РІШЕННЯ

Іменем України

07 грудня 2020 року м. Чернігівсправа № 927/961/20
Господарським судом Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., при секретарі судового засідання Дзюб Г.В., за правилами загального позовного провадження в відкритому судовому засіданні розглянуто справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-С";

вул. Миру, 14, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500;

e-mail: ;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівтехмонтаж ІНК.";

вул. Коцюбинського, 49А, оф. 302/1, м. Чернігів, 14000;

предмет спору: про стягнення 361800,00грн

за участю представників сторін:

від позивача: Городнича Т.В. - адвокат, довіреність № 28/04 від 28.04.2020, свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю серія ЧН №000417;

від відповідача: не прибув.

У судовому засіданні 07.12.2020, Господарським судом Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

23.10.2020, надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-С" (надалі - ТОВ "Олімп-С") до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівтехмонтаж ІНК." (надалі - ТОВ "Чернігівтехмонтаж ІНК.") про стягнення 361800,00грн попередньої оплати за договором №23/10/17 (купівлі-продажу газового конденсату) від 23.10.2017 (надалі - Договір).

Поданий позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем зобов`язань по передачі в власність позивачу продукції за умовами вказаного Договору, вартість якої оплачена на умовах 100% попередньої оплати.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 02.11.2020, після усунення недоліків, дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі №927/961/20 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 23.11.2020 о 12:00; сторонам установлено строки для подачі заяв по суті спору, зокрема відповідачу - 15 календарних днів з дня вручення даної ухвали для подачі до суду та позивачу відзиву на позов.

Ухвала суду від 02.11.2020 неодноразово направлялась відповідачу за адресою його державної реєстрації згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (витяг з якого наявний в матеріалах справи), а саме: вул. Коцюбинського, 49А, оф. 302/1, м. Чернігів, 14000, натомість повернута відділенням поштового зв`язку за зворотною адресою, без вручення адресату, з відмітками «адресат за вказаною адресою відсутній» та «за даною адресою не розшукано».

Відповідач процесуальним правом на подання в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) мотивованих заперечень на позов у межах установлених ухвалою строків не скористався, проти заявленого позову не заперечив, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав.

За частиною 2 статті 178 ГПК України в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи, про що відповідач попереджений ухвалою суду від 02.11.2020 при відкритті провадження в справі.

23.11.2020, в підготовче засідання з`явився повноважний представник позивача; відповідач до суду не прибув, повноважного представника не направив, без пояснення причин.

За результатами підготовчого засідання, в порядку п.3 частини 2 статті 185 ГПК України, судом постановлено закрити підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 07.12.2020 о 15:30, про що відповідач повідомлений в порядку статей 120, 121 ГПК України за адресою його державної реєстрації згідно даних ЄДРПОУ.

07.12.2020, у судове засідання прибув повноважний представник позивача.

Судом розпочато розгляд справи по суті.

Повноважним представником позивача підтримано позов у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач повторно в судове засідання не прибув, повноважного представника не направив, проти позову не заперечив, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав, про дату, час та місце судових засідань, призначених на 23.11.2020 та 07.12.2020, неодноразово належним чином повідомлявся, про що свідчать матеріали справи.

Ухвала суду від 23.11.2020 направлена відповідачу за адресою його державної реєстрації згідно з даними ЄДРПОУ (витяг з якого наявний в матеріалах справи; актуальність даних судом перевірено на день судового розгляду) повернута відділенням поштового зв`язку за зворотною адресою, без вручення адресату, з відміткою «адресата за вказаною адресою не розшукано».

За п.5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Факт неотримання поштової кореспонденції за офіційною адресою реєстрації сторони не може вважатися поважною причиною невиконання стороною вимог ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка в належному порядку зареєстрована за такою адресою.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що відповідач був неодноразово належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак своїми процесуальними правами не скористався.

