ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 рокуСправа № 912/1182/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Заступника керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури (вул. Гагаріна, 7, м. Новоукраїнка, Кіровоградської області, 27100) в інтересах держави в особі:

Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (вул. Академіка Корольова, 26, м. Кропивницький, 25006)

Новоукраїнської районної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (вул. Соборна, 61, м. Новоукраїнка, Кіровоградської області, 27100)

до:

Іванівського навчально-виховного об`єднання "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" (с. Іванівка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, 27130)

Фермерського господарства "Степ" (с. Димине, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, 27131),

за участі третьої особи, яка не заявляє вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - Відділу освіти, молоді та спорту Новоукраїнської районної державної адміністрації (вул. Соборна, 59, м. Новоукраїнка, Кіровоградської області, 27100)

про визнання недійсним договору та зобов`язання вчинити дії

секретар судового засідання Кравченко О.В.

представники:

від прокуратури - Топонар Н.С. посвідчення № 056384 від 29.05.20;

від прокуратури - Новікова О.В. посвідчення №042487 від 30.03.16, приймала участь до перерви;

від позивача 1 - участі не брали;

від позивача 2 - участі не брали;

від відповідача 1 - участі не брали;

від відповідача 2 - Бем Ю.Ю. адвокат, ордер серія КР №97811 від 20.05.20;

від відповідача 2 - Касьянчук В.М. голова;

від 3-ї особи - участі не брали;

в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Заступника керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, Новоукраїнської районної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області до Іванівського навчально виховного об`єднання "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" та Фермерського господарства "Степ" про :

- визнання недійсним договору № 1/10 "Про виконання робіт на навчально - дослідній земельній ділянці" від 15.03.2017, укладеного між Диминським НВК та Фермерським господарством "Степ";

- зобов`язання Фермерського господарства "Степ" повернути Іванівському навчально-виховному об`єднанню "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад" земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної форми власності, загальною площею 45 га, яка розташована на території Диминської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, загальною вартістю 1 434 960,00 грн з покладенням на відповідача 2 судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що оскільки між відповідачами укладений договір № 1/10 "Про виконання робіт на навчально - дослідній земельній ділянці" від 15.03.2017, який є фактично прихованим договором оренди землі, то цей договір підлягає визнанню недійсним в судовому порядку, а земельна ділянка підлягає поверненню Іванівському навчально виховному об`єднанню "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад".

Ухвалою від 23.03.2020 господарський суд залишив позовну заяву Заступника керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури без руху, встановив прокурору строк для усунення недоліків позовної заяви, допущеним останнім при її поданні.

В межах строку, визначеного господарським судом, прокурором усунуто недоліки позовної заяви, про що 02.04.2020 подано до суду відповідні докази.

Ухвалою від 03.04.2020 господарський суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 29.04.2020 об 11:00.

24.04.2020 до суду від Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надійшло пояснення по справі, у якому позивач 1 просить суд задовольнити позовні вимоги.

28.04.2020 до суду від прокуратури Кіровоградської області електронною поштою надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, який не містить електронного цифрового підпису, а тому суд його не розглядав.

29.04.2020 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 20.05.2020.

05.05.2020 від прокуратури Кіровоградської області електронною поштою надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

19.05.2020 від Фермерського господарства "Степ" до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач 1 просить суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції Фермерське господарство "Степ" зазначило таке:

- спірний договір укладений на виконання договорів укладених між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Новоукраїнської РДА та Інститутом сільського господарства Степу Національної академії аграрних наук України;

- спірний договір за правовою природою є договором надання послуг та має всі істотні ознаки вказаного виду договорів;

- спірний договір не має всіх істотних умов договору оренди земельної ділянки;

- прокурором даний позов поданий з перевищенням повноважень;

- оскільки земельна ділянка не перебуває в оренді відповідача, то і не можливо її витребувати у відповідача.

20.05.2020 до суду від прокурора надійшла заява про зміну банківських реквізитів прокуратури Кіровоградської області.

20.05.2020 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 27.05.2020.

27.05.2020 до суду від Іванівського навчально-виховного об`єднання "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" надійшов лист № 90 від 26.05.2020, у якому відповідач 2 просить долучити до матеріалів справи документи.

27.05.2020 від прокуратури надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено таке:

- спірний договір є прихованим договором оренди, а не договором послуг, а тому в ньому й відсутні всі істотні умови договору оренди;

- прокурор вказує, що якщо навіть припустити, що оспорюваний договір є договором оренди, то він є незаконним, оскільки укладений з порушенням Закону України "Про публічні закупівлі"

- договір між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Новоукраїнської РДА та Інститутом сільського господарства Степу Національної академії аграрних наук України укладений після подання позовної заяви прокурором.

Ухвалою від 27.05.2020 господарський суд відклав підготовче засідання у справі та постановив, - враховуючи постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та постанову №392 від 20.05.2020 Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів", підготовче засідання для розгляду справи буде призначено додатково ухвалою суду, яку буде направлено на адресу учасників справи.

Ухвалою від 17.06.2020 призначено підготовче засідання у справі № 912/1182/20 на 06.07.2020.

06.07.2020, 26.08.2020, 22.09.2020 в підготовчому засіданні оголошувалися перерви до 07.10.2020.

22.09.2020 від прокурора надійшов лист з відповідними доказами, в якому зазначено про використання відповідачем 2 спірної земельної ділянки на даний час.

