ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/743/20

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Андрійчак Кристини Борисівни

до відповідача: Приватного підприємства "Стар Трейд"

про стягнення заборгованості в сумі 21533,00 грн.

Встановив: Фізична особа-підприємець Андрійчак Кристина Борисівна звернулася до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Приватного підприємства "Стар Трейд" про стягнення заборгованості заборгованості в сумі 21533,00 грн.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Позовну заяву (вх.№12741/20) прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі; відповідно до приписів ст. 252 ГПК України, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та запропонував сторонам подати заяву у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з відповідним обґрунтуванням (ухвала про відкриття провадження у справі від 04.09.2020). Копію ухвали про відкриття провадження у справі суд надіслав відповідачу, рекомендованою кореспонденцією, на вказану у позовній заяві адресу: 77300, Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. Молодіжна, буд. 9, кв. 72; зазначена адреса також міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як адреса місцезнаходження відповідача.

Однак, поштове відправлення, яким суд надсилав відповідачу копію ухвали від 04.09.2020, повернулось до суду з відміткою відділення поштового зв`язку "за терміном зберігання".

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

За змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвалу у цій справі було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому відповідач мав можливість ознайомитися з текстом цієї ухвали.

Факт неотримання відповідачем кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою, не може вважатися поважною причиною невиконання вимог згаданої ухвали, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не подав.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 178 ГПК України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву. Разом з тим, як визначено в ч. 3 цієї статті, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за заявкою на перевезення від 16.09.2019 щодо своєчасної та повної оплати наданих послуг, в результаті чого виникла заборгованість.

Свою позицію позивач обґрунтовує положеннями ст. 193, 307 ГК України, ст. 525, 526, 530, 625, 629, 909 ЦК України.

Позиція відповідача.

Згідно з ухвалою про відкриття провадження у справі від 04.09.2020 суд встановив відповідачу строк до 15 днів з дня отримання цієї ухвали для надання суду відзиву.

Відповідач відзиву на позов або будь-яких заперечень на позов не надіслав.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Обставини справи. Оцінка доказів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив таке.

16 вересня 2019 року, Приватне Підприємство "Стар Трейд", як замовник та Фізична особа-підприємець Андрійчак Кристина Борисівна, як виконавець, підписали заявку на перевезення.

Згідно вказаної заявки сторонами обумовлено: вантажовідправник - ДП "Калуський дослідно-експерементальний завод ІХП НАН України"; адреса завантаження - вул. Заводська 8, а (промзона), м. Калуш, Івано - Франківська область; спосіб завантаження - заднє; відомості про вантаж: діоксид кремнію (хімія не АОК), 12 палет 1.17 м.Х 1,17 м.Х 2,4 м., 2,5 т (брутто); адреса розвантаження - ALFATERM S.P.A., VІА ОТТАVIANO CUSTODI 25, I - 21013 GALLARАТЕ; необхідний рухомий склад - тент (не пошкоджений, без протікання); необхідні документи - СМR; дата і час подачі транспорту під завантаження - 15-16.10.2019 року; термін доставки вантажу - 21.10.2019 року; узгоджена сума - 1200 євро по перерахунку за курсом НБУ на день розвантаження вантажу.

Вказаний договір-заявка підписана представниками сторін та скріплена їх печатками.

Дане перевезення вантажу було виконано належним чином, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною СМR від 18.10.2019 року, а також відміткою вантажоодержувача в графі „24" СМR про отримання вантажу.

Надання послуг позивачем підтверджується, наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями наступних документів: рахунком № 80 від 28 жовтня 2019 року (а.с. 14), актом прийома-здачі наданих послуг № 80 від 28 жовтня 2019 року (а.с. 13), міжнародною товарно-транспортною накладною (СМR) від 18 жовтня 2019 року (а.с. 12); дані у накладній відповідають даним, які погоджені сторонами в заявці.

Вартість послуг за надані послуги по перевезенню згідно рахунку № 80 від 28.10.2019 становить 33533,00 грн (без ПДВ).

Згідно заявки на перевезення від 16.09.2019 року розрахунки між сторонами за надані послуги з перевезення вантажу проводяться протягом 3-х робочих днів після отримання оригіналів документів.

Позивач в позовній заяві зазначає, що оригінали документів, отримання яких за змістом заявки-договору є підставою для здійснення оплати, були направлені на юридичну адресу замовника, однак, поштове відправлення 11.11.2019 року повернуто за зворотньою адресою з зазначенням причини повернення "за закінченим терміну зберігання".

В порушення умов заявки, замовник прийняті на себе договірні зобов`язання належним чином не виконав, отримані послуги оплатив частково в сумі 12000,00 грн:

18.02.2020 - 8000,00 грн;

28.02.2020 - 1000,00 грн;

14.08.2020 - 3000,00 грн.

Даний факт підтверджується копією банківської виписки (а.с.15) та копією платіжного доручення № 1840 від 14 серпня 2020 року на суму 3000,00 грн; в решті 21533,00 грн. у відповідача утворилася заборгованість у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення. Висновок суду.

Предметом спору є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч. 1 ст. 307 ГК України). Вказане положення кореспондується з приписами ч. 1 ст. 909 ЦК України.

На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання, в силу яких один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст. 173, 174 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 525, 526, 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства (ч. 2 ст. 307 ГК України, ч. 3 ст. 909 ЦК України).

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктом 2 ст. 614 Цивільного кодексу України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань не надав, доводи позивача не спростував.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України). Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до норм ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

За змістом ст. 13 ГПК України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

В контексті наведеного, з огляду на те, що відповідач не сплатив в повному обсязі вартість наданих послуг з перевезення, розмір заборгованості в сумі 21533,00 грн. відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується документально та не спростований відповідачем, вимога про стягнення боргу є обґрунтованою, а позов підлягає задоволенню.

Судові витрати.

Згідно з приписами пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач, як судові витрати, визначив судовий збір у розмірі 2102,00 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу, розрахунок яких буде надано у відповідності до ст.126 ГПК України.

Згідно приписів ст. 129 ГПК України, враховуючи задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Від позивача надійшло клопотання (вх.№ 11454/20) в якому останній просить суд вирішити питання про розподіл понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу шляхом ухвалення додаткового рішення. При цьому зазначає, що докази на підтвердження розміру понесених судових витрат будуть направлені суду після ухвалення рішення.

З огляду на вищевикладене, при ухвалені даного рішення суд не вирішує питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 86, 123, 129, 165, 232, 236, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Фізичної особи-підприємця Андрійчак Кристини Борисівни до Приватного підприємства "Стар Трейд" про стягнення заборгованості в сумі 21533,00 грн. задоволити.

Стягнути з Приватного підприємства "Стар Трейд" (77300, Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. Молодіжна, буд. 9, кв. 72, ідентифікаційний код 36112803) на користь Фізичної особи-підприємця Андрійчак Кристини Борисівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - заборгованість в сумі 21533,00 (двадцять одна тисяча п`ятсот тридцять три гривні) та судовий збір в сумі 2102,00 (дві тисячі сто дві гривні).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 22.12.2020.

Суддя Л.М. Неверовська