ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2020 Справа № 917/1323/20

м. Полтава

За позовом Приватного підприємства "Українська сервісна бурова компанія-1", юридична адреса: вул. Зигіна, 38/7, кв. 20, м. Полтава, 36014; поштова адреса: вул. Зигіна, 29, офіс 203, м. Полтава, 36014

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурова енергетична компанія "Технікс", вул. Соборності, 54, к. 407, м. Полтава, 36014

про стягнення грошових коштів,

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники: 08.12.20 - 09.12.20

від позивача: Карасенко О.О. (свідоцтво від 07.10.1997, довіреність від 22.09.20);

від відповідача: Геращенко Ю.І. (свідоцтво від 18.03.20, довіреність № 17 від 11.01.20)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Українська сервісна бурова компанія-1" (далі - позивач/ ПП "Українська сервісна бурова компанія-1") звернулося з позовною заявою до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурова енергетична компанія "Технікс" (далі - відповідач/ ТОВ "Бурова енергетична компанія "Технікс") 1818427,14 грн., в тому числі 1513252,50 грн. основного боргу, 40743,05 грн. інфляційних втрат, 41240,46 грн. 3% річних, 223191,13 грн. пені. В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору оренди обладнання № 2308/ОР від 23.08.2017.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 02.09.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 29.09.2020.

Ухвалою від 29.09.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 27.10.2020.

У зв`язку з відпусткою судді Семчук О.С., судове засідання призначене на 27.10.2020, не відбулося. В зв`язку з цим, ухвалою від 09.11.2020 суд призначив розгляд справи по суті на 18.11.2020.

Ухвалою від 18.11.2020 суд відклав розгляд справи по суті на 08.12.2020.

08.12.20 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 09.12.20.

Відповідач у відзиві позов заперечує, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Позивач у відповіді на відзив вказує про безпідставність відзиву та повідомляє про сплату відповідачем після відкриття провадження по справі 64500,00 грн. в рахунок погашення боргу (платіжні доручення від 07.09.20).

Під час розгляду справи по суті представник позивача просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення заборгованості за послуги оренди в сумі 412098,00 грн. в зв`язку з відсутністю предмету спору та задовольнити позов в іншій частині.

Представник відповідача під час розгляду справи по суті просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення заборгованості за послуги оренди в сумі 412098,00 грн. в зв`язку з відсутністю предмету спору та відмовити у позові в іншій частині.

Суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 1 ст. 240 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.08.2017 між позивачем (орендодавець за договором) та відповідачем (орендар за договором) був укладений договір оренди обладнання № 2308/ОР (далі - Договір, копія Договору - в матеріалах справи).

Згідно п. 1.1 Договору орендодавець зобов`язується передати, а орендар прийняти в строкове платне володіння та користування обладнання з метою використання в господарській діяльності, в подальшому Обладнання. Орендодавець також забезпечує інженерний супровід використання Обладнання.

Характеристика та кількість обладнання визначаються в Додатках, що є невід`ємними частинами Договору (п. 1.2 Договору).

Пунктом 2.1 Договору сторони погодили, що строк оренди Обладнання - строк протягом якого Обладнання знаходиться у орендному користуванні Орендаря і визначається на підставі Актів прийому-передачі обладнання в/із оренду(и).

Обладнання за цим Договором передається Орендарю за актом приймання-передачі протягом 10 (десяти) днів з моменту надходження заявки від Орендаря (п. 2.2 Договору).

Розмір орендної плати за одну добу зазначається в Додатках, що є невід`ємною частиною Договору. Орендна плата починає нараховуватися з моменту передачі Обладнання в оренду і нараховується до дня передачі (повернення) Орендарем Обладнання з оренди, при цьому день передачі в оренду та день повернення з оренди обліковуються як один день. Орендна плата сплачується орендарем протягом п`яти календарних днів від дати підписання акту виконаних робіт (наданих послуг) на підставі наданого орендодавцем рахунку по закінченню календарного місяця або строку орендного користування ( п. п. 3.1 - 3.3 Договору).

Додатковими угодами від 01.01.2018, від 28.12.2018 та від 31.12.2019 строк дії договору кілька разів продовжувався і визначений до 31.03.2020. Для конкретизації об`єктів оренди до договору були укладені додатки № № 1-9 (копії додаткових угод та додатків до Договору - в матеріалах справи).