07.10.2020 до суду від відповідача 2 надійшов супровідний лист з проханням долучити до справи додаткові докази.

Також, 07.10.2020 до суду від відповідача 1 надійшов лист №171 від 30.09.2020 з проханням долучити до матеріалів справи додаткові докази.

В підготовчому засіданні прокурором подано клопотання №24-20вих-20 від 05.10.2020, у якому прокурор просить суд поновити строк для подання додаткових пояснень та доказів.

Ухвалою від 07.10.2020 господарський суд клопотання прокурора Кіровоградської обласної прокуратури від 07.10.2020 про поновлення строків для подачі додаткових доказів задовольнив. Приєднав до матеріалів справи копії листів №12.33-62-161вих-20 від 17.02.2020, №12.33-62-8311вих-20 від 20.08.2020, №129 від 25.08.2020. Усне клопотання представника Фермерського господарства "Степ" про продовження строку підготовчого провадження - задовольнив. Продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів. Оголосив перерву у підготовчому засіданні до 03.11.2020.

03.11.2020 до суду від Фермерського господарства "Степ" надійшла заява про поновлення строку надання доказів, в обґрунтування якої відповідач 2 зазначив, що вказані докази отримані після подання позовної заяви.

03.11.2020 в підготовчому засіданні представник прокуратури заперечила проти задоволення вказаного клопотання.

03.11.2020 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 05.11.2020.

04.11.2020 до суду від прокурора надійшла заява про проведення підготовчого засідання без участі представника прокурора.

05.11.2020 до господарського суду надійшов супровідний лист з копією додаткової угоди № 7 до Договору №1 від 15.03.2017 про виконання робіт на навчально-дослідній земельній ділянці з доказами направлення сторонам.

Ухвалою від 05.11.2020 господарський суд клопотання Фермерського господарства "Степ" про поновлення процесуального строку для подання доказів задовольнив. Поновив Фермерському господарству "Степ" строк для подання доказів до 05.11.2020. Долучив до матеріалів справи копію додаткової угоди №7 від 30.10.2020 до Договору №1 від 15.03.2017. Закрив підготовче провадження та призначив справу № 912/1182/20 до судового розгляду по суті на 06.11.2020. Резервна дата - 16.11.2020.

16.11.2020 в судовому засіданні оголошено перерву до 02.12.2020.

02.12.2020 до суду подано клопотання прокурора Кіровоградської обласної прокуратури від 27.11.2020 №24-1437-20 про поновлення процесуальних строків для подачі додаткових доказів.

Ухвалою від 02.12.2020 господарський суд клопотання прокурора Кіровоградської обласної прокуратури від 27.11.2020 №24-1437-20 про поновлення процесуальних строків для подачі додаткових доказів задовольнив. Поновив прокурору Кіровоградської обласної прокуратури строк для подачі доказів до 02.12.2020. Приєднав до матеріалів справи документи подані разом з клопотанням від 27.11.2020 №24-1437-20.2. Оголосив перерву у судовому засіданні до 07.12.2020 о 10:30 год.

Прокурори в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представники позивачів участі в судовому засіданні не брали, хоча позивачі належним чином повідомленні про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується відміткою № 2094 від 04.12.2020 на ухвалі про направлення електронною поштою ухвали суду від 02.12.2020 (а.с. 238 об. т. 2)

Представники відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників учасників справи суд встанови таке.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Положення п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У рішенні від 08.04.1999 року №3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи значення поняття "інтереси держави", висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються. У першому випадку прокурор набуває права на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка проте є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, передбачає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Крім того, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року по справі №587/430/15-ц вказано, що держава може вступати як у цивільні (господарські), так і у адміністративні правовідносини. У випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність на рівні з іншими учасниками цивільних правовідносин. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції, встановленої законом. У випадку, коли держава вступає в адміністративні правовідносини, вона діє через свої органи як суб`єкт владних повноважень.

Поведінка органів, через які діє держава у цивільних або адміністративних відносинах, розглядається як поведінка держави у цивільних або адміністративних відносинах. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, як у цивільних, так і в адміністративних відносинах органи, через які діє держава, не мають власних прав і обов`язків, але наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних відносинах.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 зазначено, що Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Прокурор зазначає, що пред`являючи даний позов, прокурор виходить саме з необхідності вирішення проблем суспільного значення, існування яких виправдовує застосування механізму захисту інтересів держави у земельній сфері. Таким чином, звернення прокурора до суду в цих спірних правовідносинах спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у встановленні законності при вирішенні суспільно значимого питання повернення земель комунальної власності, з урахуванням принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав власників.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" таким центральним органом виконавчої влади є Державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру.

Таким чином органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області - територіальний орган Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Однак, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та Новоукраїнською районною радою самостійно не вжито заходів щодо захисту інтересів держави та повернення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 45 га для її використання в межах правового поля та забезпечення діяльності закладу освіти відповідно до вимог чинного законодавства, тобто ними протягом тривалого часу не здійснюється захист інтересів держави та реалізацію наданих законом повноважень щодо визнання недійсним договору, який укладено з порушеннями вимог чинного законодавства, що призводить до порушення майнових інтересів держави щодо володіння, розпорядження та користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.

16.03.2020 Новоукраїнською місцевою прокуратурою спрямовано повідомлення № 12.33-62-2608ВИХ-20 від 16.03.2020 до Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградські області та до Новоукраїнської районної ради щодо встановлених порушень вимог земельного законодавства при використанні Іванівським НВО, земельної ділянки, яка надана йому в постійне користування.

