СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
14.12.2020 Справа № 18/257
судді Східного апеляційного господарського суду Пушай В.І.
на постанову від 14.12.2020 р. у справі № 18/257 за заявою ГУ ДФС у Полтавській області про визнання банкрутом Публічного акціонерного товариства «Бурова компанія «Букрос»
Постановою від 14.12.2020 р. колегії суддів САГС у справі № 18/257:
- апеляційну скаргу керуючого санацією ПАТ БК Букрос - Тищенко О.І. на ухвалу господарського суду Полтавської області від 21.09.2020 року у справі №18/257 задоволено;
- апеляційну скаргу власника майна боржника, акціонера боржника, уповноваженої особи акціонерів боржника ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Полтавської області від 21.09.2020 року у справі №18/257 задоволено частково;
- апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на ухвалу господарського суду Полтавської області від 21.09.2020 року у справі №18/257 залишено без задоволення;
- ухвалу господарського суду Полтавської області від 21.09.2020 року у справі №18/257 скасовано частково;
- викладено резолютивну частину ухвали господарського суду Полтавської області від 21.09.2020 року у справі №18/257в наступній редакції:
1.Скаргу уповноваженої особи власника майна боржника на дії керуючого санацією ПАТ "Бурова компанія "Букрос" - арбітражного керуючого Тищенко О.І. залишити без розгляду.
2. У задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про заміну кредитора відмовити.
4. У задоволенні заяви Головного управління Державної податкової служби в Полтавській області про заміну кредитора відмовити.
6. У задоволенні скарг АТ КБ "Приватбанк" на бездіяльність керуючого санацією ПАТ "Бурова компанія "Букрос" - арбітражного керуючого Тищенко О.І. відмовити.
7. У задоволенні скарги голови комітету кредиторів ПАТ "Бурова компанія "Букрос" про відсторонення арбітражного керуючого Тищенко О.І. від виконання повноважень керуючого санацією ПАТ "Бурова компанія "Букрос" відмовити.
8. Задовольнити клопотання керуючого санацією ПАТ "Бурова компанія "Букрос" Тищенко О.І. про виключення з реєстру вимог кредиторів: АТ КБ "Приватбанк", АТ КБ "Полтавабанк", Полтавського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області, ГУ ДФС у Полтавській області, ДВС Полтавської області, ОСОБА_2 , ВАТ "Укрнафта" в особі Полтавської воєнізованої частини по попередженню і ліквідації відкритих нафтових і газових фонтанів м.Полтава, Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку в особі Полтавського територіального управління ПАТ "Укртелеком" Полтавська філія, Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Полтавській області, ТОВ "Енерго-Сервісна компанія "Еско-Північ", Полтавського обласного центру зайнятості.
9. Клопотання керуючого санацією ПАТ "БК "Букрос" арбітражного керуючого Тищенко О.І. про виключення з реєстру вимог кредиторів ТОВ "Букрос-ГЕО" та ТОВ "Фірма ВЕДАНТА ЛТД" задовольнити.
11. Задовольнити клопотання уповноваженої особи акціонерів боржника та керуючого санацією ПАТ "БК "Букрос" арбітражного керуючого Тищенко О.І. про закриття провадження у справі про банкрутство ПАТ "БК "Букрос". Провадження в справі про банкрутство ПАТ БК БУКРОС закрити.
12. Відмовити у задоволенні заяви кредитора ПАТ КБ "Приватбанк" про скликання зборів кредиторів.
- в іншій частині ухвалу господарського суду Полтавської області від 21.09.2020 року у справі №18/257 залишено без змін.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, з урахуванням вимог та приписів ст. 34, ч. 3 ст. 281 ГПК України, висловлюю дану окрему думку, з огляду на наступне.
Вважаю, що під час постановлення оскаржуваної ухвали судом першої інстанції надано належну оцінку всім доводам учасників справи про банкрутство, в т.ч. щодо погашення вимог конкурсних кредиторів ОСОБА_1 , а доводи апеляційних скарг не спростовують наведених в ухвалі суду від 21.09.2020 р. висновків.
Так, оскільки провадження у даній справі відкрито ухвалою господарського суду Полтавської області від 18.07.2006 року, а процедуру санації введено ухвалою суду від 21.11.2017 р., тому у розумінні вимог п. 4 Прикінцевих та перехідних положень КУПБ провадження у справі здійснюється згідно із Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19.01.2013 року.
Цитуючи в своїй апеляційній скарзі текст оскаржуваної ухвали суду, АК керуючий санацією боржника Тищенко О.І. не заперечує того факту, що у даній справі план санації не затверджувався, звіт керуючим санацією не надавався. Ця обставина також визнається і ГУ ПФУ в Полтавській області.
Згідно з ч. 5 ст. 21 Закону про банкрутство (в редакції від 04.11.2012 р., тобто до набрання чинності іншою редакцією від 18.01.2013 р.), у разі виникнення обставин, що є підставою для припинення процедури санації, комітет кредиторів може прийняти відповідне рішення за відсутності звіту керуючого санацією.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 40 Закону про банкрутство (в редакції від 04.11.2012 р.), господарський суд припиняє провадження у справі про банкрутство, якщо боржник виконав усі зобов`язання перед кредиторами.
Отже, у випадку погашення всіх вимог кредиторів, включених до реєстру, у зв`язку з відсутністю затвердженого плану санації та звіту керуючого санацією, рішення про припинення (закриття) провадження у справі мало бути попередньо схвалене комітетом кредиторів, чого здійснено не було.
Посилання АК Тищенко О.І. в письмових поясненнях № 02-44/1158 від 10.12.2020 р. на п. 7 ч. 1 ст. 40 Закону про банкрутство в контексті заперечень щодо застосування цієї норми з передумовою наявністю рішення комітету кредиторів наведеного висновку не спростовують.
На мою думку, в межах даного апеляційного провадження заслуговують на увагу обставини щодо дійсного погашення всіх кредиторських вимог, враховуючи заперечення АТ КБ «Приватбанк» та ГУ ПФУ в Полтавській області, викладені у відзивах на апеляційні скарги.
Зокрема, ГУ ПФУ в Полтавській області стверджувало, що грошові кошти за деякими платіжними документами сплачені не на розрахункові рахунки ПФУ, а при неодноразовому зазначенні в тексті постанови від 14.12.2020 р. про можливість погашення вимог всіх конкурсних кредиторів має бути зауважено на тому, що АТ КБ «Приватбанк» є заставним кредитором у справі, що може обумовити інші висновки.
Таким чином, за відсутності відповідного рішення комітету кредиторів та належного дослідження факту оплати грошових вимог кредиторів згідно із затвердженим господарським судом реєстром, висновок суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі є передчасним.
Крім того, вважаю за доцільне наголосити, що одночасне застосування в мотивувальній частині постанови і норми п. 7 ч. 1 ст. 40 Закону про банкрутство (в редакції від 04.11.2012 р.), і норми п. 7 ч. 1 ст. 83 Закону про банкрутство в редакції після 18.01.2013 р. не відповідає вимогам ст. 236 ГПК України.
За приписами ч. 2 ст. 18 Закону про банкрутство, заходами щодо відновлення платоспроможності боржника, які містять план санації, можуть бути: виконання зобов`язань боржника власником майна боржника та його відповідальність за невиконання взятих на себе зобов`язань. При цьому, посилання учасників справи, викладені у відзивах на апеляційні скарги, щодо необхідності застосування процедури, передбаченої вимогами ст. 31 Закону про банкрутство не можуть прийматися до уваги, оскільки ця норма передбачена редакцією закону, що набрала чинності 18.01.2013 р., відповідно, не застосовується до правовідносин у справі.
Приймаючи постанову від 14.12.2020 р. судом апеляційної інстанції не прийняті до уваги доводи АТ КБ «Приватбанк» про те, що посадовими особами боржника ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за період з 17.06.2016 р. по 11.04.2017 р. з розрахункових рахунків ПАТ «Укрсоцбанк», які належать боржнику, здійснено отримання готівки банкрута через банкомат на загальну суму 1 163 564,00 грн., частина яких в подальшому спрямована на погашення поточних вимог кредиторів, відтак сплата ПАТ «БК «Букрос» та ОСОБА_1 заборгованості кредиторів від імені ОСОБА_1 не може вважатися правомірною.
При цьому, у постанові суду від 14.12.2020 р. не надано оцінки відносно доводів АТ КБ «Приватбанк» щодо можливості закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що дана особа не є учасником справи про банкрутство.
Також не вважаю за можливе погодитися і з застосуванням висловленої в постанові позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (без посилання на дату постанови та номер справи), оскільки така позиція висловлена по відношенню до редакції Закону про банкрутство з 19.01.2013 р., яка не підлягає застосуванню у даній справі.
Висновок суду в постанові про те, що внаслідок зміни складу кредиторів та відсутності відповідних заяв у керуючого санацією були відсутні підстави щодо внесення певних змін до реєстру вимог кредиторів не має правового підґрунтя, оскільки реєстр вимог кредиторів затверджується господарським судом, а не арбітражним керуючим на власний розсуд.
Окрім того, при залишенні апеляційної скарги ГУ ПФУ у Полтавській області без задоволення, судом досліджувалася відсутність реального волевиявлення учасників провадження на досягнення компромісу та укладання мирової угоди (що, на мій погляд, є одним із заходів щодо відновлення платоспроможності боржника, а не єдиним можливим шляхом закінчення судової процедури санації), внаслідок чого зазначено, що безпідставне затягування процедури банкрутства на стадії розпорядження майном (в той час як судова процедура санації у справі № 18/257 триває з 2017 року) призводить до порушення прав боржника, кредиторів та заподіює додаткові витрати у справі без наведення обґрунтування цих мотивів.
Щодо апеляційної скарги ГУ ПФУ у Полтавській області слід враховувати наступне.
Частиною 2 статті 17 Закону про банкрутство (в ред. від 04.11.2012 р.) встановлено, що комітет кредиторів приймає рішення про погодження кандидатури керуючого санацією, вибір інвестора (інвесторів).
Згідно з ч. 8 даної статті, керуючий санацією може бути звільнений господарським судом від виконання повноважень керуючого санацією, про що виноситься ухвала, у таких випадках:
на підставі рішення комітету кредиторів у разі невиконання чи неналежного виконання ним своїх обов`язків. При цьому комітет кредиторів повинен запропонувати кандидатуру іншого керуючого санацією, про що виноситься ухвала господарського суду.
Отже, виключно непогодження кредитора з кандидатурою керуючого санацією Тищенко О.І. та оскарження в апеляційному порядку висновку суду першої інстанції щодо визнання неповноважними зборів комітету кредиторів, які відбулися 05.08.2020 р., не є підставою для задоволення апеляційної скарги.
Також, не вважаю за можливе погодитися й зі скасуванням оскаржуваної ухвали суду в частині заміни кредиторів на їх правонаступників, оскільки така заміна здійснена господарським судом Полтавської області з дотриманням як вимог Закону про банкрутство у визначеній редакції, так і з дотриманням загальних вимог ГПК України.
Суддя В.І. Пушай