники позивача та відповідача.

У підготовчому засіданні 07.12.2020 представники позивача та відповідача зазначили, що повідомили всі обставини справи, які їм відомі, та надали всі докази.

У підготовчому засіданні, призначеному на 07.12.2020, суд вчинив дії, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 14.12.2020 о 15:00 год.

У судове засідання, призначене на 14.12.2020, з`явились представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні 14.12.2020 судом здійснювався розгляд справи по суті.

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні 14.12.2020 судом заслухано вступне слово представників позивача та відповідача.

Стислий виклад позиції сторін.

Позивач позовні вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 1 888 262,96 грн підтримав у повному обсязі.

Позивач вважає, що сплачені відповідачу гарантом (АТ "Комерційний банк "Глобус") за Банківською гарантією № 9783 забезпечення виконання договору від 25.06.2018 грошові кошти, які в подальшому були відшкодовані гаранту позивачем, є відповідно до статті 1212 ЦК України безпідставно набутим відповідачем майном за рахунок позивача у сумі 1 888 262,96 грн.

Так, позивач стверджує, що ним не було порушено зобов`язання за укладеним з відповідачем Договором № від 04.07.2018, зокрема зобов`язання з поставки обладнання - "Блок бокс операторної з САК" у кількості 1 шт. (призначений для встановлення обладнання: шафа управління (САУ ГРС), головний розподільчий щит електроенергії (ШО), шафи обліку газу (ШУЧ), джерело безперебійного живлення, система регулювання тиску та витрат, додаткових систем замовника, вартістю 3 400 000,00 (без ПДВ), та його монтажу.

Прийняття відповідачем обладнання за кількістю та якістю без зауважень підтверджується позивачем видатковою накладною № 29 від 27.05.2019, Актом приймання-передачі устаткування до монтажу № від 27.05.2019 та Актом приймання продукції за кількістю і якістю від 27.05.2019. Акт приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в за червень 2019 року, Довідка про вартість виконаних робіт КБ-3 за червень 2019 були підписані підрядником (позивачем) в порядку ч. 4 ст. 882 ЦК України через відмову замовника (відповідача) від їх підписання без належного мотивування.

Позивач зазначає, що пусконалагоджувальні роботи є наступним етапом виконання робіт і їх початок неможливий без виконання зобов`язання з монтажу обладнання. Проведення пусконалагоджувальних робіт не передбачено кошторисом до Договору та не є предметом Договору.

Оскільки зобов`язання за Договором № від 04.07.2018, порушення яких зазначено відповідачем як підстава для направлення вимоги гаранту, були виконані позивачем належним чином, то підстави для направлення відповідачем вимоги до гаранта щодо сплати банківської гарантії були відсутні, і як наслідок, отримання відповідачем грошових коштів за банківською гарантією є безпідставним збагаченням відповідача за рахунок позивача, а відтак, на твердження позивача, ці кошти підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 1212 ЦК України.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач вважає, що дії АТ "Укртрансгаз", як бенефіціара, з направлення АТ "Комерційний банк "Глобус" вимоги за Банківською гарантією № 9783 від 25.06.2018, оформленою згідно умов Договору, № від 04.07.2018, Банківської гарантії, норм Цивільного кодексу України, та поданою у зв`язку із фактично наявним та підтвердженим належними і допустимими доказами порушенням принципалом (позивачем) умов Договору № від 04.07.2018, - є правомірними.

Відповідач звертає увагу суду, що не отримував грошових коштів у сумі 1 888 262,96 грн від позивача; кошти в сумі 1 888 262,96 грн відповідач отримав від АТ "Комерційний банк "Глобус"; у зв`язку з порушенням позивачем умов Договору № від 04.07.2018 в частині монтажу поставленого обладнання, відповідач звернувся до АТ "Комерційний банк "Глобус" з письмовою вимогою (в межах строку дії Банківської гарантії), після чого отримав грошові кошти. Зазначене, на думку відповідача, свідчить про відсутність умов, передбачених ст. 1212 ЦК України, згідно яких майно вважається безпідставно набутим, що в свою чергу, вказує на відсутність правових підстав для застосування позивачем ст. 1212 ЦК України.

Відповідач стверджує про порушення позивачем умов Договору № від 04.07.2018 в частині строків монтажу поставленого обладнання, оскільки: поставка обладнання - "Блок бокс операторної з САК" у кількості 1 шт. вартістю 3400000,00 грн (без ПДВ) здійснена підрядником (позивачем) 27.05.2019 відповідно до видаткової накладної № 29; устаткування передано до монтажу підряднику по Акту приймання-передачі № від 27.05.2019; з цієї дати до 15.07.2019 виконавець роботи з технологічним обладнанням не проводив, відповідні працівники на об`єкті будівництва були відсутні; в період з 16 по 26 липня 2019 в процесі проведення робіт після подачі електричного живлення на системи "Блок - бокс операторної з САК" підрядник отримав перелік зауважень по обладнанню (листи №2013ВН-19-35 від 29.07.2019, №2013ВН-19-54 від 27.08.2019, №2013ВН-19-66 від 03.09.2019), що не давало права закриття актів виконаних робіт та акту прийняття змонтованого обладнання; в період до 21.10.2019 роботи з монтажу технологічного обладнання позивач не проводив, відповідні працівники на об`єкті будівництва були відсутні; дотепер не усунуті зауваження, про які повідомлено позивача листом від 03.02.2020 №2013ВН-20-19, це стало підставою для не підписання акту виконаних будівельних робіт, який є підставою для оплати робіт

На думку відповідача, позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставин, яким він обґрунтовує свої позовні вимоги.

У судовому засіданні 14.12.2020 судом з`ясовано обставини справи та досліджено наявні в матеріалах справи докази, після чого здійснювались судові дебати, в яких представники учасників справи виступили з промовами (заключним словом).

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 14.12.2020 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши в судовому засіданні докази, якими сторони обґрунтовували відповідні обставини, суд

ВСТАНОВИВ:

04.07.2018 між АТ "Укртрансгаз" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" АТ "Укртрансгаз" (замовник) та ПРАТ "СМУ № 24" (підрядник) укладено Договір № (далі - Договір або Договір № від 04.07.2018), відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик власними та залученими силами і засобами виконати роботи, відповідно до умов цього Договору "Будівництво технологічної перемички між магістральними газопроводами Єлець-Кременчук-Кривий Ріг та Єлець-Курськ-Диканька в Сумському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів" (Будівельні роботи та поточний ремонт) (далі - роботи), в повному обсязі відповідно до вимог чинних нормативних документів, проектної, технічної та кошторисної документації, а замовник зобов`язується на умовах Договору прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість.