З урахуванням викладеного, прокурор звертається з цим позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та Новоукраїнської районної ради.

Враховуючи викладене, судом встановлена наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави у даній справі.

Відповідно до Держаного акту на право постійного користування землею серія І-КР № 001308, виданого 10.09.2003 Новоукраїнською РДА, Диминській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів у постійне користування передано земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 45 га, яка розташована на території Диминської сільської ради поза межами населеного пункту. Землю надану у постійне користування для ведення дослідних і навчальних цілей.

Юридична особа Диминська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів Новоукраїнської районної ради припинена на підставі рішення Новоукраїнської районної ради від 27.03.2013 № 338. Водночас, на підставі вказаного рішення створено Державний навчальний заклад Диминський навчально - виховний комплекс "Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дитячий садок" Новоукраїнської районної ради Кіровоградської області (далі НВК), - комунальний навчальний заклад, який діяв на підставі статуту, затвердженого рішенням Новоукраїнської районної ради № 360 від 12.06.2013.

В подальшому, рішенням Новоукраїнської районної ради 21.12.2016 №156 Про утворення освітнього округу та реорганізацію загальноосвітніх навчальних закладів району Диминський НВК приєднано до Іванівського навчально-виховного об`єднання "загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" Новоукраїнської районної ради Кіровоградської області (далі - Іванівське НВО).

Відповідно до п. 1.10. Статуту Іванівського НВО, затвердженого 23.08.2017, у складі юридичної особи публічного права - Іванівського навчально-виховного об`єднання "загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад" Новоукраїнської районної ради Кіровоградської області (місцезнаходження юридичної особи: 27130, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Іванівка, вулиця Шкільна, 5) діє окремий підрозділ (філія) без статусу юридичної особи - філія Іванівського навчально-виховного об`єднання "загальноосвітня школа ІІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" Новоукраїнської районної ради Кіровоградської області "Диминський навчально-виховний комплекс "Загальноосвітня школа ІІІ ступенів" (далі - філія Диминський НВК). Місцезнаходження філії: 27131, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Димине).

Згідно з п. 1.12. Статуту, філії не є юридичною особою і діють на підставі Положення, затвердженого директором Іванівського НВО, та погодженого з колегіальним органом управління навчального закладу.

Відповідно до п. 1.5.- 1.7 Статуту, засновником Іванівського НВО є Новоукраїнська районна рада. Органом управління Іванівського НВО є орган управління освіти, створений Новоукраїнською районною державною адміністрацією Кіровоградської області.

За своїм правовим статусом Іванівське НВО є комунальним, некомерційним та неприбутковим об`єднанням.

Згідно з п. 1.9. Статуту, Іванівське НВО є юридичною особою, має відокремлене майно, печатку із своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом, штампи, бланки зі своїм найменуванням.

Іванівське НВО може мати самостійний баланс, рахунки в установах банків, здійснювати оперативний і бухгалтерський облік результатів своєї діяльності, вести статистичну звітність самостійно.

Відповідно до п. 5.1. - 5.3 Статуту, матеріально-технічну базу Іванівського НВО становлять виробничі (учбові) і невиробничі фонди (будівлі, споруди, земля, комунікації, обладнання, транспортні засоби), а також інші матеріальні цінності. Майно, закріплене за Іванівським НВО перебуває у спільній власності територіальних громад сіл та селищ району, закріплюється за ним на правах оперативного управління та не може бути вилученим у нього, якщо інше не передбачено законодавством. Навчальний заклад володіє, користується й розпоряджається майном, закріпленим за ним Засновником або уповноваженим ним органом, з урахуванням обмежень визначених чинним законодавством України та Статутом.

Іванівське НВО, відповідно до чинного законодавства, користується землею, іншими природними ресурсами і несе відповідальність за дотримання вимог та норм з їх охорони.

Згідно з п. 1.27. Статуту, Іванівське НВО має право укладати правочини, набувати майнові та особисті немайнові права, бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, господарських, адміністративних та третейських судах.

Таким чином, у постійному користуванні Іванівського НВО на підставі державного акту на право постійного користування землею серії І-КР № 001308, виданого 10.09.2003 Новоукраїнською РДА, перебуває земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 45 га, яка розташована на території Диминської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, яка підлягає використанню виключно за цільовим призначенням для дослідних і навчальних цілей.

Відповідно до пункту 11 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" у 2018 році за рішенням та в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, проводилась загальнонаціональна (всеукраїнська) нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення.

Роботи із загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення виконані в повному обсязі відповідно до Порядку проведення загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної - грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 № 105.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 16.11.2018 № 552 "Про затвердження технічної документації із загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення" затверджено відповідну технічну документацію. Наказ набирає чинності з 01.01.2019.

Наказом цього ж Міністерства від 18.12.2018 № 605 "Про внесення змін до - додатка 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.12.2018 за № 1471/32923, викладено його у новій редакції.

Так, нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Кіровоградській області становить 31 888,00 грн.

Таким чином, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки сільськогосподарського призначення, розміщеної на території Диминської сільської ради, площею 45 га становить 1 434 960 грн.

15.03.2017 між Диминським НВК та ФГ "Степ" укладено договір № 1/10 "Про виконання робіт на навчально - дослідній земельній ділянці" (далі - Договір) (а.с. 29-31 т. 1).

Вказаний Договір погоджено начальником відділу освіти, молоді та спорту Новоукраїнської РДА.

Відповідно до розділу 1 Договору, сторони зобов`язуються обробляти 45 га земельної ділянки в галузі вирощування сільськогосподарських культур. Земельна ділянка належить Диминському НВК на праві постійного користування та у спільну діяльність не передається.

Диминський НВК доручає, а ФГ "Степ" зобов`язується протягом 2017 року надати послуги по обробітку сільськогосподарських угідь у відповідності з агротехнічними нормами із застосуванням прогресивних технологій на площі 45 га, а саме вирощування сільськогосподарських культур, надання послуг у сфері сільського господарства.

Диминський НВК зобов`язується прийняти виконані роботи/надані послуги та здійснити розрахунок сільськогосподарською продукцією на умовах Договору.

Сторони діють на принципах партнерства та захисту навчально-виробничих та фінансових інтересів відповідно до їх статутних положень.

Розділом 2 Договору ФГ "Степ" зобов`язується протягом дії договору виконувати всі роботи по механізованому обробітку землі, сівби, догляду за посівами, збирання врожаю згідно з технологічними картами. В разі необхідності здійснювати додаткові внески по купівлі насіннєвого матеріалу, добрив та засобів догляду рослин.

Диминський НВК зобов`язується здійснювати контроль за виконанням робіт та їх якістю в межах договору. По необхідності залучати учнів по догляду за посівами з метою ведення дослідних та навчальних цілей. Постійно вести облік та якість вирощеної продукції. Залучати науковців до проведення практичних занять з учнями по вирощуванні сільськогосподарських культур.

Розділом 3 Договору передбачено умови виконання робіт та визначено як обов`язкову умову - Програму робіт, яка є невід`ємною частиною договору щодо вирощування культур соняшнику, кукурудзи, сої. Сівозміну посівних площ та послідовність робіт визначає Диминський НВК.

Сільськогосподарські роботи/надані послуги повинні бути виконані у відповідності до агротехнічних норм та сучасних технологій, які характерні для даного виду робіт, попередньо погоджених із Диминським НВК та в передбачені агротехнічні строки.

Роботи виконуються технікою та паливно - мастильними матеріалами ФГ "Степ".

Ремонт та обслуговування техніки здійснюється ФГ "Степ" за власний рахунок.

Витрати паливно - мастильних матеріалів на виконання сільськогосподарських робіт не повинні перевищувати норм, зазначених у технічній характеристиці транспортного засобу, який виконує роботу, та характерного для даного виду робіт. Перевитрати паливно - мастильних матеріалів повинні бути обґрунтованими та хронометрично підтвердженими.

ФГ "Степ", виконавши роботи по посіву сільськогосподарських культур, внесення добрив, та гербіцидів, складає акти на їх використання.

Вартість та витрати на виконані роботи (надані послуги щодо кожного виду с/г робіт) із розрахунку на 1 га визначаються згідно з калькуляцією, викладених у додатку 3 до Договору, який є невід`ємною його частиною.

У випадку необхідності перевищити вартість виконуваних робіт ФГ "Степ" зобов`язане повідомити Диминський НВК з долученням документів щодо обґрунтування, останній упродовж дня - надати відповідь щодо підтвердження замовлення або відмову.

Розділом 4 Договору визначено, що підставою для проведення розрахунків є підписані акти здачі - приймання виконаних робіт. Продукція, яка зібрана і очищена оприбутковується по собівартості Диминським НВК та є його власністю.

Диминський НВК розраховується із ФГ "Степ" сільськогосподарською продукцією за цінами, які склалися в регіоні на момент реалізації врожаю.

Розділом 5 Договору визначено відповідальність сторін у виді повної матеріальної відповідальності з своєчасність та якість виконання робіт.

Додатковою угодою № 1/14 від 01.09.2017 змінено сторону зобов`язання із Диминського НВК на Іванівське НВО (а.с. 37-38 т.1).

Додатковою угодою № 2/13 від 12.12.2017 змінено строк дії договору та продовжено його дію до 31.12.2018, а також включено положення щодо пролонгації дії Договору в подальшому (а.с. 39 т.1).

Додатковою угодою № 1/21 від 04.01.2019 Договір доповнено п. 3.11, 3.12 щодо порядку організації здійснення контролю за використанням та охороною землі, робіт по механізованому обробітку землі, догляду за посівами, збирання врожаю, тощо спеціально створеною Комісією, та визначено деякі положення щодо її дії. Крім того, продовжено строк дії Договору до 31.12.2021 (а.с. 33-35 т.1).

Договір та додаткові угоди підписані сторонами та скріплені печатками.

Прокурор зазначає, що при цьому, згідно з умовами вищезазначеного Договору вбачається, що дана земельна ділянка належить Диминському НВК на праві постійного користування. Поряд з цим, ні Диминське НВК, ані Іванівське НВО, яке є правонаступником останньої, не є професійно-технічним навчальним закладом, а також не є науковим сільськогосподарським закладом, тому не може здійснювати професійну діяльність в аграрній сфері, в зв`язку з чим відповідні положення спірного договору носять формальний характер, включені до договору з метою приховати орендні відносини, які фактично склалися між сторонами.

