РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.12.2020Справа № 910/6948/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

про стягнення 29602,35 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" про стягнення 29602,35 грн. відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач, як страховик винної у ДТП особи, не відшкодував позивачу шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Вказана ухвала відповідачу вручена, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень, однак у визначений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.06.2018 між позивачем, як страховиком, та ОСОБА_1 , як страхувальником, укладено договір № 5-01 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки Hyundai Creta, державний номер НОМЕР_1 .

03.04.2019 у м. Одеса по вул. В. Арнаутській, 17 відбулася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки Kia Rio, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортним засобом марки Hyundai Creta, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку з чим останньому транспортному засобу завдано пошкоджень.

Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 24.05.2019 у справі № 521/7068/19 (разом із постановою суду від 29.05.2019 про виправлення описки) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи, 05.04.2019 страхувальник звернувся до позивача із заявою на виплату страхового відшкодування згідно із умовами договору від 12.06.2018 № 5-01.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки Hyundai Creta, державний номер НОМЕР_1 , визначена відповідно до рахунку-фактури від 06.04.2019 № АС-0004239 на суму 17956,10 грн. з актом від 29.04.2019 № ЧПТО1900359, виставлених ДП «Автотрейдінг-Одеса», та рахунку -фактури від 06.04.2019 № ЧПС-000385 на суму 13646,25 грн. з актом від 29.04.2019 № ЧПТО1900359, виставлених ФОП Риндін О.І.

Як убачається з матеріалів справи, між позивачем та ДП «Автотрейдінг-Одеса» укладений договір про співробітництво від 01.11.2012 щодо співробітництва в області забезпечення додаткових гарантій фінансової стабільності, прибутковості та безпеки сторін, у рамках якого ДП «Автотрейдінг-Одеса» зобов`язалося, зокрема, здійснювати ремонт пошкоджених транспортних засобів.

На підставі вищевказаних рахунків та актів позивач визначив розмір страхового відшкодування в розмірі 31602,35 грн. відповідно до страхового акту від 16.04.2019 № 04151-02.

Із листа від 16.04.2019 № 3132/1017375 позивача та довідки слідує, що сума страхового відшкодування в розмірі 17956,10 грн. зарахована останнім у суму авансового платежу за договором про співробітництво від 01.11.2012 року.

Решта суми страхового відшкодування в розмірі 13646,25 грн. сплачена позивачем на рахунок ФОП Риндін О.І., що підтверджується платіжним дорученням від 17.04.2019 № 9499.

Цивільно-правова відповідальність винного у скоєнні ДТП водія ОСОБА_2 на момент скоєння ДТП застрахована у відповідача за полісом № АМ005257392, який станом на дату ДТП 03.04.2019 був діючим.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з регресною вимогою від 05.06.2019 № 4501 щодо виплати страхового відшкодування, однак відповіді або грошових коштів відповідач не надав.

За змістом статті 980 ЦК України, статті 4 Закону України "Про страхування" залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.

Згідно з положеннями статті 999 ЦК України і статей 6, 7 Закону України "Про страхування" за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Станом на час настання страхового випадку (ДТП) цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, застраховано відповідачем на підставі полісу № АМ005257392 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 911/482/17 та від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18.

Відтак рахунок-фактура від 06.04.2019 № АС-0004239 на суму 17956,10 грн. з актом від 29.04.2019 № ЧПТО1900359 та рахунок-фактура від 06.04.2019 № ЧПС-000385 на суму 13646,25 грн. з актом від 29.04.2019 № ЧПТО1900359 підтверджують фактичну (реальну) вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Hyundai Creta, державний номер НОМЕР_1 , необхідного для усунення пошкоджень, завданих 03.04.2019 внаслідок ДТП, оскільки позивачем були понесені витрати, необхідні для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), саме у сумі 31602,35 грн.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічну позицію викладено в статті 9 Закону України «Про страхування».

Як вбачається із полісу № АМ005257392, розмір франшизи становить 2000 грн., яку позивач вирахував із суми страхового відшкодування при звернені із даним позовом до суду (31602,35 грн. - 2000 грн. = 29602,35 грн.).

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати, які складаються зі сплаченої позивачем суми судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б, 2й під`їзд; ідентифікаційний код 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (03150, м. Київ, вул. К. Малевича, 31; ідентифікаційний код 31650052) 29602 (двадцять дев`ять тисяч шістсот дві) грн. 35 коп. відшкодування шкоди, а також 2102 (дві тисячі сто дві) грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.В. Полякова