Згідно з п. 1.2 Договору місцем виконання робіт є: Сумське ЛВУМГ: Лебединський район, Сумської обл. Склад, обсяги та вартість робіт, що доручаються до виконання підрядником, визначені Кошторисною документацією, яка є невід`ємною частиною Договору (Додаток №1)

Відповідно до п. 2.1 ціна Договору становить 37 765 259,12 грн, в т.ч. ПДВ.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що передбачені Договором роботи підрядник виконує із своїх матеріалів, а також обладнання, поставку якого, як і початок виконання робіт за Договором підрядник здійснює після отримання від замовника відповідного письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт. Підрядник в рамках виконання Договору зобов`язаний поставити обладнання згідно Специфікації (Додаток № 3), яка є невід`ємною частиною Договору.

28.01.2019 між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, згідно якої, у зв`язку із виявленням технічної помилки (описки) в позиції 29 Специфікації (Блок бокс операторної з САК (поставки UAB TANIER) (Додаток № 3) до Договору, викладено Специфікацію (Додаток № 3) до Договору в новій редакції, яка є невід`ємною частиною цієї Додаткової угоди. Інші умови Договору, не порушені цією Додатковою угодою, залишено без змін (п. 1, 2 Додаткової угоди № 1 до Договору).

Відповідно до п. 3.3 Договору підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 180 календарних днів з дати отримання від замовника письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт та виконати роботи з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником Графіку виконання робіт, який є невід`ємною частиною Договору (Додаток № 2).

Пунктом 3.7 Договору передбачено, що підрядник поставляє обладнання згідно Специфікації (Додаток № 3).

Отже, перелік видів робіт, які мали виконуватися, та перелік видів обладнання, яке мало передаватися, за Договором визначено у Додатках, а саме у Додатку № 2 "Графік виконання робіт поставки обладнання по об`єкту: "Будівництво технологічної перемички між магістральними газопроводами Єлець-Кременчук-Кривий Рік та Єлець-Курськ-Диканька в Сумському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів (Будівельні роботи та поточний ремонт) " та у Додатку № 3 "Специфікація поставки обладнання по об`єкту: "Будівництво технологічної перемички між магістральними газопроводами Єлець-Кременчук-Кривий Ріг та Єлець- Курськ-Диканька в Сумському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів (Будівельні роботи та поточний ремонт)".

Пунктом 3.8 Договору встановлено, що в момент передачі обладнання підрядник зобов`язаний надати замовнику:

- видаткову накладну на обладнання;

- податкову накладну, оформлену відповідно до умов пунктів 6.5, 6.7 розділу 6 Договору, а також статті 201 Податкового кодексу України;

- товарно-транспортну накладну.

Приймання обладнання по кількості проводиться по видатковій накладній підрядника (п. 3.9 Договору).

Приймання обладнання за якістю проводиться в точній відповідності з держстандартами, іншими обов`язковими для сторін правилами, а також по супровідних документах, що засвідчують якість обладнання, а саме: належний документ, встановлений законодавством та іншими нормативно-правовими актами України, що підтверджує якість обладнання. У разі відсутності зазначеного документа замовник має право не приймати поставлене обладнання, а у випадку прийняття складається акт про фактичну якість обладнання, де вказуються якісні показники обладнання. Акт про фактичну якість обладнання має бути підписаний уповноваженими представниками сторін (п. 3.10 Договору).

Передача в монтаж оприбуткованого замовником обладнання підряднику оформлюється актом передачі обладнання в монтаж (п. 3.12 Договору).

Після закінчення виконання робіт підрядник передає замовнику змонтоване обладнання, шляхом оформлення акту здачі змонтованого обладнання (п. 3.16 Договору).

Порядок приймання робіт узгоджений сторонами у пунктах 5.1 - 5.5 Договору, зокрема узгоджено, що:

- після одержання повідомлення підрядника про готовність до здачі виконаних робіт замовник зобов`язаний розпочати їх приймання протягом 3 (трьох) робочих днів (п. 5.1 Договору);

- здавання-приймання виконаних робіт після їх закінчення здійснюється у відповідності з чинним порядком і оформлюється актом виконаних робіт (форма КБ-2в) (п. 5.2 Договору);

- у разі виявлення в процесі виконання робіт недоліків (дефектів), допущених з вини підрядника, він у визначений замовником строк зобов`язаний усунути їх і повторно повідомити замовника про готовність до здачі робіт (п. 5.4 Договору).

Оплата за виконані роботи та поставлене обладнання здійснюється проміжними платежами на підставі актів виконаних робіт за формами акту приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт КБ-3 в строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дати їх підписання уповноваженими представниками сторін (п. 6.1 Договору).

Відповідно до п. 12.1 Договір набирає чинності з моменту його укладання і діє до 29.11.2019. Закінчення Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.

Відповідно до пунктів 10.1, 10.2 Договору забезпеченням виконання обов`язків підрядника за цим Договором є банківська гарантія (далі - Гарантія). Підрядник зобов`язаний надати забезпечення виконання цього Договору у вигляді Гарантії у розмірі, що становить 5% від вартості цього Договору в сумі 1 888 262,96 грн.

Згідно з пунктом 10.3 Договору належним виконанням зобов`язання підрядника щодо надання забезпечення виконання Договору є надання підрядником замовнику не пізніше дати укладання цього Договору оригіналу Гарантії, яка за формою та змістом має відповідати вимогам, зазначеним в додатку № 7 до тендерної документації згідно предмету закупівлі "Будівництво технологічної перемички між магістральними газопроводами Єлець-Кременчук-Кривий Ріг та Єлець-Курськ-Диканька в Сумському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів (Будівельні роботи та поточний ремонт)" оголошення №UA-2018-04-13-000058-а.

Термін дії Гарантії - до 30.12.2019 включно (п. 10.4 Договору).

Згідно з п. 10.7 Договору встановлено, що у разі невиконання (неналежного виконання) підрядником своїх зобов`язань за цим Договором замовник має право одержати задоволення своїх вимог, передбачених умовами цього Договору та чинним законодавством України, на умовах визначених Гарантією.

Відповідно до п. 10.8 Договору замовник повинен повернути Гарантію гаранту протягом п`яти банківських днів з дня настання підстави (у залежності від того, яка з цих підстав настане раніше) для повернення забезпечення виконання цього Договору, у разі:

- належного виконання підрядником своїх зобов`язань за цим Договором;

- визнання судом результатів процедури закупівлі або цього Договору недійсними та у випадках, передбачених ст. 37 Закону України "Про публічні закупівлі" №992-VIII від 25.12.2015;

- закінчення терміну дії Гарантії, на який вона видана.