Позивач зазначає, що на виконання Договору ним надавалося відповідачу в оренду обладнання: труби бурильні різної номенклатури, клинові захвати-елеватори, елеватори, ключі гідравлічні. Обладнання надавалось в оренду та поверталось на підставі актів приймання-передачі.

До позовної заяви позивачем додано копії актів прийому-передачі обладнання в оренду та з оренди за період з 23.08.2017 по 20.12.2019.

Також на підтвердження факту надання відповідачу послуг оренди позивачем надано копії наступних актів надання послуг, які підписані обома сторонами без зауважень:

- № 343 від 30.07.2019 на суму 1101154,50 грн.;

- № 471 від 31.10.2019 на суму 246618,00 грн.;

- № 500 від 18.11.2019 на суму 100980,00 грн.;

- № 564 від 31.12.2019 на суму 18000,00 грн.;

- № 21 від 31.01.2020 на суму 46500,00 грн.

Крім цього позивачем надано копії рахунків на оплату послуг оренди.

Відповідно до п. 3.3. Договору орендна плата сплачується орендарем протягом п`яти календарних днів від дати підписання акту виконаних робіт на підставі наданого Орендодавцем рахунку по закінченню календарного місяця або строку Орендного користування.

Позивач вказує, що вищезазначені акти надання послуг на загальну суму 1513252,50 грн. відповідачем станом на 06.08.20 не оплачені.

Згідно п. 5.3 Договору за недотримання строків оплати орендної плати, орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення оплати.

Керуючись вказаним пунктом Договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу пеню за період з 07.08.2019 по 06.08.2020 на загальну суму 223191,13 грн., 3% річних за період з 07.08.2019 по 12.05.2020 на суму 41240,46 грн. та 40743,05 грн. інфляційних втрат за період з серпня 2019 року по червень 2020 року.

Вважаючи свої права порушеними позивач просить суд стягнути з відповідача 1513252,50 грн. основного боргу, 40743,05 грн. інфляційних втрат, 41240,46 грн. 3% річних та 223191,13 грн. пені.

Відповідач у відзиві позов заперечує, посилаючись на те, що строк оплати по Договору не настав.

Зокрема, відповідач вказує, що відповідно до п. 3.3 Договору орендна плата сплачується орендарем протягом п`яти календарних днів від дати підписання акту виконаних робіт на підставі наданого Орендодавцем рахунку по закінченню календарного місяця або строку Орендного користування.

На думку відповідача з вказаного пункту Договору вбачається, що строк оплати по Договору настає при настанні двох подій: 1) підписання акту виконаних робіт; 2) після отримання орендарем рахунку на оплату.

Оскільки позивачем не надані докази отримання відповідачем рахунків на оплату, відповідач вважає, що строк оплати орендної плати не настав. З тих же причин відповідач вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення пені, річних та інфляційних.

Позивач у відповіді на відзив вказує, що заперечення відповідача є безпідставними та необґрунтованими і зазначає, що після відкриття провадження у справі відповідачем в рахунок погашення боргу було сплачено 64500,00 грн. На підтвердження часткового погашення відповідачем суми боргу позивачем надано копії платіжних доручень № 2396 від 07.09.2020 на суму 46500,00 грн. та № 2397 від 07.09.2020 на суму 18000,00 грн.

В свою чергу відповідач у заяві про відкладення розгляду справи від 18.11.2020 зазначає, що ним частково погашено суму боргу платіжними дорученнями № 2615 від 07.10.2020 на суму 100980,00 грн., № 2616 від 07.10.2020 на суму 246618,00 грн. та № 2866 від 11.11.2020 на суму 8321,28 грн.

Під час розгляду справи по суті представник позивача вказав, що платіжним дорученням № 2866 від 11.11.2020 на суму 8321,28 грн., на яке посилається відповідач, сплачено заборгованість по іншому договору.

Судом встановлено, що згідно призначення платежу в платіжному дорученні № 2866 від 11.11.2020 вказану суму було сплачено за послуги агрегата згідно рахунку № 283 від 28.09.2020. Тобто, вказане платіжне доручення дійсно не стосується предмету спору по даній справі.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт погашення відповідачем після відкриття провадження у справі суми боргу в розмірі 412098,00 грн.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення заборгованості за послуги оренди в сумі 412098,00 грн. підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

При винесенні рішення щодо іншої частини позову суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Статтею 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 626 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали договір оренди.

Згідно ст. 759 ЦК України, наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача перед позивачем заборгованості за послуги оренди в розмірі 1101154,50 грн.

