ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2933/20

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИОЛА ГРУП"

до Приватного підприємства "АВТОСЕРВІС"

про стягнення 218 878,98 грн.

Без виклику представників сторін.

Суддя Т.П. Карпечкін

обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИОЛА ГРУП" до Приватного підприємства "АВТОСЕРВІС" про стягнення 218 878,98 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Частиною 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, враховуючи, що ціна позову перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак справа є незначної складності, вимог про розгляд такої справи лише за правилами загального позовного провадження Господарським процесуальним кодексом не передбачено, ціна даного позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлений на 01 січня року, в якому подано відповідну позовну заяву, а відтак суд вважає, що дана справа є малозначною, а томупідлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.10.2020 року відкрито провадження у справі № 911/2933/20, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

12.11.2020 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує та просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

23.11.2020 року представником позивача подано відповідь на відзив відповідача, в якому позивач, заперечуючи викладені відповідачем у відзиві твердження, просить суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

19.06.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРИОЛА ГРУП" (далі - позивач, по договору - Підрядник) та Приватним підприємством "АВТОСЕРВІС" (далі - відповідач, по договору - Замовник) було укладено Договір підряду № 19/06/2019/01 (далі - Договір).

Відповідно до п. 2.1 Договору Підрядник в межах цього Договору, виконує на свій ризик власними і залученими силами і засобами увесь, передбачений п. 3.1. даного Договору фронт (обсяг) робіт, здає у визначені Договором строки роботи Замовнику, а Замовник приймає виконані належним підрядні роботи та оплачує їх вартість в порядку, передбаченому цим Договором.

Підрядник зобов`язується згідно умов цього Договору та кошторису (Додатку № 1 до цього Договору) виконати обсяг робіт з власних матеріалів та обладнання (п. 3.1 Договору).

Загальна Договірна ціна за цим Договором (Додаток № 2 до цього Договору) складає 1 353 314,00 грн., в тому числі ПДВ (п. 4.1 Договору).

Замовник здійснює на рахунок Підрядника платежі в розмірі згідно Графіку фінансування погодженому між Замовником та Підрядником після підписання цього Договору. Вказаний Графік є невід`ємною частиною цього Договору та підписується Сторонами в формі, передбаченій для самого Договору (п. 5.1 Договору).

Замовник здійснює остаточну оплату за виконані роботи у залишковому розмірі після підписання акту (ів) прийому-передачі виконаних робіт Сторонами, протягом 10 (десяти) банківських днів, за умови відсутності недоліків у виконаних роботах (п. 5.2 Договору).

Роботи повинні бути виконані протягом 75 календарних днів з моменту зарахування на розрахунковий рахунок Підрядника першого авансового платежу від Замовника в розмірі, передбаченому Графіком фінансування (п. 5.1. Договору), за умови відсутності обґрунтованих підстав продовження строків виконання робіт (п. 6.1 Договору).

Підрядник письмово повідомляє Замовника про закінчення робіт на Об`єкті у відповідності з обсягами робіт вказаних в договорі та Актами виконаних робіт. Об`єм робіт, що здається - приймається призначеною комісією Замовника, Технагляду (п. 6.2 Договору).

Замовник зобов`язаний: б) прийняти та оплатити, в порядку оговореному в цьому Договорі, належним чином виконані роботи; в) негайно письмово повідомити Підрядника про виявлені недоліки та порушення в роботі (п. 7.3 Договору).

Підрядник зобов`язаний: а) виконати роботи в об`ємах та порядку визначеному у цьому Договорі та додатку до нього, та здати роботи Замовнику, відповідно до норм та правил; б) прийняти фронт робіт у Замовника по Акту здачі-приймання (п. 7.5 Договору).

Підписаний Сторонами остаточний Акт прийому-передачі виконаних робіт після завершення їх Підрядником та прийняття Замовником є підтвердженням всіх зобов`язань Сторонами за цим Договором (п. 13.5 Договору).

Договір набирає чинність з моменту його підписання та діє до повного виконання зобов`язань по даному Договору, з урахуванням п. 6.1. Договору. У випадку, якщо Роботи виконані раніше зазначеного строку, то дія даного Договору припиняється з моменту підписання сторонами остаточного Акту прийому-передачі виконаних Робіт і оплати виконаних Робіт Підряднику (п. 18.1 Договору).

Додатком № 1 до Договору, який підписаний сторонами та скріплений їх печатками, погоджено Кошторис.

Додатком № 2 до Договору, який підписаний сторонами та скріплений їх печатками, погоджено Договірну ціну.

Додатком до Договору б/н, який підписаний сторонами та скріплений їх печатками, погоджено Графік фінансування робіт, згідно якого Сторони погодили наступні терміни платежів, які повинен здійснити Замовник на користь Підрядника:

- 496 620,00 грн. - 19.06.2019 року;

- не менше 460 000,00 грн. - до 15.07.2019 року;

- не менше 200 000,00 грн. - до 10.08.2019 року, всього 1 156 620,00 грн. (п. 1).