На виконання вимог пунктів 10.1, 10.2 Договору, між ПРАТ "СМУ № 24" (далі - принципал) та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "ГЛОБУС", яке в подальшому було перейменоване у Акціонерне товариство "Комерційний банк "ГЛОБУС" (далі - банк-гарант або гарант, АТ "КБ "ГЛОБУС") було укладено Договір про надання гарантії №9783/ЮГ від 25.06.2018, відповідно до п. 1.1 якого встановлено, що даний договір регулює правовідносини сторін щодо надання банком-гарантом гарантії виконання договору з метою забезпечення належного виконання принципалом умов Договору, що буде укладений між ПРАТ "СМУ № 24" (принципал) та АТ "Укртрансгаз", філією "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" (бенефіціар), на підставі Протоколу засідання Тендерного комітету № Р2018-002/4/2 від 14 червня 2018 року та на підставі Договору, що буде укладений згідно проведеного тендеру (UA-2018-04-13-000058-а) на закупівлю робіт: "Будівництво технологічної перемички між магістральними газопроводами ЄлецьКременчук-Кривий Ріг та Єлець-Курськ-Диканька в Сумському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів (Будівельні роботи та поточний ремонт). Коди відповідних класифікаторів предмета закупівлі 45000000-7" (далі - Основне зобов`язання).

Згідно умов наведеного договору визначено, що гарантійним випадком є невиконання принципалом перед бенефіціаром своїх обов`язків, пов`язаних з виконанням умов Основного зобов`язання, а саме: Не виконання або неналежне виконання принципалом: "Будівництво технологічної перемички між магістральними газопроводами ЄлецьКременчук-Кривий Ріг та Єлець-Курськ-Диканька в Сумському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів (Будівельні роботи та поточний ремонт). Коди відповідних класифікаторів предмета закупівлі 45000000-7" відповідно до Основного зобов`язання.

Відповідно до змісту Банківської гарантії № 9783 від 25.06.2018 (далі також - Банківська гарантія) ця Гарантія забезпечує виконання принципалом Договору № від 04.07.2018.

Відповідно до умов Банківської гарантії:

Гарант надає бенефіціару безвідкличну та безумовну гарантію (далі - Гарантія) та приймає на себе безвідкличне і безумовне зобов`язання сплатити бенефіціару суму в розмірі 1 888 262,96 грн протягом п`яти банківських днів після одержання письмової вимоги бенефіціара, без необхідності для бенефіціара обґрунтувати свою вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім вимоги, або виконання будь-яких інших умов.

Вимога бенефіціара про здійснення виплати має бути виписана на бланку бенефіціара та має містити: посилання на номер і дату Гарантії; повідомлення про невиконання/неналежне виконання принципалом (ПРАТ "СМУ № 24") зобов`язань за Договором, забезпечених Гарантією; підписи уповноважених осіб бенефіціара та відбиток печатки бенефіціара; платіжні реквізити для перерахування суми, що вимагається за Гарантією.

Виплата здійснюється шляхом перерахування суми Гарантії на розрахунковий рахунок бенефіціара, зазначений у вимозі.

Усі платежі на користь бенефіціара повинні бути виконанні гарантом незалежно від будь-якиx заперечень принципала або будь-якої третьої особи та виконані таким чином, щоб податки, збори, комісійні винагороди банків та будь-які утримання не стягувалися за рахунок бенефіціара.

Гарантія є безумовною та чинною на умовах, встановлених у Договорі про надання гарантії №9783/ЮГ від 25.06.2018 та діє до 30 грудня 2019 року включно, і будь-яка вимога за Гарантією має бути отримана гарантом не пізніше 17:00 год за Київським часом цієї дати; після 17:00 год 30 грудня 2019 Гарантія припиняє свою дію.

03.12.2019 АТ "Укртрансгаз" направило гаранту (АТ "КБ "ГЛОБУС") письмову вимогу за Банківською гарантією щодо забезпечення виконання Договору, а саме: сплатити протягом 5 банківських днів грошові кошти в розмірі 1 888 262,96 грн. У зазначеній письмовій вимозі було повідомлено гаранта про неналежне виконання ПРАТ "СМУ № 24" своїх зобов`язання за Договором № від 04.07.2018, забезпечених Банківською гарантією, а саме: порушення ним строків виконання передбачених Графіком виконання робіт (Додаток № 2 до Договору).

Листом № 1-10641 від 13.12.2019 АТ "КБ "ГЛОБУС" звернулось до ПРАТ "СМУ № 24" з проханням перерахувати грошове покриття в сумі 1 888 262,96 грн для здійснення АТ "КБ "ГЛОБУС" платежу на користь бенефіціару (АТ "Укртрансгаз") за отриманою від останнього вимогою.

16.12.2019 ПРАТ "СМУ № 24" перерахувало АТ "КБ "ГЛОБУС" грошові кошти у розмірі 1 888 262,96 грн.

21.12.2019 АТ "КБ "ГЛОБУС" було здійснено виплату за Банківською гарантією на користь бенефіціара у розмірі 1 888 262,96 грн.

Однак, ПРАТ "СМУ № 24" (позивач) стверджує, що ним не було порушено зобов`язання за укладеним з АТ "Укртрансгаз" в особі Філії Договором № від 04.07.2018 як щодо поставки обладнання - "Блок бокс операторної з САК" у кількості 1 шт. (призначений для встановлення обладнання: шафа управління (САУ ГРС), головний розподільчий щит електроенергії (ШО), шафи обліку газу (ШУЧ), джерело безперебійного живлення, система регулювання тиску та витрат, додаткових систем замовника, вартістю 3 400 000,00 (без ПДВ), так і щодо його монтажу.

Позивач вважає, що оскільки зобов`язання за Договором були виконані позивачем належним чином, то підстави для направлення АТ "Укртрансгаз" (відповідачем) вимоги до гаранта (АТ "КБ "ГЛОБУС") щодо сплати банківської гарантії були відсутні.

За таких обставин, на думку позивача, отримання відповідачем грошових коштів за банківською гарантією є безпідставним збагаченням відповідача за рахунок позивача, а відтак, ці кошти підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) і частиною другою статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України). Зокрема, згідно з частиною другою статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

З огляду на положення вищезазначеної норми та принцип диспозитивності у господарському судочинстві, позивач має право вільно обирати способи захисту його порушеного права чи інтересу.

ПРАТ "СМУ № 24" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до АТ "Укртрансгаз" (відповідача) в особі Філії з вимогами про стягнення з відповідача безпідставно набутих за рахунок ПРАТ "СМУ № 24" грошових коштів у розмірі 1 888 262,96 грн.

Відповідно до ч. 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, вірогідними (ст. 76-79 ГПК України).

Спір у даній справі виник з приводу наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача суми банківської гарантії у розмірі 1 888 262,96 грн.

Приписами ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Спеціальною нормою, якою визначаються загальні умови виконання господарських зобов`язань, є стаття 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), згідно з частиною першою якої суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1). Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ч. 2).

Аналіз змісту Договору № від 04.07.2018 свідчить, що за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є змішаним та містить елементи договору поставки та договору будівельного підряду.

Приписами ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1). До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2).

