Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/565/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

секретар судового засідання: Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Невисевич М.В - директор, витяг з ЄДРПОУ

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок"

до Виховської Вікторії Олександрівни

про стягнення 55 037 грн. та зобов`язати звільнення торгівельних майданчиків

Підприємство Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" звернулося до господарського суду Житомирської області з позовом до Виховської Вікторії Олександрівни в якому просить:

- зобов`язати Виховську В.О. звільнити торгівельні майданчики № 188, 188/1, 21, 177/1Б від кіосків шляхом вивезення їх за межі території ПР "Кооперативний ринок";

- стягнути з Виховської Вікторії Олександрівни неустойку у розмірі подвійної плати за невиконання обов`язку щодо повернення торгівельного майданчику №188, 188/1, 21, 177/1Б у розмірі 55 037,00 грн.

Ухвалою суду від 22.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 906/565/20 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.09.2020 строк підготовчого провадження продовжено.

Ухвалою суду від 03.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засідання позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві.

Ухвала, яка направлялась на адресу відповідача повернулась до суду з відмітною пошти "адресат відсутній за вказаною адресою". Ухвала направлялася відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 . Іншої адреси відповідач не повідомляв.

Відповідно до ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, однак відповідач не скористався своїм правом наданим йому ст.46 ГПК України, бути присутнім у судовому засіданні та надати свої заперечення по суті позову.

Проте, відповідач своїм правом на участь у засіданні суду та наданні письмових або усних пояснень не скористався, а тому, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2015 між Підприємством Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (орендодавець, позивач) та приватним підприємцем Виховською Вікторією Олександрівною (орендар, відповідач) укладено договір оренди № 25 (а.с 12).

За умовами п. 1.1. договору, предметом договору є торгівельний майданчик №188; 188/1; 21; 177/1Б загальною площею 5,1 кв.м., 3,04 кв.м., 6,75 кв.м., 4,62 кв.м. місцезнаходження якого зазначене на плані розміщення торгівельних місць ринку.

Відповідно до п. 1.3 договору, об`єкт оренди надається орендодавцем у тимчасове платне користування орендарю для провадження торговельної діяльності.

За умовами укладеного між сторонами договору, орендар набуває права користування об`єктом оренди з дати початку дії договору відповідно до п.6.

Орендна плата, згідно п.3.1 договору оренди складає 294,27 грн, 175,40 грн, 364,50 грн, 266,57 грн на місяць та вноситься орендарем на розрахунковий рахунок або в касу орендодавця до 10 числа місяця, за який проводиться оплата. Сторони приступили до виконання зобов`язань.

Відповідно п. 4.3.3 договору орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

29.01.2016 відповідачем була припинена господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Оскільки спірні правовідносини виникли з господарського договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, то вказаний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства і після втрати особою статусу підприємця.

Згідно п. 4.3.8 договорів, у разі припинення або розірвання договору, орендар у 7-ми денний термін зобов`язується звільнити об`єкт оренди та повернути його орендодавцеві у стані не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди з вини орендаря.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань позивач звернувся до Коростишівського районного суду Житомирської області з позовом про стягнення заборгованості з орендної плати та неустойки.

02.04.2018 Коростишівським районним судом Житомирської області було прийнято рішення по справі №280/737/18, яким позов задоволено, стягнуто з Виховської Вікторії Олександрівни на користь Підприємства Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» 62 742,18 грн заборгованості та 1600,00 грн судових витрат.

Зі змісту вказаного рішення суду вбачається, що при розгляді вказаної справи судом встановлено, що 01.01.2015 між Підприємством Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» та Приватним підприємцем Виховською Вікторією Олександрівною було укладено договір №25, предметом якого є торгівельні майданчики №188;188/1;21;177/1Б загальною площею 5,1кв.м.,3,04кв.м.,6,75кв.м., 4,62кв.м.

Загальна сума за оренду торгівельних майданчиків за вказаним Договором становить 1100,74 грн. Відповідачем сплачено орендну плату за період з січня по вересень 2015 року, тобто орендна плата за період з жовтня по грудень 2015 року відповідачем не сплачувалася. За вказаний період сума заборгованості становить 3302,22 гривень, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Позивачем 19.01.2016 направлено відповідачу повідомлення щодо сплати заборгованості та повернення торгівельних майданчиків.

Позивач звернувся до суду 12.06.2017, станом на вказану дату відповідач заборгованість не сплатила, предмет договору не повернула.

Вказане рішення суду набрало законної сили.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, суд виходить з того, що обставини закінчення строку дії договору №25 31.12.2015 вважаються встановленими судом у цивільній справі №280/737/17, і для господарського суду у цій справі мають преюдиційне значення

Як вбачається з позовної заяви, відповідач вказане рішення суду не виконала, кошти не сплатила, предмет оренди не повернула.

