ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2020м. ДніпроСправа № 904/1735/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Товстоп`ятки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Комунального підприємства "Кривбасводоканал", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення збитків у розмірі 1 506 079 грн. 79 коп.

Представники:

від позивача: Шестаков Д.М., ордер КС №820406 від 30.09.2020, адвокат;

від відповідача: Вдовенко М.В., довіреність № 2 від 02.01.2020, адвокат.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 24.03.2020 № 1277/09, в якому просить стягнути з Комунального підприємства "Кривбасводоканал" збитки в сумі 1 656 015 грн. 58 коп., завдані самовільним втручанням відповідача у діючу систему теплопостачання, з яких: 1 525 388 грн. 50 коп. - збитки, завдані внаслідок підключення відповідача до системи теплопостачання за період з 10.10.2019 по 27.12.2019, 130 627 грн. 08 коп. - втрати теплової енергії внаслідок несанкціонованого підключення відповідача до системи теплопостачання за вказаний період.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 28.01.2011 № 10, а також порушенням відповідачем ч. 8 ст. 31 Закону України «Про теплопостачання», п. 43 Правил користування тепловою енергією, що зафіксовано в акті від 27.12.2019 № 735.

Ухвалою господарського суду від 06.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. У зв`язку із запровадженням на території України карантину про дату та час підготовчого засідання вирішено повідомити учасників справи додатково.

Господарський суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 № 211 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215), з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020, на усій території України з 12.03.2020 до 03.04.2020 установлено карантин.

Крім того, згідно із п. 11 Закону України №540-ІХ від 30.03.2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набув чинності 02.04.2020, розділ X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України доповнено п. 4 такого змісту, зокрема, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки судового розгляду справи продовжуються на строк дії такого карантину, а строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) (редакція п. 4 розділ X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України до 17.07.2020).

У подальшому строк дії карантину продовжувався з 03.04.2020 до 24.04.2020 (постанова Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239), з 24.04.2020 до 11.05.2020 (постанова Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 291), з 11.05.2020 до 22.05.2020 (постанова Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 № 343), з 22.05.2020 до 22.06.2020 (постанова Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392), з 22.06.2020 по 31.07.2020 (постанова Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500), з 31.07.2020 до 31.08.2020 (постанова Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641), з 31.08.2020 до 31.10.2020 (постанова Кабінету Міністрів України від 26.08.2020 № 760) тощо. Обмежувальні заходи тривають і на даний час.

Сторони вимоги ухвали суду від 06.04.2020 не виконали, витребувані судом документи не надали.

Після послаблення карантину, ухвалою господарського суду від 07.05.2020 підготовче засідання у справі призначено на 25.06.2020.

18.06.2020 відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву від 17.06.2020 № 6678, в якому позовні вимоги не визнав та зазначив, що наданий позивачем розрахунок збитків є необґрунтованим, виконаним без зазначення методики розрахунку, даних про період нарахування, ціну на хімочищену воду, витрати теплоносія не відповідають дійсності. Крім того, вказує, що в Акті №735 від 27.12.2019, складеному представниками АТ "Криворізька теплоцентраль", зазначено лише про виявлення водозабірного крану Ду-15мм, але немає посилання на самовільну зміну проектного рішення, його дату, номер, ким видане та затверджене, що не може свідчити про самовільне підключення до системи теплопостачання, а також ніяким чином не підтверджує здійснення водозабору води з теплорозподільчих систем і більш того, не є підтвердженням завданих збитків внаслідок підключення до системи теплопостачання АТ "Криворізька теплоцентраль" в приміщенні ВНС-30 за адресою: вул. М. Світальського, 3а. В Акті №735 від 27.12.2019 також ніяким чином не зафіксовано факту забору та кількість хімічно очищеної води, що свідчить про відсутність правових підстав для відшкодування втрат мережної хімочищеної води. Вважає, що позивачем не доведено належними доказами підстав для нарахування збитків у вигляді упущеної вигоди, не подано доказів на підтвердження його реальної можливості щодо отримання цих доходів. Відповідно, пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними. Тобто, позивач зобов`язаний довести належними та допустимими доказами наявність та розмір збитків з урахуванням ринкових цін на день подання даного позову. Факт правопорушення саме з боку відповідача прав та інтересів позивача з підстав викладених в позові не доведений. Позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності вини відповідача. Просив у позові відмовити.