Відповідач стверджує, що він не прострочив зобов`язання з оплати орендних платежів, посилаючись на умови п. 3.3 Договору.

Судом встановлено, що відповідно до п. 3.3. Договору орендна плата сплачується орендарем протягом п`яти календарних днів від дати підписання акту виконаних робіт на підставі наданого Орендодавцем рахунку по закінченню календарного місяця або строку Орендного користування.

Враховуючи умови вказаного пункту Договору суд не погоджується з твердженням відповідача стосовно того, що строк оплати по Договору не настав. Адже умовами Договору сторони погодили сплату орендної плати протягом п`яти календарних днів саме від дати підписання акту виконаних робіт. Крім цього, суд зазначає, що платіжні (банківські) реквізити позивача не змінилися, вони відображені в актах надання послуг, які підписані сторонами. Підписуючи акти, відповідач був обізнаний про суму оплати, яку мав здійснити та банківські реквізити позивача.

Обов`язок відповідача сплатити за користування майном виникає в силу закону (ч. 1 ст. 759, ст. 762 ЦК України) та не залежить від факту виставлення позивачем рахунку.

За своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку щодо оплати (правова позиція викладена в постанові ВС від 29.04.20 № 915/641/19).

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем прострочено зобов`язання з оплати послуг оренди.

Отже, позов в частині стягнення суми боргу з орендної плати в розмірі 1101154,50 грн. є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Крім цього, позивач у позові просить стягнути з відповідача пеню нараховану за період з 07.08.2019 по 06.08.2020 на загальну суму 223191,13 грн., 3% річних за період з 07.08.2019 по 12.05.2020 на суму 41240,46 грн. та 40743,05 грн. інфляційних втрат за період з серпня 2019 року по червень 2020 року.

Згідно п. 5.3 Договору за недотримання строків оплати орендної плати, орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення оплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи п. 5.3 Договору позивач правомірно нарахував відповідачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми, проте при нарахуванні пені позивачем помилково обраховано строк оплати протягом п`яти банківських днів від дати підписання акту виконаних робіт (п. 3.3 Договору строк оплати встановлений протягом п`яти календарних днів), в зв`язку з цим, при нарахуванні пені позивачем порушено вимоги ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок пені та встановлено, що стягненню підлягає пеня у розмірі 215629,75 грн. В іншій частині стягнення пені позов є безпідставним, а отже задоволенню не підлягає.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних судом встановлено, що позивачем при нарахуванні річних допущено арифметичні помилки, за вказаний позивачем період з 07.08.2019 по 12.05.2020 стягненню підлягають річні в сумі 30606,49 грн. В іншій частині стягнення річних позов є безпідставним, а отже задоволенню не підлягає.

При перевірці наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат судом встановлена його правильність.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 40743,05 грн. інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

09.12.2020 від позивача до суду надійшло клопотання про часткове повернення суми судового збору.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки провадження у справі в частині стягнення заборгованості за послуги оренди в сумі 412098,00 грн. закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, то сплачена сума судового збору за вказану вимогу, розмір якої становить 6181,47 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

В іншій частині судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. ст. 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині стягнення заборгованості за послуги оренди в сумі 412098 грн. 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурова енергетична компанія "Технікс" (вул. Соборності, 54, к. 407, м. Полтава, 36014 ; ) на користь Приватного підприємства "Українська сервісна бурова компанія-1" (юридична адреса: вул. Зигіна, 38/7, кв. 20, м. Полтава, 36014; поштова адреса: вул. Зигіна, 29, офіс 203, м. Полтава, 36014; код ЄДРПОУ 36514 грн. 50 коп. заборгованості за послуги оренди, 215629 грн. 75 коп. пені, 30606 грн. 49 коп. 3% річних, 40743 грн. 05 коп. інфляційних втрат, 20822 грн. 01 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Повернути Приватному підприємству "Українська сервісна бурова компанія-1" (юридична адреса: вул. Зигіна, 38/7, кв. 20, м. Полтава, 36014; поштова адреса: вул. Зигіна, 29, офіс 203, м. Полтава, 36014; ) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 6181 грн. 47 коп., який сплачено платіжним дорученням № 3958 від 06.08.2020 (оригінал платіжного доручення № 3958 від 06.08.2020 на суму 27276,41 грн. знаходиться в матеріалах справи № 917/1323/20).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 15.12.2020.

Суддя О.С. Семчук