Позивачем був направлений на адресу відповідача лист №37 від 13.02.2019 в якому нагадував відповідачу про невиконання нею п. 4.3.8 договору і про те, що їй нараховується неустойка за прострочення користування торгівельними майданчиками та лист № 29 від 29.01.2020, в якому позивач просив відповідача звільнити кіоск від товару, який розміщений на торгівельних майданчиках та надати право позивачу, передбачене п. 4.2.5 договору - перемістити кіоск на штраф майданчик або, у разі наміру проводити господарську діяльність, укласти договір на 2020 рік.

Однак, як вказує позивач, відповідач продовжує використовувати торгівельні майданчики в своїй господарській діяльності, отримує прибутки, а позивач несе витрати по їх утриманню.

Таким чином враховуючи те, що відповідач не звільняє об`єкт оренди, позивачем на підставі ч.2 ст.785 ЦК України нараховано неустойку з 01.04.2018 по 01.05.2020 за договором № 25 в сумі 55 037,00 грн.

Дія даного договору сторонами не продовжувалась.

За приписами ч.1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до п.4.3.8. договорів оренди, орендар зобов`язується, у разі припинення або розірвання договорів, у семиденний термін звільнити об`єкт оренди та повернути його орендодавцеві у стані не гіршому ніж на момент передачі в оренду.

Відповідно до ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, оскільки договір оренди №25 від 01.01.2015 припинив свою дію, тому у орендаря виникло зобов`язання звільнити об`єкти оренди в порядку п.4.3.8. договору.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання.

Згідно вимог ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ч.2 ст 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Для застосування наслідків, передбачених ч.2 ст.785 ЦК України, необхідною умовою є наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов`язання, відповідно до вимог ст. 614 ЦК України. При цьому для застосування відповідальності, передбаченої цією нормою, важливим є встановлення наявності в орендаря можливості передати майно, що було предметом оренди, та умисного невиконання ним цього обов`язку. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №914/4238/15, постановах Верховного Суду України від 02 вересня 2014 року у справі №927/1215/13 і від 19 серпня 2014 року у справі №3-85гс14.

Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Таким чином, обов`язок повернення орендованого майна як законом так і договорам оренди №25 був покладений на відповідача, який не надала будь-яких пояснень чи доказів, що вона вживала заходи по поверненню об`єкту оренди позивача, але незалежно від його бажання вони не були повернуті орендарю, тому він повинен нести відповідальність, встановлену ч.2 ст.785 ЦК України, у вигляді сплати неустойки у розмірі подвійної плати за час прострочення за період з 01 квітня 2018 року по 01 травня 2020 року. Оскільки рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 02.04.2018 по справі №280/737/17 було стягнуто неустойку за користування об`єктом оренди за договором №25 по 01.04.2018 року і відповідач продовжує не виконувати свої зобов`язання по його поверненню позивачу, позовні вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку (а.с. 17) щодо розміру нарахованої неустойки у розмірі подвійної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення його повернення в розмірі 55 037,00грн з 01 квітня 2018 року по 01 травня 2020 року, суд погоджується з даним розрахунком, оскільки за 25 місяців неповернення об`єкту оренди за Договором №25 неустойка становить 55 037,00грн (1 100,74грн (загальна сума оренди за договором за місяць) х 2 х 25).

Щодо частини позовних вимог відносно повернення об`єкту оренди, то вони також підлягають задоволенню тому, що договір оренди №25, за яким спірне майно передавалось у платне строкове користування відповідачу, припинив свою дію з 01 січня 2016 року і не поновлювався та, відповідно до ч.1 ст. 785 ЦК України і пунктами 4.3.8 умов укладеного договору, орендар брав на себе зобов`язання протягом семи днів звільнити об`єкт оренди та повернути його орендодавцеві у стані не гіршому ніж на момент передачі в оренду.

В матеріалах справи також наявний акт від 01.04.2020 складений членами комісії в складі зам. директора ПР "Кооперативний ринок", охоронника, контролера ринку та депутата Коростишівської міської ради яким комісія підтвердила, що станом на 01.04.2020 кіоск, розміщений на торгівельних майданчиках №188;188/1; 21;177/1Б від товару не звільнений, Виховська В.О. продовжує використовувати його в своїй господарській діяльності. Комісія встановила неможливість переміщення кіоску на штраф майданчик, в зв`язку з невиконанням обов`язку щодо звільнення його від товару, який в ньому знаходиться і належить ФОП Виховській В.О.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорила, доказів повернення об`єкту оренди суду не надала, в судове засідання не з`явилася.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Виховської Вікторії Олександрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (12501, Житомирська область, Коростишівський район, м.Коростишів, вул. Шевченко, буд.40, ):

- 55 037,00 грн - неустойки;

- 4 204,00грн - судового збору.

3. Виховській Вікторії Олександрівні ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звільнити торгівельні майданчики №№ 188;188/1;21;177/1Б від кіосків шляхом вивезення їх за межі ПР "Кооперативний ринок".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 21.12.20

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3 - сторонам (рек.)