У підготовчому засіданні 25.06.2020 оголошено перерву до 21.07.2020 для надання сторонами витребуваних судом документів.

Ухвалою господарського суду від 21.07.2020 за клопотанням сторін продовжено строк проведення підготовчого провадження, оголошено перерву у підготовчому засіданні до 11.08.2020.

28.07.2020 позивачем до суду подано заяву про зменшення позовних вимог від 22.07.2020 № 2864/09, відповідно до якої просить суд стягнути з Комунального підприємства "Кривбасводоканал" збитки в сумі 1 506 079 грн. 79 коп., завдані самовільним втручанням відповідача у діючу систему теплопостачання. Заява обґрунтована тим, що в ході судового розгляду справи встановлено, що теплоносій на об`єкт відповідача було подано з 11.10.2020, у зв`язку із чим позивачем виконано перерахунок збитків, завданих внаслідок підключення відповідача до системи теплопостачання за період з 11.10.2019 по 27.12.2019. Крім того, у поданій заяві позивач просить суд судовий збір в сумі 22 591 грн. 20 коп. покласти на відповідача та повернути позивачу з Державного бюджету судовий збір у розмірі 2 249 грн. 03 коп.

Того ж дня позивачем до суду подано відповідь на відзив відповідача від 22.07.2020 № 2865/09, в якому заперечував проти доводів відповідача, просив суд задовольнити позов, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

04.08.2020 відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив від 03.08.2020 № 8747, в яких виклав заперечення, аналогічні зазначеним у відзиві на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позову.

06.08.2020 на адресу суду надійшло клопотання позивача від 05.08.2020 № 3064/09, в якому просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку із розірванням договорів про надання професійної правничої допомоги, укладених із адвокатами Климась Ю.І., Свіридовим Д.М.

Ухвалою господарського суду від 11.08.2020 підготовче засідання відкладено на 06.10.2020 за клопотанням позивача та для надання сторонами витребуваних судом документів.

06.10.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Шестакова Д.М. про відкладення розгляду справи, мотивоване необхідністю ознайомлення з матеріалами справи та надання додаткових доказів по справі.

Ухвалою господарського суду від 06.10.2020 підготовче засідання відкладено на 20.10.2020 за клопотанням позивача та для надання сторонами витребуваних судом документів; ухвалено розглядати справу у розумні строки.

20.10.2020 позивачем до суду подане клопотання про проведення судової технічної експертизи, в обґрунтування якого зазначив, що позивачем при розрахунку суми збитків застосовано формулу, яка використовується для розрахунку витрат (витоків) теплоносія під тиском через трубопровід заданого діаметру. Разом з тим, при розрахунку витрат, які спричинені витоком рідини через циліндричну насадку, необхідні знання щодо основних фізичних властивостей рідини, законів статики і динаміки рідини, розрахунку гідравлічного опору у трубопроводі, що виникає при русі рідини, законів руху рідини в пористому середовищі, визначення щільності, в`язкості, тиску і сили тиску рідини тощо. Отже, для визначення дійсних кількісних показників, що є предметом розгляду справи необхідні знання з механічної фізики, тобто спеціальні знання, що є підставою для призначення судової експертизи відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 99 ГПК України. У поданому клопотання позивач виклав перелік питань, що необхідно поставити на вирішення експертизи, та просив суд проведення експертизи доручити експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Того ж дня позивачем подано клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням, в обґрунтування якого зазначив, що предметом позову в даній справі є стягнення збитків завданих позивачу протиправним, самовільним втручанням відповідача в систему теплопостачання. В матеріалах справи наявний акт від 27.12.2019 № 755 з додатками, зокрема, фотознімками самовільного підключення водорозбірним краном діаметром 15 мм до системи центрального опалення. Оскільки у запереченнях відповідача зазначається, що позивачем не доведено самовільне підключення до системи теплопостачання, а також ніяким чином не підтверджено здійснення водозабору води з теплорозподільчих систем, позивач вважає, що виникла необхідність в огляді речового доказу, а саме, водозбірного крану діаметром 15 мм, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Світольського, 3а. Зважаючи на той факт, що місцезнаходження речового доказу, який необхідно оглянути (зафіксувати) та дослідити знаходиться на відстані понад 150 км від Господарського суду Дніпропетровської області, з метою економії часу, доцільно доручити огляд речового доказу місцевому суду територіально наближеному до нього - Жовтневому районному суду м. Кривого Рогу або Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу.

