ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

17.12.2020 м. Дніпро Справа № 908/1135/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Коваль Т.А.

при секретарі судового засідання: Мудрак О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

на постанову Господарського суду Запорізької області (суддя Сушко Л.М.) від 28.07.2020р. (дата складання повного тексту постанови 29.07.2020) у справі № 908/1135/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Ай Пі Інвест, 69063, м. Запоріжжя, вул. Академіка Амосова, 69, офіс 17,

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Запорізької області від 28.07.2020р. у справі № 908/1135/20: клопотання голови комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю Ай Пі Інвест - задоволено; припинено процедуру розпорядження майном боржника; припинено повноваження розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю Ай Пі Інвест арбітражного керуючого Боровика Руслана Леонідовича; визнано Товариство з обмеженою відповідальністю Ай Пі Інвест, 69063, м. Запоріжжя, вул. Академіка Амосова, 69, офіс 17, - банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Сєдову Наталію Іванівну (свідоцтво № 496 від 09.04.2013 року, адреса: 69005, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 8, офіс 69), на яку покладені повноваження керівника банкрута.

Не погодившись з вказаною ухвалою господарського суду до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Господарського суду Запорізької області від 28.07.2020р. у справі № 908/1135/20 та закрити провадження у даній справі.

Так, в апеляційній скарзі апелянт вказує, що в суду першої інстанції були відсутні підстави для визнання Товариства з обмеженою відповідальністю Ай Пі Інвест банкрутом, а в постанові не вказано всіх допустимих доказів, тому неможливо встановити реальний майновий стан боржника та його платоспроможність.

На думку апелянта, судом першої інстанції належним чином не було проведено аналізу активів та пасивів боржника, не встановлено розміру вимог кредиторів та моменту настання строку виконання вимог кредиторів, належним чином не з`ясовано питання про недостатність вартості майна боржника для задоволення вимог кредиторів та не надано оцінку діям керіваника боржника щодо своєчасного звернення з заявою про відкриття справи про банкрутство.

Зокрема, в апеляційній скарзі апелянт зазначає про подання боржником у 2019р. до податкових органів фінансових звітів, з яких вбачається наявність у боржника значних актівів, що свідчить про відсутність ознак неплатоспроможності, а також про відсутність в інформаційних базах ДПС податкових накладних, виписаних на користь боржника ТОВ «Центресурс» та ТОВ «Запоріжагросервіс», що свідчить про відсутність в нього кредиторської заборгованості, яка і стала підставою для звернення до суду з заявою про відкриття справи про банкрутство.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.10.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на постанову Господарського суду Запорізької області від 28.07.2020р. у справі № 908/1135/20, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 19.11.2020р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.2020р. розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 17.12.2020р.

Учасники справи не скористалися своїм правом та не забезпечили явку представників в судове засідання, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені апеляційним судом належним чином, що підтверджується відповідними матеріалами справи. Не подано учасниками справи і відзивів на апеляційну скаргу.

Враховуючи вищенаведене, повторне не з`явлення представників учасників справи до судового засідання, а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання апеляційним судом обов`язковою не визнавалася, а неявка представників учасників справи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті у відсутності представників учасників справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження у справі, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.05.2020 відкрито провадження у справі № 908/1135/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Ай Пі Інвест, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Боровика Руслана Леонідовича. Зобов`язано розпорядника майна у строк до 14.07.2020 надати господарському суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, письмовий звіт про надіслання всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами в порядку ч. 5 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, скласти реєстр вимог кредиторів та подати господарському суду реєстр вимог кредиторів до 14.07.2020. Попереднє засідання суду призначено на 14.07.2020.

03.06.2020р. за № 64882 у встановленому законодавством порядку оприлюднено оголошення про відкриття справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Ай Пі Інвест, 69063, м. Запоріжжя, вул. Академіка Амосова, 69, офіс 17, .

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.07.2020 визнані грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Центресурс до Товариства з обмеженою відповідальністю Ай Пі Інвест на суму 4204,00 грн. (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 100 000,00 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів. Встановлено дату проведення перших загальних зборів кредиторів та засідання комітету кредиторів 24.07.2020. Встановилено дату підсумкового засідання суду 28.07.2020.

27.07.2020. до Господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю Центресурс - голови комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю Ай Пі Інвест надійшло клопотання про припинення процедури розпорядження майна боржника, визнання Товариство з обмеженою відповідальністю Ай Пі Інвест банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором арбітражного керуючого Сєдову Н.І.

Постановою Господарського суду Запорізької області від 28.07.2020р. у справі № 908/1135/20: клопотання голови комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю Ай Пі Інвест - задоволено; припинено процедуру розпорядження майном боржника; припинено повноваження розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю Ай Пі Інвест арбітражного керуючого Боровика Руслана Леонідовича; визнано Товариство з обмеженою відповідальністю Ай Пі Інвест, 69063, м. Запоріжжя, вул. Академіка Амосова, 69, офіс 17, - банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Сєдову Наталію Іванівну (свідоцтво № 496 від 09.04.2013 року, адреса: 69005, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 8, офіс 69), на яку покладені повноваження керівника банкрута.

Зазначена постанова і є предметом апеляційного оскарження за апеляційню скаргою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві.