Приписами ст. 875 ЦК України встановлено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (ч. 1). Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта (ч. 2). До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно статті 877 ЦК України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду (ч. 1). Договором будівельного підряду мають бути визначені склад і зміст проектно-кошторисної документації, а також має бути визначено, яка із сторін і в який строк зобов`язана надати відповідну документацію (ч. 2).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У письмовій вимозі за Банківською гарантією № 9783 від 25.06.2018 щодо забезпечення виконання Договору, направленій відповідачем гаранту 03.12.2019, відповідачем було повідомлено гаранта про неналежне виконання принципалом (ПРАТ "СМУ № 24") своїх зобов`язання за Договором № від 04.07.2018, забезпечених Банківською гарантією № 9783 від 25.06.2018, а саме: порушення ним строків виконання передбачених Графіком виконання робіт (Додаток № 2 до Договору). При цьому відповідачем не було конкретизовано, про порушення строків виконання яких саме робіт, передбачених Графіком виконання робіт, йдеться.

У відповіді на адвокатський запит № 21/0120-01аз від 21.01.2020, відповідач листом № 1001ВИХ-20-509 від 29.01.2020 (а.с. 132-133 т. 1) повідомив позивача, що вимога за Банківською гарантією № 9783 від 25.06.2018 була направлена ним гаранту у зв`язку з порушенням ПРАТ "СМУ № 24" наступного зобов`язання за Договором: "В процесі підготовки "Блок бокс операторної з САК" до прийняття на склад, Сумським ЛВУМГ разом з підрядником велася робота з усунення зауважень щодо поставленого обладнання, яке входить до комплекту постачання згідно паспорту.

В ході здійснення технічного нагляду в процесі виконання робіт виявлено ряд зауважень, перелік яких було направлено підряднику, однак зауваження усунуті не були. Комісія Сумського ЛВУМГ ТОВ "ОГТСУ" не підписувала Акт за кількістю та якістю змонтованого обладнання "Блок бокс операторної з САК". Відповідні зауваження не були усунуті, про що неодноразово повідомлялося підряднику". Разом з цим, лист відповідача не містив зазначення, які саме були зауваження до поставленого позивачем обладнання та які саме зауваження були виявлені в ході здійснення технічного нагляду в процесі виконання робіт.

Отже, доведенню при вирішенні спору у даній справі підлягають обставини невиконання або неналежного виконання позивачем зобов`язання за Договором № від 04.07.2018 щодо поставки та монтажу обладнання - "Блок бокс операторної з САК".

Згідно з п. 3.9 Договору приймання обладнання по кількості проводиться по видатковій накладній підрядника.

Відповідно до наявних в матеріалах справи видаткової накладної № 29 від 27.05.2019 (а.с. 120 т. 1), яка підписана уповноваженими представниками та скріплена печатками сторін, та товарно-транспортної накладної №Р29 від 27.05.2019 (а.с. 121 т. 1) підтверджується факт поставки позивачем відповідачу обладнання за Договором - Блок бокс операторної з САК у кількості 1 шт., ціна без ПДВ 3 400 000,00 грн, ціна з ПДВ 4 080 000,00 грн.

Також, в матеріалах справи наявний Акт приймання продукції (товарів) за кількістю та якістю, складений в м. Суми 27.05.2019 (а.с. 123-124 т. 1), яким підтверджується, що отримане від ПРАТ "СМУ № 24" згідно Договору обладнання - Блок бокс операторної з САК у кількості 1 шт. перевірено по кількості, комплектності та якості згідно Інструкції П-6 і П-7, недоліки та зауваження відсутні.

Відповідно до п. 3.12 Договору передача в монтаж оприбуткованого замовником обладнання підряднику оформлюється актом передачі обладнання в монтаж.

На виконання вказаного пункту Договору сторонами складено Акт приймання-передачі устаткування до монтажу № від 27.05.2019 (а.с 119 т. 1).

Отже, наведеними доказами підтверджується факт поставки позивачем відповідачу обладнання за Договором - Блок бокс операторної з САК у кількості 1 шт., вартістю 4 080 000,00 грн з ПДВ, та прийняття відповідачем цього обладнання за кількістю та якістю без зауважень.

Судом враховано, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/1930/20 за позовом ПРАТ "Спеціалізоване монтажне управління № 24" до АТ "Укртрансгаз" про стягнення 4 093 716,78 грн, до набрання законної сили судовим рішенням у якій було зупинено провадження у даній справі № 910/1798/20.

Предметом судового розгляду у даній справі № 910/1798/20 є вимога позивача про стягнення з відповідача безпідставно набутих за рахунок позивача грошових коштів у розмірі 1 888 262,96 грн.

Доведенню при вирішенні спору у справі № 910/1798/20 підлягають обставини щодо виконання позивачем зобов`язання за Договором № від 04.07.2018 щодо поставки та монтажу обладнання - "Блок бокс операторної з САК" та, у зв`язку з цим, наявності або відсутності у відповідача підстав для звернення до гаранта для виплати суми банківської гарантії.

Предметом позову у справі № 910/1930/20 було стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 4 093 716,78 грн на підставі Договору № від 04.07.2018 внаслідок порушення відповідачем умов наведеного договору в частині повної та своєчасної оплати за поставлене позивачем обладнання та виконані роботи.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у справі № 910/1930/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2020, що набрало законної сили 20.10.2020, позовні вимоги ПРАТ "Спеціалізоване монтажне управління № 24" задоволено частково, стягнуто з АТ "Укртрансгаз" на користь ПРАТ "Спеціалізоване монтажне управління № 24" суму заборгованості у розмірі 4 080 000,00 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 61200,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за поставлений товар (блок-бокс операторної САК) у розмірі 4 080 000,00 грн, суд встановив, що поставка обладнання була здійснена позивачем в повному обсязі, продукція перевірена по кількості, комплектності та якості, отже свої обов`язки по поставці обладнання позивач виконав в повному обсязі.

Відмовляючи в іншій частині позовних вимог, суд виходив з того, що "враховуючи, що графік виконання робіт, узгоджений сторонами при укладанні Договору, не містив конкретних етапів виконання робіт…, змін до Договору в цій частині сторони не вносили, а тому суд не може встановити правомірність проведення позивачем робіт з урахуванням предмету Договору". При цьому суд встановив, що у Додатках № 1, № 2 до Договору не передбачено таких робіт, як пусконалагоджувальні роботи.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи наведену норму ст. 75 ГПК України, суд дійшов висновку, що обставини, встановлені рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/1930/20, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді даної справи № 910/1798/20, у якій беруть участь вказані особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другою сторони від підписання акта визнані судом обгрунтованими.

20.06.2019 позивачем були надані відповідачу для підписання Акт №29 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2019 (форма № КБ-2в) та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2019 (форма КБ-3), однак у зв`язку із завантаженням відповідача терміни їх підписання були перенесені на 26.06.2019 року.

26.06.2019 позивач (підрядник) направив відповідачу (замовнику) лист № 287 від 26.06.2019 (а.с. 125 т. 1), у якому зазначив, що 20.06.2019 ним були надані замовнику об`єми та акти виконаних робіт за формою КБ-2в, КБ-3 для підписання, однак у зв`язку з великим завантаження замовника терміни підписання робіт були перенесені замовником на 26.06.2019, тому просив замовника підписати акти виконаних робіт або вказати причину їх не підписання.