ФГ "Степ" фактично користується та володіє, експлуатує земельну ділянку площею 45 га за рахунок власної техніки, обладнання, інвентарю, паливно-мастильних матеріалів, насіннєвих матеріалів, мінеральних добрив, засобів рослин, відповідних спеціалістів, працівників та сплачує плату за її експлуатацію та користування навчальному закладу.

Прокурор зазначив, що спірна земельна ділянка, площею 45 га, що перебуває у державній власності та надана в постійне користування загальноосвітньому навчальному закладу фактично вибула у користування та повне відання суб`єкта господарювання для здійснення господарської діяльності з метою отримання прибутку.

Звертаючись до суду з позовом, прокурор зазначив, що договір №1/10 від 15.03.2017 про виконання робіт на навчально-дослідній земельній ділянці, укладений між ФГ "Степ" та Диминським НВК, є удаваним, оскільки його вчинено для приховування іншого правочину - договору оренди земельної ділянки. При цьому, сам прихований договір оренди укладено з порушенням земельного законодавства, з огляду на що підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка - поверненню.

Надаючи правову кваліфікацію фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 626, 627 Цивільного України).

Положення ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права як визнання недійсним правочину (господарського договору).

Загальні підстави визнання недійсними правочинів і настання відповідних наслідків встановлені ст. 215, 216 Цивільного кодексу України.

Як передбачено ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Зазначена норма кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України, чинної на момент укладення оспорюваного правочину, згідно з якою господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій.

Відповідно до ст. 235 Цивільного кодексу України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Оскільки воля сторін в удаваному правочині спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які ним передбачені, вирішенню підлягають питання правової природи оспорюваного правочину та характер спірних правовідносин сторін.

Згідно зі ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності.

Відокремлення договорів про надання послуг від договорів про виконання робіт (договорів підряду) можливо здійснити за наступними критеріями:

- предмет договору підряду є завжди індивідуалізованим, тобто являє собою упредметнений (матеріалізований) результат зусиль (робіт) підрядника. Результат роботи підрядника виражається в тій чи іншій матеріальній формі. Основним результатом при надання послуг є результат нематеріального характеру, який не втілюється у жодну з матеріальних форм, однак, попри відсутність матеріальної форми, має економічну цінність та корисний ефект для замовника такої послуги;

- виконуючи взяту на себе роботу за договором підряду, підрядник зберігає певну самостійність, яка виражається в тому, що він сам організовує свою роботу, визначає способи її виконання, черговість виконання окремих операцій. Щодо договорів про надання послуг чинним законодавством не передбачений контроль з боку замовника за процесом надання йому послуги виконавцем, хоча він і є можливим за наявності згоди сторін, вираженої в конкретних умовах договору;

- юридичним завершенням договору підряду є підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт, і ця процедура, на відміну від договору про надання послуг, також врегульована чинним законодавством.

Таким чином, основний критерій відмінності роботи від послуги, на який слід звернути увагу аналізуючи дійсні правовідносини між сторонами є майновий результат роботи і відсутність такого у послуги.

Обов`язковими умовами договору підряду (виконання робіт) є права та обов`язки сторін, предмет договору, ціна роботи, кошторис, строк виконання роботи та інші. Таким чином, спірний Договір не відповідає критеріям щодо укладення договору підряду за визначеним предметом: механізований обробіток землі, сівба, догляд за посівами, збирання врожаю згідно з технологічних карт, а також з урахуванням продовженого строку дії договору до 31.12.2021, у зв`язку з чим виникає невизначеність предмету договору зважаючи на циклічність сільськогосподарських робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до актів здачі - приймання механізованих робіт (послуг) до Договору від 10.04.2019, 10.04.2019, 30.05.2019, 20.10.2019 08.10.2018, 25.10.2018, 26.04.2019, 13.07.2019, зафіксовано надання послуг по обробітку землі, посіву, вирощуванню сільськогосподарських культур кукурудзи та озимої пшениці згідно до технологічної карти. При цьому у вказаних актах зазначено, що вони складені на виконання договору № 1 від 15.03.2017, в той час коли між сторонами укладений договір № 1/10 від 15.03.2017. Представником відповідача пояснено в судовому засіданні, що виявлені розбіжності виникли в наслідок технічної помилки, а тому суд приходить до висновків про належність вищезазначених актів до договору № 1/10 від 15.03.2017.

Відповідно до п. 2.1 Договору ФГ "Степ" зобов`язується протягом дії договору виконувати всі роботи по механізованому обробітку землі, сівби, догляду за посівами, збирання врожаю згідно з технологічними картами. В разі необхідності, здійснювати додаткові внески по купівлі насіннєвого матеріалу, добрив та засобів догляду рослин.

Відповідно до ч. 2 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Однак, у спірному Договорі про надання послуг по обробці землі не встановлено порядок та строки оплати за договором. При цьому конкретний строк протягом якого необхідно здійснити оплату у договорі відсутній. Також договором не визначено порядок приймання-передачі вирощеної продукції ФГ "Степ".

Згідно з п. 3.8 Договору, вартість та витрати на виконані роботи (надані послуги щодо кожного виду с/г робіт) із розрахунку на 1 га визначаються згідно з калькуляцією, викладених у додатку 3 до Договору, який є невід`ємною його частиною.

Відповідно до п. 4.2 Договору визначено лише, що Диминський НВК розраховується із ФГ "Степ" сільськогосподарською продукцією за цінами, які склалися в регіоні на момент реалізації врожаю.