З`ясовуючи процесуальний статус особи, яка подала апеляційну скаргу, апеляційний господарський суд враховує наступне.

Процесуальна діяльність суду щодо здійснення правосуддя має чітко визначені в законі мету, завдання і коло учасників - носіїв процесуальних прав і обов`язків. Реалізація своїх процесуальних прав обумовлена виключно процесуальним статусом учасника (позивач, відповідач, третя особа, а у справах про банкрутство - боржник, кредитор, інші учасники у справі).

Приписами статті 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких, зокрема, віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 2 статті 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У відповідності до статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена на належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи.

Реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

На час відкриття провадження у даній справі про банкрутство та постановлення місцевим господарським судом оскаржуваної постанови набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Згідно з ч. 1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Визначений в ч. 3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, перелік судових рішень, що підлягають самостійному апеляційному оскарженню, є вичерпним.

Відтак, Кодексом України з процедур банкрутства передбачено можливість оскарження в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції про визнання боржника банкрутом.

Особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в силу частини 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 2 статті 255 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Разом з тим, необхідною підставою власне їх процесуальної участі у справі як учасника є виключно порушення прав, обов`язків або інтересів судовим рішенням, яке вони оскаржують. За такої умови вони розглядаються не як потенційний, а як реальний учасник провадження у відповідному статусі залежно від характеру порушеного права.

Враховуючи те, що у справах про банкрутство виносяться судові рішення у формі ухвал та постанов, їх оскарження відбувається з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства. В силу особливостей справи про банкрутство, коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, діючим законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут); учасники у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Отже, особа, яка має до боржника кредиторські вимоги, набуває саме процесуального статусу конкурсного кредитора з правом на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, які визначають права та обов`язки учасників провадження у справі про банкрутство, після звернення із заявою із кредиторськими вимогами у справі про банкрутство, розгляду такої заяви судом та визнання його вимог до боржника господарським судом з прийняттям відповідного рішення та доведення порушення його прав оскаржуваним судовим рішенням (постанова Верховного Суду від 08.08.2018 у справі № 24-7/210-05-8241).

Головне управління ДПС у м. Києві не зверталося до суду з грошовими вимогами до боржника, не визнавалося господарським судом кредитором у справі, чи іншим учасником провадження, отже апелянт не є учасником справи та не має права на оскарження процесуальних рішень у справі як учасник провадження.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення Європейського суду з прав людини від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини").

Таким чином, в даному конкретному випадку, право на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції мають учасники справи про банкрутство, а також інші, окрім кредиторів, юридичні особи, а також державні та інші органи, в тому числі й контролюючі органи, які не є учасниками справи, але судове рішення, що оскаржується має безпосередньо стосуватися їх прав та обов`язків.

Так, судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав по права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Виходячи зі змісту статей 19-1, 41, 78 Податкового кодексу України, державою, серед іншого, делеговано контролюючим органам повноваження контролю і справляння податків із суб`єктів підприємницької діяльності. Функції контролю здійснюються шляхом проведення документальних позапланових перевірок, зокрема, у разі якщо розпочато процедуру припинення юридичної особи чи порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків.

В постановах Верховного Суду неодноразово зверталась увага, що з урахуванням особливостей здійснення провадження у справі про банкрутство, передбачених статтями 94 та 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та правового статусу контролюючих органів у цих справах, контролюючі органи наділені повноваженнями щодо оскарження судових актів в зв`язку із виникненням у контролюючого органу обов`язку щодо проведення податкової перевірки.

Разом з тим, у справах, провадження у яких відкрито в загальному порядку, як у цьому випадку, контролюючий орган має дотримуватись порядку виявлення кредиторів, визначеного Законом та довести факт порушення учасниками провадження у справі прав контролюючого органу.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2020р. у справі № 908/2717/19.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що норми чинного податкового законодавства та законодавства про банкрутство не містять заборони щодо проведення податковим органом перевірки боржника і після визнання останнього банкрутом, тобто перехід боржника до ліквідаційної процедури не перешкоджає можливості органу ДПС вжити заходи щодо перевірки діяльності боржника.

Головним управлінням ДПС у м. Києві в апеляційній скарзі не наведено обставин щодо наявності права на оскарження постанови, зокрема з підстав вирішення судом його прав, інтересів та (або) обов`язків. Не вирішувалося таких прав, інтересів та обов`язків апелянта і оскаржуваною постановою.

З урахуванням наведеного, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що Головним управлінням ДПС у м. Києві не було доведено того факту, що прийнятим судовим актом - постановою про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю Ай Пі Інвест банкрутом було вирішено питання про права та обов`язки вказаного державного органу.

Таким чином, Головне управління ДПС у місті Києві не набуло процесуального права заперечувати судові рішення у справі про банкрутство ТОВ Ай Пі Інвест, у тому числі і право на звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою на постанову місцевого господарського суду про визнання боржника банкрутом в порядку статті 254 ГПК України як особа, яка не брала участі у справі, а суд вирішив питання про її права та обов`язки.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційне провадження має бути закрито на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 234, 235, 254, 264, 270, 271, 281, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на постанову Господарського суду Запорізької області від 28.07.2020ру справі № 908/1135/20 закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повна ухвала складена та підписана 22.12.2020 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Л.А. Коваль