ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" грудня 2020 р.Справа № 922/4323/13

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Лепенець К.В.

розглянувши заяву Антимонопольного комітету України, про відновлення пропущеного строку та видачу дублікату наказу (вх.№28390 від 04.12.2020 року)

за позовом Антимонопольного комітету України, м. Київ
до ТОВ "БІНА - ЛТД", м. Харків
про стягнення 300000,00грн.
за участю представників:

від заявника (стягувача): не з`явився;

від боржника: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.12.2013 року, позовні вимоги позивача задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю БІНА-ЛТД (61125, м.Харків, вул.Мар`їнська,1; код ЄДРПОУ 33675131) в доход загального фонду Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100 (символ звітності 106) 150000,00грн. штрафу та 150000,00грн. пені.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю БІНА-ЛТД (61125, м.Харків, вул.Мар`їнська,1; код ЄДРПОУ 33675131) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, код ЄДРПОУ 37999654, рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 6000,00грн. судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 27.01.2014 року, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Біна ЛТД", м. Харків залишено без задоволення. Рішення господарського суду Харківської області від 10.12.13 р. у справі № 922/4323/13 залишено без змін.

Господарським судом Харківської області від 13.03.2014 року видано відповідні накази.

04.12.2020 року від Антимонопольного комітету України, через канцелярію суду (вх.№28390) надійшла заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа та видачу дублікату наказу господарського суду Харківської області від 07.02.2014 року.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2020 заява у справі №922/4323/13 передана на розгляд судді Присяжнюку О.О.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.12.2020 р. заяву Антимонопольного комітету України прийнято судом до розгляду, призначено судове засідання на 16.1.2020 року о 14:00.

В судове засідання представники учасників справи не з`явились, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином, їх не явка не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Обгрунтвуючи вищеозначену заяву, заявник вказує про те, що Комітет, як Стягувач у виконавчому провадженні користувався своїми правами, визначеними ст. 19 Закону, а саме протягом 2019-2020 років Комітетом неодноразово:

- запитувалася у телефонному режимі у державного виконавця інформацію про хід виконавчого провадження та про вжиті заходи щодо своєчасного і повного виконання Наказу Суду, але фактично ВДВС зазначеної інформації не надавав;

- також Комітетом було надіслано лист від 26.11.2019 № 300-29/02-15515 до ВДВС про надання інформації про стан виконавчого провадження з примусового виконання Наказу, а також Комітет просив надати постанови прийняті у ході виконавчого провадження по виконанню Наказу Суду.

Вищезазначений лист ВДВС був отриманий 02.12.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 426.

УДВС листом від 15.07.2020 № 19180/45578/14/20/04.4, повідомило Комітет про винесення ВДВС постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 10.05.2019 № 58795042, однак інформацію про надсилання саме Комітету оригіналу постанови про повернення виконавчого документу стягувану та оригіналу Наказу не повідомив та не надав.

У зв`язку з цим, Комітет листом від 12.08.2020 № 300-29/01-11097 звернувся до ВДВС, в якому просив надіслати оригінал постанови ВП № 58795042 про повернення виконавчого документа стягувану, а також оригінал Наказу або повідомити коли і кому їх було направлено із доданням відповідних підтверджуючих документації надіслання саме Комітету та отримання відповідних документів Комітетом. Окрім того, у разі не надання зазначених документів - надати Комітету довідку про втрату Наказу.

Лист ВЛВС було отримано 17.08.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 306.

Однак ВДВС проігнорував лист та не надавав Комітету зазначену інформацію

Враховуючи зазначене, Комітет звернувся до Міністерства юстиції України із скаргою від 17.10.2020 № 300-29/01-14620 на бездіяльність державного виконавця ВДВС.

Комітетом 12.11.2020 отримано лист ВДВС та довідку від 10.11.2020 № 137866 про втрату виконавчого листа, в якому, зокрема, зазначено, що виконавчий документ було втрачено.

Як вказує заявник у поданій заяві, Комітет не отримував від ВДВС постанову від 10.05.2019 про повернення виконавчого документу стягувану ВП № 58795042, а також Комітет не отримував оригінал наказу Господарського суду Харківської області від 07.02.2014 № 922/4323/13 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Біна - ЛТД штрафу у розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень та пені у розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень у дохід загального фонду Державного бюджету України.

Згідно з ч. 1 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1. ст. 329 ГПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Причини поважності пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами ст. 86 ГПК України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Проаналізуваши матеріали заяви, господарський суд констатує, що саме з моменту отримання листа та довідки ВДВС, Комітету стало відомо, що наказ Суду від 07.02.2014 № 922/4323/13 на теперішній час не виконано, наказ у Комітеті відсутній та на виконанні у ВДВС не перебуває, а отже є втраченим.

Саме в ході виконавчого провадження Наказ був втрачений органом ВДВС, а отже рішення Суду від 10.12.2013 у справі № 922/4323/13 є невиконаним.

Строк пред`явлення наказу Суду від 07.02.2014 №922/4323/13 до відповідного ВДВС пропущений Комітетом з незалежних від Комітету причин, що підтверджується листом та довідкою ВДВС від 10.11.2020 № 137866 про втрату наказу суду від 07.02.2014№ 922/4323/13, а тому такий пропуск строку є поважним.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З огляду на вищезазначене, суд вважає причини пропуску пред`явлення наказу суду від 07.02.2014№ 922/4323/13 поважним, а строк на пред`явлення вказаного наказу до виконання таким, що підлягає поновленню.

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012'); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт З мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Таким чином, право на виконання судового рішення є невід`ємною гарантією відновлення порушеного права позивача та складовою судового захисту його прав.

Також суд враховує, що 05.10.2016 р. набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р., згідно з частиною п`ятою розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень якого встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. А відповідно до ст. 12 вказаного Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

Щодо вимоги заявника про видачу дубліката наказу, то суд керується положеннями пункту 19.4 Перехідних положень ГПК України (в редакції на час розгляду справи), згідно з якими у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 21.01.2019 у справі № 916/215/15-г зазначає про те, що ГПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. Водночас обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дублікату наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Оскільки у матеріалах справи відсутні належні докази повернення стягувачу наказу Господарського суду Харківської області, з метою ефективного захисту прав стягувача, забезпечення виконання судового рішення, суд вважає за необхідне видати дублікат наказу від 07.02.2014р. у справі № 922/4323/14.

Разом з тим, суд звертає увагу на тому, що дублікат наказу буде повністю відтворювати його втрачений наказ в тому числі в частині найменування сторін, обов`язкових реквізитів тощо станом на момент його первісної видачі 07.02.2014 року.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п.19.4 перехідних положень ГПК України, ст. 329, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відновити строк для пред`явлення наказу Господарського суду Харківської області від 10.12.2013 № 922/4323/13 до виконання.

2. Видати дублікат наказу Господарського суду Харківської області від 07.02.2014922/4323/13 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Біна - ЛТД( вул. Мар`їнська, 1, м. Харків. 61125, ідентифікаційний код 33675131) штрафу у розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень та пені у розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень і зарахувати зазначені суми в дохід загального фонду Державного бюджету України на рахунок УК у Солом`янському районі міста Києва, отримувач: УК у Солом.р-ні/Соломян.р-н/21081100, , банк: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA0026010, код класифікації доходів: 21081100 (символ звітності 106).

3.Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 16.12.2020р.

Суддя О.О. Присяжнюк