Суд вважає за доцільне зазначити, що судові рішення внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»), а тому відповідач мав доступ до судових рішень та можливість ознайомитись зі змістом ухвал суду у Реєстрі (www.reyestr.court.gov.ua).

Додатково на офіційному веб-сайті судової влади України (https://court.gov.ua) для відповідача розміщено повідомлення про призначення розгляду справи №927/961/20 по суті на 07.12.2020.

Частиною 1 статті 202 ГПК України встановлено, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті крім випадків, визначених цією статтею. Пунктом 2 частини 3 вказаної статті визначено: якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника в разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

За умовами частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Судом враховано, що відкладення справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення наявного спору в відповідному судовому засіданні.

Враховуючи, що відповідач неодноразово належним чином повідомлявся про дату, час та місце судових засідань у справі №927/961/20, натомість процесуальним правом на участь у судових засіданнях не скористався, явку повноважного представника не забезпечив (без пояснення причин), правом на подачу відзиву на позов не скористався, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надіслав, суд вважає, що неприбуття його в судові засідання та неподання відзиву на позов не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, заслухавши повноважного представника позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

23.10.2017, ТОВ «Чернігівтехмонтаж ІНК.» (відповідач, Продавець) та ТОВ «Олімп-С» (позивач, Покупець) уклали договір №23/10/17 купівлі-продажу газового конденсату, за умовами якого (п.1.1.) Продавець зобов`язався передати, а Покупець прийняти і оплатити газовий конденсат Савинківського ГКР (надалі - продукція), на умовах, що вказані в даному Договорі.

Згідно з п.2.1., п.2.2. Договору одиниця виміру продукції - тонни; загальна кількість продукції, що постачається на умовах даного Договору, згідно з Специфікацією до нього.

За п.3.1., п.3.4., п.3.5. Договору зазначена в Специфікації продукція передається на умовах EXW, відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати «Інкотермс» у редакції 2010 року. Перехід права власності на вказану в Специфікаціях до даного Договору продукцію переходить до Покупця в момент його передачі Продавцем в пункті передачі та підписання сторонами актів приймання-передачі. Кожна партія приймання-передачі продукції оформлюється товарно-транспортними накладними. Дата товарно-транспортної накладної вважається датою поставки партії продукції. Місячна кількість відвантаженої продукції оформляється актом прийому-передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін Покупця і Продавця.

Відповідно до п.4.1., п.4.2. Договору ціна за одну тонну газового конденсату (НЕТТО) встановлюється на кожну окрему партію згідно з Специфікацією. Вартість Договору становить сума згідно з Специфікаціями до нього.

Сторонами в п.5.1., п.5.2. Договору погоджено здійснювати розрахунки в українській національній валюті - гривні, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця. Розрахунки за продукцію Покупець проводить шляхом 100% передоплати не пізніше одного дня з дати отримання повідомлення від Продавця про готовність до відвантаження продукції та рахунку на оплату. Про готовність продукції до відвантаження Продавець повідомляє Покупця по факсу або електронній пошті.

У п.9.1. Договору сторони передбачили, що даний Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

Між сторонами підписано Специфікацію №1 від 23.10.2017 та Специфікацію №2 від 23.11.2017 до Договору, за умовами яких погоджено поставку товару:

- газового конденсату в кількості 24т, за ціною за одиницю товару 10875грн (без ПДВ), загальною вартістю 313200грн (з ПДВ), зі строком поставки - протягом 5-ти календарних днів з моменту підписання Договору, умови оплати - протягом 3-х робочих днів з моменту відвантаження (1);

- газового конденсату в кількості 22,5т, ціна за одиницю товару 11666,67грн (без ПДВ), загальною вартістю 315000грн (з ПДВ), зі строком поставки - протягом 5-ти календарних днів з моменту підписання Специфікації №2, умови оплати - протягом 3-х робочих днів з моменту відвантаження (2).