У підготовчому засіданні 20.10.2020 оголошено перерву до 27.10.2020 для надання відповідачем витребуваних судом документів; клопотання позивача залишені на розгляді суду.

26.10.2020 відповідач подав до суду заперечення проти заявлених позивачем клопотань про призначення експертизи та огляд доказів.

Ухвалою господарського суду від 27.10.2020 у задоволенні клопотань Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" про призначення судової технічної експертизи та про огляд доказів за їх місцезнаходженням відмовлено.

У підготовчому засіданні оголошено перерву до 03.11.2020.

03.11.2020 позивачем до суду подана заява про забезпечення доказів шляхом призначення судової технічної експертизи від 03.11.2020, в якій просить суд забезпечити докази шляхом призначення судової технічної експертизи у даній справі, на вирішення якої поставити наступні питання:

1. За якою формулою здійснюється розрахунок витоку об`єму рідини (хімочищеноі води) через циліндричну насадку?

2. Який загальний об`єм рідини в метрах кубічних витікає з циліндричної насадки діаметром 15 мм. в одну годину при тиску 4,3 кгс/см2?

Проведення експертизи просить доручити експертам Дніпропетровському науково-дослідного інституту судових експертиз, оплату за проведення експертизи покласти на позивача.

У підготовчому засіданні 17.11.2020 представник відповідача проти задоволення заяви позивача про забезпечення доказів заперечував.

Ухвалою господарського суду від 17.11.2020 відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення доказів.

Ухвалою господарського суду від 17.11.2020 за письмовою згодою сторін закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 10.12.2020.

У судовому засіданні 10.12.2020 суд без виходу до нарадчої кімнати оголосив протокольну ухвалу про відмову у задоволенні усного клопотання позивача про зупинення провадження у справі до розгляду Центральним апеляційним господарським судом апеляційної скарги АТ «Криворізька теплоцентраль» на ухвалу господарського суду від 17.11.2020 про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення доказів.

У судовому засіданні 10.12.2020 представник позивача просив задовольнити позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення. Відповідач проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Згідно з ч. 3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

За приписами ст. 195 Господарського процесуального кодексу України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Також судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У пункті 3 постанови № 11 від 17.10.2014 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" визначено, що розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті ст. 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.01.2011 між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль" (теплопостачальна організація) та Комунальним підприємством "Кривбасводоканал" (споживач) укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №10 (надалі - договір).

Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" 16.03.2017 року перетворено у Публічне акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", про що внесені дані до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 108 Цивільного Кодексу України, ПАТ "Криворізька теплоцентраль" є правонаступником ДП "Криворізька теплоцентраль".

У результаті проведення державної реєстрації змін до Статуту Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", що пов`язані зі зміною типу товариства у відповідності до Закону України "Про акціонерні товариства" від 17.09.2008 року № 514-V1, змінено найменування товариства на Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", про що 14.05.2018 року внесені дані до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань

Відповідно до п.1.1. договору теплопостачальна організація бере на зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в погрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Згідно з п.1.2. договору сторони зобов`язуються керуватися цим договором та діючим законодавством України.

За змістом п. 3.2. договору споживач теплової енергії зобов`язується, зокрема, забезпечувати належний стан обслуговування та безпечну експлуатацію власної системи теплоспоживання і тепловикористовуючих установок відповідно до проекту (пп. 3.2.1. договору); зберігати обладнання, прилади комерційного обліку та пломби на них в належному стані (пп. 3.2.2. договору); додержання норм витоку теплоносія, вказаному в додатку 1 до договору (пп. 3.2.11. договору).

Пунктом 3.2.6. договору встановлено, що споживач теплової енергії зобов`язується узгоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення та відключення переобладнання тепловикористовуючих установок в установленому порядку, які спричинили збільшення або зменшення споживання теплової енергії.

Пунктом 7.2 договору передбачена відповідальність споживача, зокрема:

- за самовільне підключення систем теплоспоживання чи підключення їх перед комерційними приладами обліку без укладеного договору у вигляді відключення споживача від системи теплопостачання та сплати штрафу у розмірі 2-кратної вартості теплової енергії з моменту останньої перевірки (теплопостачальна організація здійснює обхід теплових мереж не менше 1 разу на місяць), спожитої такими системами (п.п. 7.2.6);

- у разі виявлення непродуктивного витоку або самовільного водорозбіру мережної води споживач сплачує теплопостачальній організації вартість мережної води у розмірі 2-кратної вартості обсягу непродуктивного витоку.

У разі відсутності приладів обліку обсяг непродуктивного витоку або самовільного водорозбіру теплоносія визначається представником теплопостачальної організації в присутності представника споживача за допомогою мірної ємності, яка має клеймо держповірки, методом наповнення визначеного об`єму за зазначений відрізок часу, виміряний держповіреним секундоміром і фіксується в акті з моменту останньої перевірки (теплопостачальна організація здійснює обхід теплових мереж не менше 1 разу на місяць), спожитої такими системами (п.п. 7.2.8).

Відповідно до п. 10.1. договору цей договір набуває чинності з моменту фактичного надання послуг з теплопостачання та діє до 31.12.2011.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії, про припинення дії договору не буде письмово заявлено однієї із сторін (п. 10.3. договору).

Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінетом Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (надалі - Правила), визначено, що самовільне втручання в діючі системи теплопостачання та теплоспоживання забороняється (п. 11 Правил).

Під самовільним втручанням в діючі системи теплопостачання і тепло споживання розуміють будь-яку зміну проектного рішення теплопостачання об`єкта, виконання споживачем або будь-якою іншою організацією без погодження з теплопостачальною організацією (п. 3 Правил).

27.12.2019 представниками АТ "Криворізька теплоцентраль" в присутності енергетика Покровського цеху КП "Кривбасводоканал" Подбільського С.Е. при обстеженні приміщення споживача ВНС-30 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. М. Світальського, 3А, виявлено самовільне підключення водорозбірним краном діаметром 15 мм - 1 шт. до системи центрального опалення, чим порушено ч. 8 ст. 31 Закону України "Про теплопостачання", а також п. 43 Правил.

Самовільне підключення водорозбірним краном діаметром 15 мм до системи центрального опалення зафіксовано уповноваженими представниками АТ "Криворізька теплоцентраль" в акту № 736 від 27.12.2019, при цьому представник споживач відмовився від його підписання.

Позивач стверджує, що самовільне втручання споживача у діючу систему теплопостачання трубопроводу призвело до втрат мережевої води (хімічно очищеної води) через водорозбірний кран діаметром 15 мм, наслідком чого стало спричинення АТ "Криворізька теплоцентраль" значних збитків.

Відповідно до п. 4.1.3 договору теплопостачальна організація має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування тепловою енергією, відповідно до чинного законодавства у сфері теплопостачання.

Зважаючи на виявлене порушення АТ "Криворізька теплоцентраль" виконано розрахунок збитків, внаслідок підключення до системи теплопостачання АТ "Криворізька теплоцентраль" в приміщенні ВНС-30 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. М. Світальського, 3А, розмір яких становить 1 525 388 грн. 50 коп., а також розрахунок втрат теплової енергії внаслідок несанкціонованого підключення до системи теплопостачання АТ "Криворізька теплоцентраль" в приміщенні ВНС-30 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. М. Світальського, 3А, розмір яких становить 130 627 грн. 08 коп. Таким чином, загальний розмір завданих відповідачем збитків за самовільне втручання у діючу систему теплопостачання АТ "Криворізька теплоцентраль" складає 1 656 015 грн. 58 коп.