Однак, п. 4.1 Договору передбачає, що продукція, яка зібрана і очищена оприбутковується по собівартості Диминським НВК та є його власністю.

Собівартість вирощеної сільськогосподарської продукції розрахована відповідно до калькуляція вирощування сільськогосподарських культур №№ 1, 2 (озимої пшениці та кукурудзи) (а.с 42-45). Однак, відповідно до п. 5 Акта № 10 від 13.07.2019 та п. 7 Акта № 13 від 21.10.2019 вирощена продукція, яка підлягає оприбуткуванню та подальшій реалізації - передається на збереження ФГ "Степ", про що також складено акти про прийняття зерна на збереження (а.с. 46-50).

Відповідно до акта № 10 від 13.07.2019 з 15 га зібрано 54030 кг озимої пшениці, на вирощування якої витрачено 113 984,12 грн. Саме за вказаною вартістю проведено оприбуткування.

Відповідно до акта № 13 від 21.10.2019 з 30 га зібрано 173 360 кг кукурудзи, на вирощування якої витрачено 241 273,79 грн.

Загальна сума заборгованості Іванівського НВО перед ФГ "Степ" за надані послуги склала 355257,91 грн. В рахунок якої відпущено 99 100 кг кукурудзи по ціні 3,04 грн за 1 кг на суму 301264 грн та на безготівковий рахунок виконавця перераховано 53993,91 грн.

Решта продукції передано на зберігання ФГ "Степ" для подальшої реалізації.

Вказане підтверджує, що земельна ділянка Іванівського НВО фактично передана в користування ФГ "Степ" за плату, яка надходить закладу освіти під виглядом коштів за реалізацію залишку продукції.

Також, судом встановлено, що відповідно до програми робіт по виконанню механізованих робіт на навчально-дослідній ділянці Іванівського НВО під урожай 2020 року по сільськогосподарській культурі просо на площі 45 га, передбачено проведення сільськогосподарських робіт у 2020 році в період з березня до вересня 2020 року (а.с. 212 т. 2). При цьому, передбачено здійснення боронування та культивації земельної ділянки у березні та квітні 2020 року. Передпосівну культивацію, перевезення насіння та добрив, сівбу з внесенням добрив програмою робіт передбачено проводити в травні 2020 року.

Однак, 30.04.2020 відповідачами складено акт № 2 здачі - приймання механізованих послуг до Договору № 1 від 15.03.2017 (а.с. 214 т. 2), у який уже станом на кінець квітня 2020 року включено роботи з боронування, культивації, перевезення добрив і насіння, сівбу з внесенням добрив всього на суму 38 081,29 грн з урахуванням ПДВ.

Відповідно до акта № 3 від 25.09.2020 здачі - приймання механізованих послуг до договору № 1 від 15.03.2017, прийнято виконання робіт зі збору врожаю, перевезення врожаю з поля, первинної очистки зерна та перевезення врожаю в склад на загальну суму 26915,26 грн (а.с. 215 т. 2).

Надано калькуляцію вирощування проса у 2020 році на земельній ділянці площею 45 га, відповідно до якої витрати на його вирощування з урахуванням ПДВ складають 196879,16 грн (а.с. 216 т.2).

Крім того, 28.09.2020 відповідачами складено акт № 4 про проведення розрахунків по вирощуванню сільськогосподарської продукції "просо" врожаю 2020 року на навчально-дослідній земельній ділянці площею 45 га Іванівського НВО (а.с. 217 т. 2). Відповідно до даного акта фактичні витрати по вирощуванні сільськогосподарської культури "просо" складають 123 175,39 грн. Вказаним актом передбачено також, що розрахунок з виконавцем робіт буде проведено після реалізації продукції до 15.11.2020.

Відповідно до акта № 6 від 28.09.2020 про оприбуткування проса врожаю 2020 року, складеного комісією Іванівського НВО, на підставі проведеного розрахунку акт №4 від 28.09.2020 з ФГ "Степ" оприбутковано філії Іванівського НВО сільськогосподарську продукцію "просо" в кількості 28 665 кг. на суму 134 964,28 грн (а.с. 218 т. 2).

28.09.2020 відповідачами складено договір №1 про зберігання сільськогосподарської продукції, відповідно до якого ФГ "Степ" бере на відповідальне зберігання у Іванівського НВО просо в кількості 28665 кг. Вартість послуги зберігання за увесь період зберігання, відповідно до п. 3.1 вказаного договору, становить 0 грн (а.с. 219 т. 2).

На виконання договору зберігання складено акт № 5 про прийняття проса врожаю 2020 року на зберігання від 28.09.2020, згідно з яким ФГ "Степ" прийнято на зберігання урожай проса 2020 року в кількості 28665 кг (а.с. 220 т. 2).

Відповідно до висновку Кіровоградської торгово - промислової палати за результатами цінового моніторингу № В-469, середня ціна проса врожаю 2020 року складає 5650 грн (а.с. 221 т. 2).

Згідно з рахунком-фактурою № 1, який не містить всіх необхідних реквізитів, а саме відсутня дата та підстава видачі рахунка, відділом освіти, молоді та спорту Новоукраїнської РДА в інтересах Диминського НВК реалізовано зерно проса в кількості 28,665 т. за ціною 5000 грн за тону ФГ "Степ", про що також надано видаткову накладну № 1, яка також не містить дати складання та підстави складання.

Відповідно до виписки по рахунку станом на 20.11.2020, наявні власні надходження розпорядника за зерно проса по Диминському НВК у розмірі 143 325 грн.

Зберігання та реалізація продукції ФГ "Степ" свідчить про те, що врожай не вибував з володіння Відповідача 2 та всі вказані документи створено з метою приховання фактичних відносин оренди землі.

Таким чином, вказані документи мають суттєві хронологічні розбіжності щодо строків проведення робіт, їх вартості та проведення розрахунків, що підтверджує удаваність договору № 1/10 від 15.03.2017 про виконання робіт.

Вказане свідчить, що упродовж 2020 року (під час розгляду справи судом) ФГ "Степ" на власний розсуд для вирощування проса використовувало земельну ділянку площею 45 га, яка надана у постійне користування Диминському НВК, складаючи при цьому акти виконаних робіт для маскування договору оренди.

Виконані роботи не відповідають програмі робіт на 2020 рік. В актах виконаних робіт відсутні будь які відомості щодо проведення навчально-дослідної діяльності.

Суд критично оцінює надану відповідачем 2 Додаткову угоду № 7 від 30.10.2020 до Договору №1 від 15.03.2017 про виконання робіт на навчально-дослідній земельній ділянці, яким припинено дію спірного договору, оскільки учасниками справи не надано до суду доказів її виконання.

Як вбачається зі змісту Статуту Іванівського навчально-виховного об`єднання Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" є юридичною особою, створений шляхом заснування рішенням сесії Новоукраїнської районної ради Кіровоградської області від 22.12.2016 № 156 та є комунальним, некомерційним та неприбутковим об`єднанням.

Згідно з ч. 2 ст. 18 Закону України "Про освіту" № 1060-ХІІ від 23.05.1991, який діяв на момент укладення спірного договору, навчальні заклади, що засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу.

Статтею 63 цього Закону передбачено, що матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством. Земельні ділянки державних навчальних закладів, установ та організацій передаються їм у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України.

Частинами 1, 4, 6 ст. 80 Закону України "Про освіту" № 2145-VІІІ від 05.09.2017 передбачено, що до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать, зокрема: нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо. Об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню не за освітнім призначенням, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, з урахуванням визначення органом управління можливості користування державним нерухомим майном відповідно до законодавства. Майно закладів освіти, яке не використовується в освітньому процесі, може бути вкладом у спільну діяльність або використане відповідно до ст. 81 цього Закону.

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 81 Закону України "Про освіту" № 2145-VІІІ від 05.09.2017 правові засади державно-приватного партнерства у сфері освіти і науки визначені Конституцією України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про державно-приватне партнерство", цим Законом, іншими законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Державно-приватне партнерство у сфері освіти і науки здійснюється на основі договорів між органами державної влади та приватними партнерами, які укладаються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Передача в управління приватним партнерам в оренду, в концесію, в оперативне управління тощо рухомого та/або нерухомого державного та/або комунального майна, у тому числі земельних ділянок, забороняється.

З матеріалів справи вбачається, що Диминський НВК (правонаступником якої є відповідач 1) на підставі державного акта на право постійного користування землею серії І-КР № 001308, виданого Новоукраїнською райдержадміністрацією Новоукраїнського району Кіровоградської області, належить право постійного користування земельною ділянкою площею 45,0 га в межах згідно з планом землекористування для ведення дослідних і навчальних цілей.

Статтею 92 Земельного кодексу України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку, а також врегульовано, що права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набуває вичерпний перелік суб`єктів, серед яких - заклади освіти незалежно від форми власності.

Відповідно у постійного користувача відсутні повноваження на розпорядження земельною ділянкою, а земельна ділянка, яка надана на праві постійного користування, залишається у державній власності.

Таким чином, наділений правом постійного користування земельною ділянкою відповідач 1 фактично передав земельну ділянку відповідачу 2, не маючи права розпоряджатися нею.

Згідно з ч. 1 ст. 95 Земельного кодексу України, землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: а) самостійно господарювати на землі; б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; ґ) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

З тексту оспорюваного договору вбачається, що жодної спільної господарської мети сторони не мали. Згідно з погодженими сторонами спірного договору умов свідчить, що Іванівське НВО фактично усунулась від права самостійного господарювання на земельній ділянці, незаконно передавши ФГ "Степ" право обробки земельної ділянки і збору сільськогосподарської продукції виготовленої в результаті обробітку. Відповідач 1 фактично передав земельну ділянку, права розпоряджатися якою не має, жодної спільної господарської мети сторони не мали, позаяк лише відповідач 2 здійснював господарську діяльність на земельній ділянці, що перебуває в постійному користуванні закладу освіти.

Тож, уклавши спірний договір, відповідач 1 та відповідач 2 мали намір приховати правовідносини оренди землі, оскільки умовами спірного договору передбачено фактичну передачу права користування земельною ділянкою з метою здійснення підприємницької діяльності (виробництво сільськогосподарської продукції), договір не містить іншої мети, з якою використовується земельна ділянка. Тобто, фактичний об`єкт договору - земельна ділянка дитячого навчального закладу передано у строкове платне користування.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

На підставі аналізу наведеного у ст. 13 Закону України "Про оренду землі" визначення договору оренди землі та умов спірного договору вбачається, що за змістом договору №1/10 від 15.03.2017 про виконання робіт на навчально-дослідній земельній ділянці фактично склалися правовідносини з оренди землі, оскільки при оренді землі здійснюється обробіток ґрунту, що становить собою користування земельною ділянкою, внаслідок якого вирощується товарна сільськогосподарська продукція. З огляду на наведене, правовими наслідками договору оренди землі є для однієї сторони (орендодавця) отримання плати за надане в користування майно (земельну ділянку), а для іншої (орендаря) - використання майна (земельної ділянки).