У рахунок обумовленого Договором товару на умовах попередньої оплати за платіжними дорученнями №185 від 26.10.2017 та №590 від 27.10.2017 Покупцем перераховано Продавцю кошти в загальній сумі 990000,00грн.

На виконання умов Договору та Специфікацій №1 та №2 до нього, Продавець, за видатковими накладними №№ТМ-0000002 від 25.10.2017 на суму 313200грн, ТМ-0000003 від 25.11.2017 на суму 315000грн та товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів №20 від 25.10.2017, №2511-2017 від 25.11.2017 продав, а Покупець купив, обумовлену Договором продукцію, на загальну суму 628200грн.

Факт приймання-передачі обумовленої Договором продукції на загальну суму 628200грн підтверджується двосторонніми видатковими та товарно-транспортними накладними, складеними за підписом обох сторін, завірені печатками юридичних осіб.

На момент вирішення спору оплачена на умовах попередньої оплати продукція на суму 361800грн позивачу не поставлена, що відповідачем не заперечується.

13.10.2020, позивачем направлено відповідачу претензію №12-10-20 від 13.10.2020 (номер поштового відправлення 589) з проханням повернути суму попередньої оплати в розмірі 361800грн за непоставлену продукцію за Договором. Дана претензія залишена відповідачем без відповіді та виконання.

Наведені обставини стали підставою звернення позивачем до суду з відповідним позовом.

Предметом позову в справі є повернення суми попередньої оплати за непоставлений товар. До обставин, що підлягають установленню в межах наявного спору належать: наявність між сторонами договірних правовідносин, факт порушення обов`язку із своєчасної передачі оплаченої на умовах попередньої оплати продукції та відповідно наявність обов`язку щодо повернення попередньої оплати за непоставлену продукцію.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд бере до уваги наступне.

Виходячи з правової природи укладеного правочину, за висновком суду, між сторонами склались відносини з купівлі-продажу товару, які врегульовані §1 Глави 54 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України).

За приписами статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями частини 1 статті 693 ЦК України унормовано, що якщо договором установлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, установлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, у строк визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

За змістом частини 2 статті 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар в установлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, умовою застосування частини 2 статті 693 ЦК України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. При цьому, можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: у формі звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і в формі пред`явлення через суд вимоги в визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення коштів, сплачених у рахунок продукції, що не була поставлена, в формі претензії №12-10-20 від 13.10.2020.

З урахуванням наведеного, суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши повноважного представника позивача, за відсутності мотивованих заперечень відповідача, дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення попередньої оплати в сумі 361800грн, сплаченої в рахунок продукції за договором №23/10/17 від 23.10.2017, що на момент вирішення спору не поставлена позивачу, в той час як саме зобов`язання з поставки такої продукції втратило для нього інтерес, про що останній повідомляв відповідача в претензії №12-10-20 від 13.10.2020, є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться в справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають установленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 ГПК України).

За статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач проти заявленого позову не заперечив. Доказів належного виконання зобов`язань перед позивачем щодо повернення суми попередньої оплати за непоставлену продукцію до суду не надав.

Враховуючи, що в порушення положень частини 2 статті 693 ЦК України відповідач на вимогу позивача не повернув отримані кошти в якості попередньої оплати за непоставлену продукцію за Договором, суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши аргументи позивача, за відсутності мотивованих заперечень відповідача, задовольнив позов у повному обсязі.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 1 статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 5427грн, з огляду на те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, частиною 2 статті 178, статтями 202, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-С" (вул. Миру, 14, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівтехмонтаж ІНК." (вул. Коцюбинського, 49А, оф. 302/1, м. Чернігів, 14000, ) про стягнення 361800,00грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівтехмонтаж ІНК." (вул. Коцюбинського, 49А, оф. 302/1, м. Чернігів, 14000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-С" (вул. Миру, 14, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500, ) 361800грн попередньої оплати та 5427грн судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 14.12.2020.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко