ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" грудня 2020 р. м. ХарківСправа № 922/3322/20
Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

в межах підготовчого провадження, розглянувши клопотання прокуратури (вх. № 29031 від 11 грудня 2020 року), в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України, у справі

за позовом Керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області, місто Дергачі, в інтересах держави,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні прокурора (позивача) - Антимонопольний комітет України, місто Київ,

до відповідачів:

першого відповідача - Державної служби геології та надр України (Держгеонадра), місто Київ,

другого відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазенергопром", місто Харків,

про визнання незаконним та скасування протоколу проведення аукціону, визнання

недійсним договору купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами

та угоди про умови користування надрами,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області, в порядку загального позовного провадження, перебуває справі № 922/3322/20. Стадія розгляду - підготовче провадження.

11 грудня 2020 року прокурор скерував до суду клопотання про витребування доказів (вх. № 29031) в якому прохає суд витребувати у Державної служби геології та надр України (Держгеонадра) протоколу від 22 березня 2016 року № 6, складений за результатами аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами (газу сланцевих товщ) Мурафинської площі на території Богдухівського та Краснокутського районів Харківської області, а також витребувати у Державної служби геології та надр України (Держгеонадра) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазенергопром" договір купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами від 22 березня 2016 року № 6/1-16 з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-прмислової розробки Мурафинської площі. Крім того, звернувся до суду із клопотанням про поновлення процесуального строку, встановленого на подання клопотання в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши в сукупності клопотання прокурора, подане в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України та клопотання про поновлення процесуального строку, суд зазначає наступне.

Враховуючи, що позов заявлено без зазначення органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, за абзацом 2 частини 5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор по даній справі має статус позивача, та користується всім спектром прав, які притаманні даному учаснику процесу за процесуальним законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поновлення чи відмови у поновлені процесуального строку заявникові.

В обґрунтування клопотання про поновлення процесуальних строків на подання клопотання про витребування доказів прокурор посилається на те, що лише 05 листопада 2020 року (дата надходження до органів прокуратури листа від Державної служби геології та надр України) йому стало відомо про неможливість самостійно надати до суду копії протоколу від 22 березня 2016 року № 6, складеного за результатами аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами (газу сланцевих товщ) Мурафинської площі на території Богдухівського та Краснокутського районів Харківської області, та договору купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами від 22 березня 2016 року № 6/1-16 з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислової розробки Мурафинської площі прокурору.

Тобто, прокурор під час розгляду справи отримав докази того, що визначені за переліком документи (протокол від 22 березня 2016 року № 6 та договір купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами від 22 березня 2016 року № 6/1-16) не можуть бути отримані ним самостійно, без застосування процесуального механізму, охопленого статтею 81 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, прокурор зазначає, що отримати вказані вище документи через відкриті реєстри або через моніторинг мережі Інтернет, є неможливим, у зв`язку з чим не були подані разом із позовною заявою.

Суд визнає обґрунтованою неможливість подання клопотання про витребування доказів в строк, встановлений законом, а тому задовольняє клопотання та поновлює позивачу/прокурору процесуальний строк на подання клопотання про витребування доказів.

Частиною 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що однією з основних засад господарського судочинства є змагальність сторін. Положення частини 3 статті 13 та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Частинами 1-3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Водночас, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання (частини 1 та 2 статті 81 Господарського процесуального кодексу України).

Слід звернути увагу на те, що приписи статті 81 Господарського процесуального кодексу України не обмежують суд в праві витребувати необхідні для розгляду справи докази колом учасників даного судового процесу, тобто суд наділений правом витребувати такі докази також від інших підприємств, установ та організацій, державних та інших органів чи посадових осіб, незалежно від їх участі у справі.

Необхідно враховувати, що за змістом системного аналізу приписів статей 86, 236, 277 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення законності та обґрунтованості судового рішення, на місцевий господарський суд покладено обов`язок всебічно та повно з`ясувати і дослідити обставини справи, що мають значення для її вирішення по суті.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. При цьому, згідно з пунктами 1 та 2 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, є підставами для скасування або зміни судового рішення.

Таким чином, суд, розглядаючи справу, має вживати заходів до всебічного й повного встановлення обставин спору, що не суперечить принципу змагальності, оскільки останній відображається в змісті процесуальних прав та обов`язків осіб, що беруть участь у справі та реалізується в сукупності з принципами рівності, диспозитивності та безпосередності, проте суд наділяється в тому числі організаційно-розпорядчими повноваженнями, необхідними для здійснення ним функцій органу правосуддя та прийняття законних і обґрунтованих судових актів.

Слід зазначити, що вказані висновки в тому числі відповідають рекомендаціям Ради Європи, членом якої є Україна. Так, в Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями proprio motu, щоб вимагати від сторін пред`явлення таких роз`яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду. Крім того, відповідно до пункту 62 Додатку до Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року на 1098 засіданні заступників міністрів, - судді повинні розглядати кожну справу з належною ретельністю та впродовж розумного строку.

Отже, норма статті 81 Господарського процесуального кодексу України жодним чином не нівелює дотримання принципу змагальності, а витребування від учасників справи або третіх осіб доказову інформацію сприяє повному та всебічному встановленню обставин справи та дослідження доказів у сукупності, з метою дотримання принципів, які закладені в основу функціонування органу правосуддя.

З урахуванням наведеного, виходячи з предмету та підстав позову, суд дійшов висновку щодо необхідності з метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, задовольнити клопотання прокурора та витребувати від Державної служби геології та надр України (Держгеонадра) протокол від 22 березня 2016 року № 6, складений за результатами аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами (газу сланцевих товщ) Мурафинської площі на території Богдухівського та Краснокутського районів Харківської області, а також витребувати у Державної служби геології та надр України (Держгеонадра) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазенергопром" договір купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами від 22 березня 2016 року № 6/1-16 з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-прмислової розробки Мурафинської площі.

При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що дослідження доказів здійснюється на стадії розгляду справи по суті і якщо витребувані докази будуть надані у копіях, а у суду або однієї із сторін даної справи виникнуть сумніви з приводу змісту витребуваних документів, поданих у копіях, або будуть надані не читки копії, суд може з власної ініціативи витребувати у Державної служби геології та надр України (Держгеонадра) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазенергопром" для дослідження у судовому засіданні оригінали відповідних документів.

Керуючись статтями 42, 80, 81, 119, 177, 181, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області,-

УХВАЛИВ:

Визнати обґрунтованою неможливість подання клопотання про витребування доказів в строк, встановлений законом. Поновити прокурору процесуальний строк на звернення, в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України, до 11 грудня 2020 року.

Клопотання прокуратури (вх. № 29031 від 11 грудня 2020 року), в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України, задовольнити.

В порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України

- витребувати від Державної служби геології та надр України (Держгеонадра) (03057, місто Київ, вулиця Антона Цедіка, будинок 16, ідентифікаційний код юридичної особи 37995466) протокол від 22 березня 2016 року № 6, складений за результатами аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами (газу сланцевих товщ) Мурафинської площі на території Богдухівського та Краснокутського районів Харківської області.

- витребувати у Державної служби геології та надр України (Держгеонадра) (03057, місто Київ, вулиця Антона Цедіка, будинок 16, ідентифікаційний код юридичної особи 37995466) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазенергопром" (61020, місто Харків, вулиця Китаєнка, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 40292530) договір купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами від 22 березня 2016 року № 6/1-16 з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-прмислової розробки Мурафинської площі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу підписано 14 грудня 2020 року.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/3322/20