Наведений лист позивача був залишений відповідачем без відповіді.

За таких обставин Акт №29 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2019 (форма № КБ-2в) та Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2019 (форма КБ-3), а також Акт № 25 (прийняття змонтованого обладнання (Блок-бокс 3000х6000) (а.с. 84-89 т. 1), були підписані позивачем у порядку ч. 4 ст. 882 ЦК України. Позивачем на цих документах було відзначено, що замовник відмовляється від їх підписання без зазначення причин.

Згідно зазначеної Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2019 вбачається, що вартість виконаних будівельних робіт становила 13 716,78 грн (з ПДВ), вартість змонтованого устаткування - 4 080 000,00 грн (з ПДВ). При цьому вартість будівельних робіт була вказана саме щодо "Вузол редукування газу".

Судом досліджено, що виконання таких робіт як "Вузол редукування газу" у травні та червні 2019 передбачалось скоригованим Графіком виконання робіт по об`єкту: "Будівництво технологічної перемички між магістральними газопроводами "Єлець-Кременчук-Кривий Ріг" та "Єлець-Курськ-Диканька" в Сумському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів (Будівельні роботи та поточний ремонт)", підписаним уповноваженими представниками сторін (а.с. 226, 228 т. 1).

Згідно з ч. 6 ст. 882 ЦК України, замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Пунктом 5.4 Договору передбачено, що у разі виявлення в процесі виконання робіт недоліків (дефектів), допущених з вини підрядника, він у визначений замовником строк зобов`язаний усунути їх і повторно повідомити замовника про готовність до здачі робіт.

В матеріалах справи відсутні листи відповідача про недоліки саме робіт та обладнання, зазначених позивачем у Акті №29 приймання виконаних будівельних робіт та Довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2019, а рівно, листи, в яких би відповідач визначив строк на усунення недоліків цих робіт та обладнання.

Тобто, відповідач не навів обгрунтованих мотивів для не підписання ним Акту №29 приймання виконаних будівельних робіт та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2019.

Отже, суд доходить висновку, що роботи були виконані та обладнання було поставлене, а відтак невиконання зобов`язань як вид порушення зобов`язань відповідно до ст. 610 ЦК України за Договором № від 04.07.2018 не відбулось.

Відтак, підлягає дослідженню, чи мав місце інший вид порушення зобов`язань за ст. 610 ЦК України, а саме неналежне виконання зобов`язань підрядником (ПРАТ "СМУ № 24"), тобто виконання робіт у травні і червні 2019 з недоліками, які б давали право замовнику не приймати такі роботи.

Судом досліджено, що відповідно до листа № 277 від 24.06.2019 (а.с. 199 т. 1) ПРАТ "СМУ № 24" звернулось до Філії Оператор "ГТС України" з проханням погодити кошториси для проведення пусконалагоджувальних робіт. В подальшому виправлений кошторис ПРАТ "СМУ № 24" листом № 296 від 01.07.2019 (а.с. 200 т. 1) було направлено Філії Оператор "ГТС України".

Листом № 910/11-01 від 03.07.2019 (а.с. 188 т. 1) Сумське ЛВУМГ звернулось до ПРАТ "СМУ № 24" з проханням приступити до проведення пусконалагоджувальних робіт (далі - ПНР) та закінчити роботи з благоустрою.

Листом № 313 від 10.07.2019 (а.с. 12 т. 2) ПРАТ "СМУ № 24" повідомило замовника, що приступає до проведення пусконалагоджувальних робіт.

Проведення пусконалагоджувальних робіт (ПНР) підтверджується з огляду на зміст листів замовника № 2013ВН-19-35 від 29.07.2019, № 2013ВН-19-54 від 27.08.2019 (а.с. 206-207, 209-210 т. 1), які були направлені підряднику з переліком проблемних питань, які виникли під час проведення ПНР.

З аналізу зазначених листів замовника випливає, що зауваження, які були вказані замовником за Договором № від 04.07.2018, стосувались пусконалагоджувальних робіт та випробувань вже змонтованого та встановленого обладнання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у справі № 910/1930/20 встановлено, що у Додатках № 1 (Кошторисна документація), № 2 (Графік виконання робіт) до Договору не передбачено таких робіт, як пусконалагоджувальні роботи. Зазначені обставин в силу приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України не доказуються при розгляді даної справи № 910/1798/20, у якій беруть участь вказані особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Крім того, при розгляді даної справи № 910/1798/20 судом встановлено, що листом № 27 від 23.01.2020 (а.с. 189-190 т. 1) позивач повідомляв відповідача, що пусконалагоджувальні роботи не являються предметом Договору № від 04.07.2018 з додатками та існує необхідність у внесенні відповідних змін до його умов щодо закріплення такого окремого етапу робіт як ПНР, пропонував надати ПРАТ "СМУ № 24" проект додаткової угоди про внесення змін до Договору в частині виконання ПНР.

Судом встановлено, що в Акті № 29 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2019 та Довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2019 (а.с 84-85, 87-89 т. 1) відсутня вказівка на пусконалагоджувальні роботи: фактично лише зазначаються будівельні роботи ("4. Вузол редукування газу") на суму 13 716,78 грн (з ПДВ), а також окремим рядком - вартість змонтованого устаткування (Блок-бокс САУ) на суму 4 080 000,00 грн (з ПДВ).

Пусконалагоджувальні роботи є наступним етапом виконання робіт і їх початок неможливий без виконання зобов`язання з монтажу обладнання. Тоді як за змістом листа відповідача № 1001ВИХ-20-509 від 29.01.2020 (а.с. 132-133 т. 1) вбачається, що підставою для направлення ним вимоги гаранту стало порушення позивачем зобов`язань з монтажу обладнання "Блок-бокс операторної з САК", на чому також наголошував відповідач під час розгляду справи

За таких обставин, на дату пред`явлення AT "Укртрансгаз" до сплати Банківської гарантії (03.12.2019) зобов`язання ПРАТ "СМУ № 24" щодо монтажу обладнання "Блок-бокс операторної з САК" за Договором були виконаними. Належні та допустимі докази невиконання чи неналежного виконання позивачем такого зобов`язання відповідачем суду не надано.

Разом з цим, посилання AT "Укртрансгаз" на те, що "в ході здійснення технічного нагляду в процесі виконання робіт виявлено ряд зауважень, перелік яких було направлено підряднику, однак зауваження усунуті не були", "про що неодноразово повідомлялось Підряднику", зазначене у листі АТ "Укртрансгаз" № 1001ВИХ-20-509 від 29.01.2020 (а.с. 132-133 т. 1), не відповідають встановленим судом обставинам даної справи.

Заперечуючи позовні вимоги, стверджуючи про порушення позивачем умов Договору № від 04.07.2018 в частині строків монтажу поставленого обладнання, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що з 27.05.2019 (дати передачі устаткування до монтажу підряднику по Акту приймання-передачі № від 27.05.2019) до 15.07.2019 виконавець роботи з технологічним обладнанням не проводив, відповідні працівники на об`єкті будівництва були відсутні; про необхідність дотримання графіку виконання робіт за Договором відповідач неодноразово наголошував своїми листами №757/16-03 від 31.05.2019, №781/11-03 від 05.06.2019, №917/01-01 від 08.07.2019; в період з 16 по 26 липня 2019 в процесі проведення робіт після подачі електричного живлення на системи "Блок - бокс операторної з САК" підрядник отримав перелік зауважень по обладнанню (листи №2013ВН-19-35 від 29.07.2019, №2013ВН-19-54 від 27.08.2019, №2013ВН-19-66 від 03.09.2019), що не давало права закриття актів виконаних робіт та акту прийняття змонтованого обладнання; в період до 21.10.2019 роботи з монтажу технологічного обладнання позивач не проводив, відповідні працівники на об`єкті будівництва були відсутні; дотепер не усунуті зауваження, про які повідомлено позивача листом від 03.02.2020 №2013ВН-20-19.

Наведені заперечення відповідача судом відхиляються як безпідставні з огляду на таке.

Враховуючи, що предметом Договору № від 04.07.2018 є, зокрема, роботи з монтажу обладнання, то недоліки (дефекти), які могли б перешкодити прийманню виконаних робіт, повинні стосуватися саме монтажу.

Визначення монтажу (монтування) наведене в ДСТУ 2391:2010 "Система технологічної документації. Терміни та визначення основних понять" - установлювання виробу чи його складових частин на місці використання (п. 9.2.20).

Склад робіт з монтажу визначені у ДБН Д.2.2-25-99 "Магістральні і промислові трубопроводи газа- та нафтопродуктів" Розділ 2.30 "Будинки для нафтоперекачувальних і компресорних станцій на магістральних трубопроводах, нафтових і газових промислах" Група 64 "Встановлення будинків із блок-боксів": "1. Розпакування, огляд, розконсервування блок-боксів на накопичувальному майданчику і доставка їх до місця установки. 2. Встановлення та збирання блок-боксів в проектне положення з вивірянням і закріпленням на фундаментах. 3. Установка панелей покриття в проектне положення або пристрій суцільної покрівлі з профільованого настилу. 4. Установка добірних панелей. 5. Приварка сталевих пластин з`єднання блок-боксів. 6. Утеплення стиків сполук між блок-боксами. 7. Встановлення дефлекторів. 8. Монтаж і випробування трубопроводів і повітропроводів в блок-боксах. 9. Пристрій перегородок в окремих боксах. 10. Олійне забарвлення окремих місць після зварювальних і монтажних робіт".

Згідно визначень в ДСТУ 2391:2010 "Система технологічної документації. Терміни та визначення основних понять", технологічне налагоджування - підготовлювання технологічного устаткован ня та технологічної оснастки до виконання технопогічної операції (п. А1.10); підналагоджування - додаткове налагоджування технологічного устатковання та/чи технологічної оснастки під час виконування технологічної операції для відновлювання значень параметрів, досягнутих технологічним налагоджуванням (п. А1.11).

Згідно визначення у Вікіпедії, пусконалагомджувальні робомти є ключовим етапом введення змонтованого обладнання у безпечну експлуатацію. Вони включають в себе перевірку, налаштування і випробовування обладнання з метою забезпечення усіх параметрів і режимів, заданих проектом. Ці роботи є експертною оцінкою виконаних монтажних робіт (https://uk.wikipedia.org/wiki/).

Як зазначив відповідач, зауваження у нього виникли в процесі проведення робіт після подачі живлення на системи "Блок-боксу операторної з САК".

Подача живлення можлива лише після проведення належним чином монтажних робіт та при виконанні пусконалагоджувальних робіт (ПНР).

Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача було направлено лист № 277 від 24.06.2019 "Щодо погодження кошторисів по ПНР", лист № 296 від 01.07.2019 "Щодо погодження кошторисів по ПНР", лист № 313 від 10.07.2019 "Щодо проведення ПНР обладнання", лист № 27 від 23.01.2020 про необхідність внесення змін до Договору в частині виконання ПНР. Листом № 90/11-01 від 03.07.2019 відповідач звернувся до позивача з проханням приступити до проведення ПНР та закінчити роботи з благоустрою.

Наведені докази у сукупності свідчать, що відповідачем були фактично прийняті обладнання та роботи з його монтажу за Договором № від 04.07.2018.

Відповідачем жодними належними та допустимими доказами у розумінні ст. 76, 77 ГПК України не доведено, що його зауваження до виконаних позивачем робіт стосувались відносин сторін в межах Договору № від 04.07.2018 та безпосередньо робіт з монтажу, які було виконано ПРАТ "СМУ № 24".

Більш того, листи №757/16-03 від 31.05.2019, №781/11-03 від 05.06.2019, №917/01-01 від 08.07.2019, № 2013ВН-19-66 від 03.09.2019, на які відповідач посилався у відзиві на позовну заяву, останнім до відзиву не додано. Фактично до відзиву на позовну заяву в якості додатку відповідачем зазначено та додано лише копію довіреності представника.

Разом з цим, відповідно до приписів статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частинами 1, 3 статті 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 165 ГПК України до відзиву додаються докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Таким чином, суд доходить висновку, що зобов`язання за забезпечуваним Договором № від 04.07.2018, укладеним між АТ "Укртрансгаз" та ПРАТ "СМУ № 24", на момент пред`явлення до сплати Банківської гарантії №9783 від 25.06.2018, було належним чином виконаним позивачем (ПРАТ "СМУ № 24"), а відтак порушення зобов`язання, забезпеченого Банківською гарантії на момент пред`явлення такої гарантії до виконання відповідачем (АТ "Укртрансгаз") не існувало.

Суд звертає увагу, що рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/1930/20 не встановлено обставин невиконання ПРАТ "СМУ № 24" робіт з монтажу обладнання "Блок-бокс операторної з САК".

Натомість, як вбачається з інформації, викладеної у листі-відповіді АТ "Укртрансгаз" № 1001ВИХ-20-509 від 29.01.2020 (а.с. 132-133 т. 1), 03.12.2019 АТ "Укртрансгаз" звернулось до гаранта (АТ "КБ "ГЛОБУС") з письмовою вимогою сплатити протягом 5 банківських днів грошові кошти (суму гарантії) в розмірі 1 888 262,96 грн, посилаючись на неналежне виконання принципалом (ПРАТ "СМУ № 24") своїх зобов`язань за Договором № від 04.07.2018, забезпечених Банківською гарантією.

В свою чергу, АТ "КБ "ГЛОБУС" листом № 1-10641 від 13.12.2019 (а.с. 139 т. 1) звернулося до ПРАТ "СМУ № 24" (позивача) з проханням перерахувати грошове покриття за Гарантією в сумі 1 888 262,96 грн

16.12.2019 позивачем перераховано АТ "КБ "ГЛОБУС" грошові кошти у розмірі 1 888 262,96 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 56 від 16.12.2019 (а.с. 140 т. 1).

21.12.2019 АТ "КБ "ГЛОБУС" було здійснено виплату за Банківською гарантією № 9783 від 25.06.2018 на користь бенефіціара у розмірі 1 888 262,96 грн, що підтверджується листом АТ "КБ "ГЛОБУС" № 1-426 від 03.02.2020 (а.с. 143 т. 1), листом АТ "Укртрансгаз" № 1001ВИХ-20-509 від 29.01.2020 (а.с. 132-133 т. 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше (ч. 1, 2 ст. 561 ЦК України).

Відповідно до ст. 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони. Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень. До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Отже, гарантія - це односторонній правочин, змістом якого є обов`язок гаранта сплатити кредитору-беніфеціару грошову суму відповідно до умов гарантії у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Відповідно до ч. 1 ст. 563 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Зі змісту наведених положень законодавства слідує, що обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умов порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією.

З огляду на відсутність порушення (невиконання чи неналежного виконання) зобов`язання ПРАТ "СМУ № 24" за Договором № від 04.07.2018, суд доходить висновку, що у АТ "Укртрансгаз", яке виступає бенефіціаром за Банківською гарантією № 9783 від 25.06.2018 та замовником за Договором № від 04.07.2018, були відсутні підстави для звернення до гаранта (АТ "КБ "ГЛОБУС") для виплати суми Банківської гарантії №9783 від 25.06.2018.

Судом враховано правову позицію Верховного Суду у постанові від 27.02.2020 у справі № 910/3414/19 у подібних правовідносинах щодо стягнення з АТ "Укртрансгаз" банківської гарантії.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Приписами наведеної статті встановлено: особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч. 1 ст. 1212 ЦК України). Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 ЦК України). Положення цієї глави застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (п. 4 ч. 3 ст. 1212 ЦК України).

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже, системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої статті 1212 ЦК України дає підстави дійти для висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Судом встановлено, що 21.12.2020 на рахунок відповідача надійшли грошові кошти від АТ "КБ "ГЛОБУС" в сумі 1 888 262, 96 грн за Банківською гарантією № 9783 від 25.06.2018, що відповідач безпосередньо підтвердив листом №1001ВИХ-20-509 від 29.01.2020 (а.с. 132, 133 т. 1).

Враховуючи те, що, як було встановлено судом, у відповідача були відсутні підстави для звернення до гаранта (АТ "КБ "ГЛОБУС") для виплати суми Банківської гарантії № 9783 від 25.06.2018, грошові кошти в сумі 1 888 262,96 грн було набуто відповідачем без достатньої правової підстави.

Судом також враховано, що відповідно до обставин даної справи перерахування гарантом грошових коштів в сумі 1 888 262,96 грн на користь бенефіціара (відповідача) відбулось у зв`язку з Договором та Гарантією, однак не на їх виконання, тобто перерахування відбулось без правових підстав, а отже вимоги позивача про стягнення цих коштів з відповідача на підставі ст. 1212 ЦК України є обґрунтованими.

В результаті зазначених дій АТ "Укртрансгаз" безпосередніх втрат зазнало ПРАТ "СМУ № 24", яке було вимушене перерахувати грошові кошти АТ "КБ "ГЛОБУС", для здійснення АТ "КБ "ГЛОБУС" платежу на користь бенефіціара (АТ "Укртрансгаз") за Банківською гарантією № 9783 від 25.06.2018.

Таким чином, АТ "Укртрансгаз" (відповідач) є особою, яка набула майно в сумі отриманих грошових коштів в оплату Банківської гарантії № 9783 від 25.06.2018 в забезпечення Договору № від 04.07.2018, за рахунок ПРАТ "СМУ № 24", без достатньої правової підстави, а відтак зобов`язане повернути ПРАТ "СМУ № 24" це майно відповідно до положень ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, надавши оцінку наявним в матеріалах справі доказам, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутих за рахунок позивача грошових коштів у розмірі 1 888 262,96 грн, є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Стосовно розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивач безпосередньо у позовній заяві навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, який складається з суми сплаченого судового збору у розмірі 28383,94 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 72000,00 грн за попереднім розрахунком.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на приписи п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України та задоволення позовних вимог у повному обсязі, судовий збір в розмірі 28383,94 грн покладається на відповідача.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України, згідно приписів якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом із тим, у частині 5 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявив до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 72 000,00 грн.

В обґрунтування цих вимог, позивач надав:

- копію Договору № 03/0101гс про надання правової (юридичної) допомоги адвокатом від 03.01.2020 (далі - Договір про надання правової (юридичної) допомоги адвокатом від 03.01.2020), укладеного між адвокатом Бердичевським Олександром Валерійовичем (далі - адвокат) та ПРАТ "СМУ № 24" (далі - клієнт);

- копію Додаткової угоди № 310101гс від 31.01.2020 до Договору № 03/0101гс про надання правової (юридичної) допомоги адвокатом від 03.01.2020, укладеної між адвокатом Бердичевським Олександром Валерійовичем та ПРАТ "СМУ № 24" (далі - Додаткова угода № 310101гс від 31.01.2020);

- копію Акту №1 від 04.02.2020 здачі-прийняття наданих послуг за Договором про надання правової (юридичної) допомоги адвокатом № 03/0101гс від 03.01.2020 (далі - Акт здачі-прийняття наданих послуг від 04.02.2020);

- копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КВ № 005688, виданого адвокату Бердичевському Олександру Валерійовичу;

- копію Ордеру на надання правової допомоги Серія АІ № 1020887 від 17.01.2020, виданого адвокатом Бердичевським Олександром Валерійовичем.

Судом встановлено, відповідно до п. 1 Договору про надання правової (юридичної) допомоги адвокатом від 03.01.2020 адвокат приймає на себе зобов`язання щодо надання правової (допомоги) Клієнту з наступних питань та у таких обсягах: надання правової допомоги у кримінальних, цивільних, адміністративних, господарських справах, справах про адміністративні правопорушення, що стосується прав та законних інтересів клієнта у тому числі здійснювати захист та представництво законних прав та інтересів клієнта, тобто бути його представником та/або захисником.

Як встановлено п. 4 Договору про надання правової (юридичної) допомоги адвокатом від 03.01.2020, надання правової допомоги Клієнту за цим Договором надається на платній основі, розмір оплати правової допомоги (гонорар) сторони визначають в окремому Додатку до Договору, який є невід`ємною частиною.

Додатковою угодою № 310101гс від 31.01.2020 до Договору про надання правової (юридичної) допомоги від 31.01.2020, укладеною сторонами у зв`язку із необхідністю захисту порушених прав клієнта у відносинах, які виникли з АТ "Укртрансгаз" в особі Філії "УМГ "Київтрансгаз" на підставі Договору № від 04.07.2018 та пов`язані з реалізацією вимоги за банківською гарантією, сторони погодили, зокрема, що вартість однієї години, в залежності від характеру робіт (послуг) адвоката, з урахування ціни позову та значення даної справи для Клієнта, становить від 1 000, 00 грн до 3 000, 00 грн (п. 1.2.).

В Акті здачі-прийняття наданих послуг від 04.02.2020 сторони визначили наступний перелік робіт, виконаних адвокатом:

- консультація з питання забезпечення виконання зобов`язань, банківської гарантії: 2 години - 4 000,00 грн;

- збір технічної та виконавчої документації: 4 години -12 000, 00 грн;

- дослідження та вивчення Договору № від 04 липня 2018 року з додатками, технічною та виконавчою документацією, яка була складена в процесі його виконання: 8 годин - 16 000, 00 грн;

- складання запиту та отримання відповіді від Банку Гаранта: 1 година - 2 000,00 грн;

- складання запиту та отримання відповіді від АТ "Укртрансгаз": 1 година - 2 000,00 грн;

- складання повторного запиту та отримання відповіді від АТ "Укртрансгаз": 1 година - 2 000,00 грн;

- консультація з кафедрою щодо складання наукового висновку, підготовка та подання заяви: 4 години - 8 000, 00 грн;

- складання та направлення Претензії на АТ "Укртрансгаз": 2 години - 2000, 00 грн;

- складання та подання позовної заяви з додатками: 8 годин - 24 000, 00 грн.

Актом №1 здачі-прийняття наданих послуг від 04.02.2020 адвокат і клієнт підтвердили, що послуги за Договором № 03/0101-гс про надання правової (юридичної) допомоги адвокатом від 03.01.2020 фактично виконані, належним чином оформлені адвокатом і оплачені клієнтом.

Разом з тим, надані позивачем договір, додаткова угода, акт здачі-прийняття наданих послуг на суму 72 000,00 грн, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18.

Таким чином, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Судом враховано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 22.11.2019 у справі № 902/347/18 та у постанові від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, зазначила, що у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України). У постанові від 22.11.2019 у справі № 902/347/18 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зауважила, що викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 правова позиція має враховуватись при вирішенні усіх наступних спорів у подібних правовідносинах.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020, викладеній у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц:

"20. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

21. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

22. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

23. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

24. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

25. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

26. Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

27. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

28. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

36. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

44. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони".

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Відповідач під час розгляду справи заперечив проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу повністю.

Суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу вважає за необхідне надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач мав заперечення.

Так, відповідач стверджує, що факт надання правової допомоги позивачу не підтверджується належними та допустимими доказами, а розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката є необґрунтовано високим та не відповідає існуючим ринковим цінам на аналогічні послуги. Відповідач також звертає увагу, що в Акті № 07/02 здачі-приймання наданих послуг від 07.02.2020 (наданому адвокатом Бердичевським О.В. у справі № 910/1930/20) зазначені види послуг та їх вартість, які дублюють види та вартість послуг, заявлених до компенсації у даній справі № 910/1798/20.

Судом встановлено, що поданими до суду Договором про надання правової (юридичної) допомоги адвокатом від 03.01.2020, Додатковою угодою № 310101гс від 31.01.2020 до цього договору, Актом №1 від 04.02.2020 здачі-прийняття наданих послуг позивач підтверджує понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 72 000,00 грн.

Відтак твердження відповідача про те, що факт надання правової допомоги позивачу не підтверджується належними та допустимими доказами, спростовуються наявними в матеріалах даної справи вищенаведеними доказами.

При цьому судом враховано, що предмети позовів у справах № 910/1798/20 та № 910/1930/20 різні, а відповідно, Акт № 1 від 04.02.2020 здачі-прийняття наданих послуг за Договором про надання правової (юридичної) допомоги адвокатом № 03/0101гс від 03.01.2020 та Акт №07/02 від 07.02.2020 здачі-прийняття наданих послуг за Договором про надання правової (юридичної) допомоги адвокатом № 03/0101гс від 03.01.2020 складені щодо надання правової (юридичної) допомоги адвокатом за різними спорами.

Посилання відповідача на те, що середня заробітна плата по Україні за місяць становвить11446,00 грн (за даними Держстату України), а середня заробітна плата за місяць у сфері юриспруденції - 11000,00 грн (за даними сайту work.ua), суд вважає безпідставними з огляду на укладені між адвокатом та клієнтом Договір № 03/0101гс про надання правової (юридичної) допомоги адвокатом від 03.01.2020, Додаткову угоду № 310101гс від 31.01.2020 до вказаного договору, а також підписаний адвокатом та клієнтом Акт №1 від 04.02.2020 здачі-прийняття наданих послуг за Договором № 03/0101гс про надання правової (юридичної) допомоги адвокатом від 03.01.2020.

Разом з тим, суд вважає, що матеріалами справи не підтверджено необхідність виконання таких послуг, як консультація з кафедрою щодо складання наукового висновку, підготовка та подання заяви: 4 години - 8 000, 00 грн.

Також суд критично оцінює співмірність розміру судових витрат, пов`язаних із наданням адвокатом, який надав правову допомогу позивачу, послуг щодо: консультації з питання забезпечення виконання зобов`язань, банківської гарантії: 2 години - 4 000,00 грн; збору технічної та виконавчої документації: 4 години - 12 000, 00 грн; дослідження та вивчення Договору № від 04 липня 2018 року з додатками, технічною та виконавчою документацією, яка була складена в процесі його виконання: 8 годин - 16 000, 00 грн, оскільки складання та подання позовної заяви з додатками: 8 годин, на думку суду, і є тим часом, коли адвокат і вивчає Договір № від 04 липня 2018 року з додатками та збирає технічну та виконавчу документацію, проводить відповідну консультацію, а тому надання послуг на вказані суми є необґрунтованим.

Таким чином, суд вважає, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із ціною позову, складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), стягнення адвокатських витрат у зазначеній позивачем сумі не відповідає критеріям розумності, необхідності, співрозмірності, справедливості і становить надмірний тягар для відповідача, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 32 000, 00 грн.

Керуючись ст. 4, 13, 73-80, 86, 123, 124, 126, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1; ідентифікаційний код 30019801) на користь Приватного акціонерного товариства "Спеціалізоване монтажне управління № 24" (03118, м. Київ, проспект Лобановського, буд. 96; ідентифікаційний код 04715664) безпідставно набуті за рахунок Приватного акціонерного товариства "Спеціалізоване монтажне управління № 24" кошти у розмірі 1 888 262,96 грн (один мільйон вісімсот вісімдесят вісім тисяч двісті шістдесят дві гривні 96 коп.), судовий збір у розмірі 28 323,94 грн (двадцять вісім тисяч триста двадцять три гривні 94 коп.), 32 000,00 грн (тридцять дві тисячі гривень 00 коп) витрат на професійну правничу допомогу.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку, передбаченому ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 16.12.2020

Суддя О.В. Гумега