Таким чином, з умов оспорюваного договору вбачається, що відповідач-1 фактично передав відповідачу-2 на платній основі земельну ділянку, що перебуває в його постійному користуванні, а тому положення даного договору повинні відповідати законодавству, що регулює правовідносини у сфері оренди землі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частиною 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Отже, сторонами не був дотриманий встановлений нормами земельного законодавства порядок щодо передачі в оренду спірної земельної ділянки. Оскільки, спірна земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення, укладення спірного договору призводить до порушення майнових інтересів держави щодо володіння, розпорядження та користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної форми власності, що виявилося у вибутті з користування земельної ділянки без згоди власника та з порушенням встановленої законом процедури.

Крім того, умовами оспорюваного договору передбачено фактичне використання земельної ділянки для навчально-дослідних цілей відповідно до її цільового призначення, що суперечить припису ч. 6 ст. 80 Закону України "Про освіту" № 2145-VІІІ від 05.09.2017.

Вищенаведені обставини свідчать про те, що оспорюваний договір, укладений відповідачами, не відповідає приписам ст. 92, 95, 124 Земельного кодексу України та не спрямований на настання обумовлених ним наслідків відповідно до ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

При цьому, відсутність підписаного між сторонами акта приймання-передачі земельної ділянки не спростовує того, що оспорюваний договір за змістом фактичних відносин може вважатися договором оренди земельної ділянки, а неналежне оформлення в даному випадку відносин оренди й є тим способом, завдяки якому досягається прихована мета передачі в користування земельної ділянки.

Стосовно твердження відповідача про укладення спірного договору з додатками на виконання договорів укладених між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Новоукраїнської РДА та Інститутом сільського господарства Степу Національної академії аграрних наук України, господарський суд погоджується з прокурором про безпідставність вказаних тверджень, оскільки Договір № 04-2020-НП/49 від 16.04.2020 між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Новоукраїнської РДА та Інститутом сільського господарства Степу Національної академії аграрних наук України укладений після звернення прокурора з даним позовом до суду. Будь-яких інших договорів укладених між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Новоукраїнської РДА та Інститутом сільського господарства Степу Національної академії аграрних наук України до суду відповідачем 2 не надано.

Щодо тверджень відповідача 2 про неможливість витребування у ФГ "Степ" спірної земельної ділянки, оскільки вона не перебуває у користуванні відповідача 2, суд зазначає, що в даному рішенні вище встановлено користування ФГ "Степ" спірною земельною ділянкою на підставі прихованого договору оренди.

Частиною 1 ст. 236 Цивільного кодексу України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його укладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, земельна ділянка державної форми власності площею 45,0 га, яку займає відповідач 2 на підставі договору 31/10 від 15.03.2017 про виконання робіт на навчально-дослідній земельній ділянці, укладеного з відповідачем 1, підлягає звільненню.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги заступника керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом визнання недійсним, у зв`язку з удаваністю, договору №1/10 від 15.03.2017 про виконання робіт на навчально-дослідній земельній ділянці, укладеного між відповідачем 1 та відповідачем 2 та зобов`язання останнього звільнити займану ним на підставі цього договору земельну ділянку.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4204,00 грн покладаються на відповідачів.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір № 1/10 "Про виконання робіт на навчально-дослідній земельній ділянці" від 15.03.2017, укладений між Диминським НВК та Фермерським господарством "Степ".

Зобов`язати Фермерське господарство "Степ" (с. Димине, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, 27131, ідентифікаційний код 24152571) повернути Іванівському навчально-виховному об`єднанню "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів -дошкільний навчальний заклад" (с. Іванівка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, 27130, ідентифікаційний код 23232960) земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної форми власності, загальною площею 45 га, яка розташована на території Диминської сільської ради Новоукраїнького району Кіровоградської області, загальною вартістю 1 434 960 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути солідарно з Фермерського господарства "Степ" (с. Димине, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, 27131, ідентифікаційний код 24152571) та Іванівського навчально-виховного об`єднання "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад" (с. Іванівка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, 27130, ідентифікаційний код 23232960) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (р/р 0004600, банк одержувача Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172) судовий збір у розмірі 4204 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити Кіровоградській обласній прокуратурі (вул. Пермська, 4, м. Кропивницький, 25006) Новоукраїнській місцевій прокуратурі (вул. Гагаріна, 7, м. Новоукраїнка, Кіровоградської області, 27100), Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області (вул. Академіка Корольова, 26, м. Кропивницький, 25006), Новоукраїнській районній раді Новоукраїнського району Кіровоградської області (вул. Соборна, 61, м. Новоукраїнка, Кіровоградської області, 27100), Іванівському навчально виховному об`єднанню "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" (вул. Шкільна, 5. с. Іванівка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, 27100), Фермерському господарству "Степ" (вул. Далекого, 5, с. Димине, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, 27131) та Відділу освіти, молоді та спорту Новоукраїнської районної державної адміністрації (вул. Соборна, 59, м. Новоукраїнка, Кіровоградської області, 27100).

Повне рішення складено 17.12.2020.

Суддя М.С. Глушков