Даний розрахунок здійснено відповідно до методики розрахунку [1] витрата теплоносія, при діаметрі трубопроводу Ду 15 мм (1 точка водозбору згідно до Акту №735 від 27.12.2019) та тиску в системі теплопостачання 4,3 кгс/см2, складає 11,49 м3/год.

08.01.2020 з метою досудового врегулювання спору АТ "Криворізька теплоцентраль" звернулось до КП "Кривбасводоканал" з претензією про відшкодування збитків, понесених внаслідок самовільного втручання споживачем в діючу систему теплопостачання на суму 1 656 015 грн. 58 коп.

13.02.2020 позивач отримав відповідь відповідача на претензію, в якій зазначалось, що претензія необґрунтована, розрахунок невірний, а вимоги такі що не підлягають задоволенню.

Враховуючи зазначені вище обставини та той факт, що відповідач відмовляється сплатити завдані АТ "Криворізька теплоцентраль" збитки, позивач змушений звернутись до суду для відновлення порушених прав та стягнення збитків, розмір яких з урахування заяви про зменшення позовних вимог, поданої під час розгляду справи, становить 1 506 070 грн. 79 коп.

Предметом доказування у справі є обставини укладення договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 10 від 28.01.2011; факт понесення позивачем збитків, заподіяних відповідачем; протиправність дій відповідача; розмір збитків та причинний зв`язок між протиправними діями (бездіяльністю) відповідача і заподіяною шкодою; наявність підстав для відшкодування позивачу збитків, заподіяних відповідачем.

На підтвердження обставин, викладених у позові, позивачем надано до матеріалів справи такі докази:

- копія договору № 10 від 28.01.2011 з додатками;

- копія акту № 735 від 27.12.2019;

- копія фотофіксації самовільного підключення водорозбірним краном діаметром 15 мм до системи центрального опалення;

- розрахунок збитків;

- розрахунок втрат теплової енергії;

- рахунки на оплату № 2, 5 від 02.01.2020;

- копія наказу АТ "Криворізька теплоцентраль" № 171 від 10.10.2019 "Про початок опалювального сезону 2019-2020";

- копія претензії від 08.01.2020 № 58/09;

- копія відповіді на претензію від 06.02.2020 № 1401;

- копію акту від 03.12.2019 № 654;

- розрахунок збитків;

- копію службової записки ;

- копію витягу з книги «Гидравлика, насосы и компрессоры» С.А. Бобровский, С.М. Соколовский;

- копію витягу з довідкового посібника «Наладка водяных систем централизованного водоснабжения» М.М. Апарцев ;

- копію калькуляції вартості хімічно очищеної води АТ «Криворізька теплоцентраль».

Доказів відшкодування відповідачем збитків у розмірі 1 506 079 грн. 79 коп. сторонами до матеріалів справи не надано.

На підтвердження обставин, викладених відповідачем у відзиві та письмових запереченнях, останнім надано до матеріалів справи такі докази:

- копію листа «Щодо підключення теплоносіїв на об`єктах КП «Кривбасводоканал» від 20.11.2019 № 12521;

- копію листа «Щодо відключення теплоносіїв на об`єктах КП «Кривбасводоканал» від 23.01.2020 № 809.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

За приписами ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтями 626, 628, 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договором домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За нормами ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання.

Згідно зі ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України господарські зобов`язання, що виникли на основі договору, існують впродовж його строку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 224 Господарського кодексу України унормовано, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Зобов`язання, в свою чергу, згідно з вимогами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до абз. 3 ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" споживач зобов`язаний додержуватись вимог договору та нормативно-правових актів, забезпечити безпечну експлуатацію систем теплоспоживання.

Крім того, відповідно абз. 4 ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом.

Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03.10.2007, визначено, що самовільне втручання у діючі системи теплопостачання та теплоспоживання забороняється (п. 11 Правил).

Під самовільним втручанням в діючі системи теплопостачання і теплоспоживання розуміють будь-яку зміну проектного рішення теплопостачання об`єкта, виконання споживачем або будь-якою іншою організацією без погодження з теплопостачальною організацією (п. 3 Правил).

Відповідно п. 40 Правил споживач повинен дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору, погоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення і відключення та переобладнання системи теплоспоживання, які с причиною збільшення або зменшення обсягу споживання теплової енергії, не допускати переобладнання системи теплоепоживання яке призводить до порушення теплового балансу будинку, будівлі (споруди).

Згідно з п. 41 Правил споживач несе відповідальність за самовільне переобладнання системи теплоспоживаппя.

За змістом п. 43 Правил у разі виявлення у споживача водорозбору із системи опалення через крани або інші пристрої останній повинен ліквідувати місце несанкціонованого водорозбору та сплатити штраф згідно із законодавством.

Згідно з п. 45 Правил відмова споживача від підписання акта про порушення умов договору не звільняє його від плати та вирішується в установленому порядку.

Частиною 2 ст. 224 Господарського кодексу України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника. Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Господарський суд зазначає, що заявляючи про самовільне втручання відповідача у систему теплопостачання, позивач не надає схеми теплопостачання, відповідальність за порушення якої прийняв на себе відповідач шляхом підписання додатку до договору про теплопостачання або в інший спосіб узгодження такої схеми.

Як на доказ порушення системи теплопостачання, позивач посилається на акт № 735 від 27.12.2019.

У вказаному акті представниками АТ "Криворізька теплоцентраль" зазначено лише про виявлення водозабірного крану Ду=15мм, але відсутнє посилання на самовільну зміну проектного рішення, його дату, номер, інформація про те, ким воно видане та затверджене, що не може свідчити про самовільне підключення відповідача до системи теплопостачання, а також ніяким чином не підтверджує здійснення водозабору води з теплорозподільчих систем.

З огляду на наведене, складений позивачем акт не може вважатися підтвердженням завданих збитків внаслідок підключення до системи теплопостачання АТ "Криворізька теплоцентраль" в приміщенні ВНС-30 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. М. Світальського, 3А.

Крім того, в зазначеному акті не зафіксовано факту забору та кількість хімічно очищеної води, що свідчить про відсутність правових підстав для відшкодування втрат мережної хімочищеної води.

Отже, акт № 735 від 27.12.2019 не є належним та допустимим доказом самовільного втручання відповідача в систему опалення.

За таких обставин, господарський суд доходить до висновку про недоведеність факту порушення прав та інтересів позивача саме з боку відповідача з підстав, викладених у позові.

Водночас, твердження відповідача щодо невірно визначеного позивачем періоду розрахунку (з 11.10.2019) із посиланням на власний лист «Щодо підключення теплоносіїв на об`єктах КП «Кривбасводоканал» від 20.11.2019 № 12521, спростовуються наданим позивачем актом від 03.12.2019 № 654, складеним за участю представника споживача Подбільського С.Е. , яким погоджено здійснювати нарахування за теплову енергію з моменту включення ТРП у ВНС-30 - з 11.10.2019 (т. 1, а.с. 78).

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин та як вбачається з наявних матеріалів справи, позивачем не надано доказів на підтвердження протиправної поведінки відповідача, його вини, шкідливого результату такої поведінки та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданими позивачу збитками у заявленій сумі.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", відсутність підстав для стягнення з відповідача заявленої суми та, відповідно, підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Водночас, оскільки позивачем під час розгляду справи подано заяву про зменшення позовних вимог, за приписами п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір", сплачена ним сума судового збору у розмірі 2 249 грн. 03 коп. підлягає поверненню позивачу шляхом винесення окремої ухвали.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Комунального підприємства "Кривбасводоканал" про стягнення збитків у розмірі 1 506 079 грн. 79 коп. відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 21.12.2020

Суддя І.А. Рудь