Пунктом 2 Сторони передбачили, що Замовник повинен сплатити остаток суми, передбаченої п. 4.1 Договору - протягом 10 банківських з моменту підписання Акту прийому-передачі виконаних робіт.

09.09.2019 року сторони уклали Додаткову угоду № 1 до Договору, якою внесли зміни в п. 6.1. та 15.2. Договору, виклавши їх в наступних редакціях: «6.1 При умові зарахування на розрахунковий рахунок Підрядника авансового платежу від Замовника в розмірі, передбаченому Графіком фінансування (п. 5.1. Договору), Роботи за цим Договором повинні бути виконані Підрядником до 01 жовтня 2019 року включно»; « 15.2 При затримці з вини Підрядника строків виконання робіт він сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка від загальної Договірної ціни цього Договору за кожний день прострочення».

20.09.2019 року сторони уклали Додаткову угоду № 2 до Договору, якою у зв`язку із збільшенням об`ємів використання профільної системи FORTE WT - 74, виклали п. 4.1 в наступній редакції: « 4.1 Загальна Договірна ціна за цим Договором (Додаток № 2 до цього Договору) складає 1 416 865,90 грн., в тому числі ПДВ».

28.02.2020 року позивач виконав, а відповідач прийняв без заперечень та зауважень, передбачені Договором роботи, що підтверджується підписаним уповноваженими представниками сторін і скріпленим їх печатками, Актом приймання виконаних робіт № т-00000001 від 28.02.2020 року на суму 1 416 865,90 грн.

Однак, як стверджує позивач, відповідач в порушення Графіку фінансування, своєчасно та в повному обсязі свої зобов`язання з оплати виконаних робіт не виконав, розрахувався частково на загальну суму 1 205 752,88 грн., а саме: 19.06.2019 року - 500 000,00 грн., 21.08.2019 року - 417 458,00 грн., 10.09.2019 року - 39 162,00 грн., 01.10.2019 року - 100 000,00 грн., у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в сумі 360 245,90 грн. (копії банківських виписок наявні в матеріалах справи).

З метою досудового врегулювання спору, 25.09.2020 року позивач надіслав відповідачу вимогу № 15 від 25.09.2020 року про негайну оплату заборгованості за Договором на суму 360 245,90 грн., яка задоволена частково, 05.10.2020 року відповідачем сплачено 149 132,88 грн., решта вимог на суму 211 113,02 грн. залишена без задоволення (докази надіслання наявні в матеріалах справи).

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача 211 113,02 грн. боргу за Договором.

В ході розгляду спору, відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує та просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що позивач несвоєчасно, а саме в погоджений Сторонами Додатковою угодою № 1 від 09.09.2019 року строк, до 01.10.2019 року включно, Роботи не виконав, у зв`язку з чим з позивача підлягає стягненню на користь відповідача, підставі п. 15.2 Договору в редакції Додаткової угоди № 1 від 09.09.2019 року, пеня у розмірі 0,1 відсотка від загальної Договірної ціни цього Договору за кожний день прострочення за затримку з вини Підрядника строків виконання робіт, яка за розрахунком відповідача складає 211 113,02 грн. З даною вимогою про сплату пені, він звертався до позивача 07.09.2020 року, проте така вимога була залишена останнім без задоволення, що змусило відповідача звернутися за захистом своїх порушених прав до Господарського суду міста Києва з вимогою про стягнення пені на спірну суму за несвоєчасне виконання спірних Робіт. Відтак, відповідач вважає, що між сторонами відбувся взаєморозрахунок, а тому у відповідача перед позивачем відсутня заборгованість за виконані згідно спірного Договору Роботи.

Позивачем подано відповідь на відзив відповідача, в якому позивач, заперечуючи викладені відповідачем у відзиві твердження, просить суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, оскільки умовами Договору не передбачено і Сторонами не погоджено зарахування означених вимог. Окрім того, на розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/148881/20 за позовом відповідача до позивача про стягнення з останнього, нарахованої пені в сумі 211 113,02 грн., за затримку строків виконання робіт згідно спірного Договору.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Укладений Договір за правовою природою є договором підряду, за яким, згідно ст. 837 Цивільного кодексу України, одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язує прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до п. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Згідно приписів ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, враховуючи, що Сторонами 28.02.2020 року без зауважень та заперечень було підписано Акт виконаних робіт № т-00000001 від 28.02.2020 року на суму 1 416 865,90 грн., у відповідності до п. 2 Графіку фінансування робіт, яким передбачено, що решта неоплаченої суми, погодженої в п. 4.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 2 від 20.09.2019 року), повинна бути сплачена протягом 10 банківських з моменту підписання Акту прийому-передачі виконаних робіт, тобто сума в розмірі 360 245,90 грн. повинна була бути оплачена відповідачем не пізніше 13.03.2020 року.

Однак, оскільки відповідачем після прийняття спірних Робіт 28.02.2020 року, була сплачена 05.10.2020 року лише сума в розмірі 149 132,88 грн., неоплаченими залишились Роботи на суму 211 113,02 грн.

Що ж до тверджень відповідача про відсутність боргу, викладених у відзиві, оскільки між сторонами відбувся своєрідний взаєморозрахунок, враховуючи нараховану відповідачем позивачу пеню за порушення позивачем строків виконання робіт в сумі 211 113,02 грн., що відповідає неоплаченій частині виконаних Робіт, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Зарахування, передбачене ст. 601 Цивільного кодексу України, здійснюється за наявності наступних умов: 1) вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов`язань, між двома особами, де кредитор одного зобов`язання є боржником іншого. Те саме повинно бути і з боржником; 2) вимоги мають бути однорідними, тобто в обох зобов`язаннях повинні бути речі одного роду; 3) необхідно, щоб за обома вимогами настав строк виконання, оскільки не можна пред`явити до зарахування вимоги за таким зобов`язанням, яке не підлягає виконанню. Основною умовою для можливості припинення зобов`язання шляхом зустрічного зарахування є дійсність та безспірність вимог, тобто такі вимоги повинні існувати на момент зарахування та між сторонами не має бути спору відносно характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання та розміру.

В даній справі, зараховані відповідачем як зустрічні вимоги хоча і є однорідними (мають грошовий характер), але за своєю правовою природою зобов`язання за цими вимогами є різними, оскільки зобов`язання зі сплати пені у зв`язку з порушенням зобов`язань за договором не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення основного зобов`язання.

У такому випадку зарахування є можливим лише у разі відсутності між сторонами спору щодо наявності підстав і розміру цих нарахувань, та чіткого встановленого розміру боргових зобов`язань, їх розмір повинен носити ясний та безспірний характер.

Таким чином, важливою умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог - є безспірність вимог, які зараховуються, а саме, відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов`язань. Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи відсутність будь-якої з названих вище умов, виклює проведення зарахування у добровільному порядку.

Аналогічна правова позиція, викладена в постановах Верховного суду від 24.01.2018 року справі № 908/3039/16, від 11.10.2018 року у справі № 910/23246/17, від 02.04.2019 року у справі № 918/539/18.

Таким чином, викладені відповідачем твердження спростовуються вищевикладеним, оскільки вимоги щодо стягнення пені не є однорідними і не є безспірними.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за виконані роботи за Договором в розмірі 211 113,02 грн. станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, що відповідачем не заперечено та не спростовано, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 211 113,02 грн. підлягає задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 5 964,73 грн. 3% річних за період з 17.03.2020 року по 04.10.2020 року та 1 801,23 грн. інфляційних за період квітень-серпень 2020 року в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України, нарахованих на суму боргу в розмірі 360 245,90 грн.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши наданий розрахунок 3% річних та інфляційних, судом встановлено, що вони нараховані за фактичний період прострочення на суму заборгованості, існування якої у відповідний період відповідачем не заперечено та не спростовано, у відповідності до вимог чинного законодавства, наданий розрахунок є арифметично вірним. Таким чином, вимоги про стягнення 3% та інфляційних обґрунтовані та підлягають задоволенню в заявлених сумах.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем належним чином не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також, позивачем в позові заявлено до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн. В обґрунтування відповідного клопотання позивач, посилаючись на те, що для отримання правової допомоги по з`ясуванню фактичних обставин справи, визначенню правової позиції, ведення претензійної роботи, написанню позовної заяви та направленню позову з додатками відповідачу, виготовленню копій документів, зазначає, що він звертався до адвоката, на підтвердження чого надав суду Договір про надання правової (правничої) допомоги № 75/юр від 01.09.2020 року, укладений з адвокатом Вайнером Олегом Леонідовичем, ордер АА № 1053630 від 08.10.2020 року та Акт про надання послуг правової (правничої) допомоги № 1 від 08.10.2020 року на суму 10 000,00 грн. Факт здійснення відповідних витрат підтверджується видатковим касовим ордером № 10 від 08.10.2020 року на суму 10 000,00 грн.

Приписами ст. 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, оскільки позов задоволено повністю, клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем подано не було, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн. підлягають відшкодуванню відповідачем повністю.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору, відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі в сумі 3 283,18 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 126, 129, 233,236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИОЛА ГРУП" до Приватного підприємства "АВТОСЕРВІС" про стягнення 218 878,98 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "АВТОСЕРВІС" (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, буд. 2-К, код 25566725) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИОЛА ГРУП" (02098, м. Київ, Проспект П.Тичини, буд. 14-А, кв. 145, код 39649945) 211 113 (двісті одинадцять тисяч сто тринадцять) грн. 02 коп. основного боргу, 5 964 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят чотири) грн. 73 коп. 3% річних, 1 801 (одна тисяча вісімсот один) грн. 23 коп. інфляційних, 3 283 (три тисячі двісті вісімдесят три) грн. 18 коп. судового збору та 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 14.12.2020 р.

Суддя Т.П. Карпечкін