УХВАЛА

16 грудня 2020 року

м. Київ

Справа № 906/1174/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Булгакової І.В., Колос І.Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на рішення Господарського суду Житомирської області від 15.06.2020 та

постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.09.2020

у справі № 906/1174/18

за позовом Приватного вищого навчального закладу «Інститут підприємництва та сучасних технологій»

до:

1. Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі голови комісії з припинення - ліквідатора Шевченка Олександра Володимировича;

2. Приватної юридичної фірми «Центр юридичної допомоги «Дігест»;

3. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Тетяни Анатоліївни;

4. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд, скаржник),

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі голови комісії з припинення - ліквідатора Шевченка Олександра Володимировича:

1. ОСОБА_1 ;

2. ОСОБА_2 ,

про визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав і обтяжень,

ВСТАНОВИВ:

Фонд 27.10.2020 (згідно з поштовими відмітками на конверті) через Північно-західний апеляційний господарський суд звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 15.06.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 у справі №906/1174/18 в частині задоволення позовних вимог, ухвалити нове рішення суду, яким відмовити у задоволенні позову в цій частині. Крім того, скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення та передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 30.11.2020 касаційну скаргу Фонду у справі №906/1174/18 залишено без руху, оскільки остання не містила доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги, у встановленому Законом розмірі та порядку, та доказів направлення іншим учасникам справи копій касаційної скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення; надано скаржнику строк на усунення зазначеного недоліку.

Вищевказана ухвала Верховного Суду від 30.11.2020 у справі №906/1174/18 направлена скаржнику 01.12.2020.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 30.11.2020 у справі №906/1174/18 скаржник 10.12.2020 (згідно з відмітками на поштовому конверті) подав заяву про усунення недоліків касаційної скарги, яка зареєстрована канцелярією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 15.12.2020. До вказаної заяви скаржник долучив докази направлення іншим учасникам справи копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення, та докази сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі №906/1174/18, зокрема - платіжне доручення від 29.10.2020 №2771.

З огляду на викладене скаржник подав заяву про усунення недоліків касаційної скарги у межах строку, наданого Судом ухвалою від 30.11.2020 у справі №906/1174/18.

За таких обставин Касаційний господарський суд дійшов висновку, що скаржником на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 30.11.2020 у справі №906/1174/18 усунуто недоліки касаційної скарги.

Згідно з частиною третьою статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 294 ГПК України питання про відкриття касаційного провадження у справі вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня надходження заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 292 цього Кодексу.

Крім того, у поданій касаційній скарзі скаржник із посиланням на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України вказує, що оскаржувані судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, без урахування висновків Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме:

- суд апеляційної інстанції застосував норму права - статі 203, 207, 215, 227, 512, 514, 656, 1077-1079 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статі 1, 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», статтю 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», без урахування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 31.07.2019 у справі №910/4816/18;

- суд апеляційної інстанції застосував норму права - статі 16, 203, 215 ЦК України, без урахування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 05.04.2018 у справі №405/20/15-ц; у постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі №6-78цс13 та від 11.05.2016 у справі № 6-806цс16;

- судами попередніх інстанцій помилково застосовано до спірних правовідносин статі 1077, 1079 ЦК України, та не застосовано положення статей 512, 514 ЦК України, оскільки невірно з`ясовано правову природу спірного договору. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31.07.2019 у справі №910/4816/18, від 31.01.2018 у справі №910/7038/17;

- вищенаведене призвело, на думку скаржника, також до порушення статті 236 ГПК України та частин п`ятої, шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

З огляду на викладене касаційна скарга Фонду подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.

Щодо клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Житомирської області від 15.06.2020 та постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 у справі №906/1174/18 слід відзначити таке.

Згідно з статтею 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частин першої та другої статті 288 ГПК України: касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення; учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

З огляду на матеріали, які додані до касаційної скарги встановлено, що постанова Північно-західного апеляційного господарського суду у справі №906/1174/18 ухвалена 22.09.2020, повний текст постанови виготовлений 02.10.2020, скаржником постанова отримана 07.10.2020, що підтверджується матеріалами справи №906/1174/18, зокрема зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 74, том 5).

За таких обставин, з урахуванням вище наведених норм Закону та наявних доказів, Касаційний господарський суд вважає, що строк на касаційне оскарження у поданій 27.10.2020 касаційній скарзі був пропущений з об`єктивних причин, які не залежали від волі сторони у справі, а тому такі причини є поважними, а строк на касаційне оскарження постанови у даній справі підлягає поновленню.

Отже, на момент відкриття касаційного провадження доводи касаційної скарги не є очевидно неприйнятними, а відтак подані матеріали достатні для касаційного розгляду на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України.

Враховуючи, що одночасно з касаційною скаргою Фонд заявив клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, з урахуванням положень статей 169, 294 ГПК України, суд вважає за доцільне розглянути дане клопотання під час розгляду касаційної скарги по суті, з наданням можливості іншим учасникам справи висловити свої письмові міркування з приводу заявленого клопотання.

Керуючись статтями 119, 169, 234, 235, 288, 294 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Житомирської області від 15.06.2020 та постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 у справі №906/1174/18 - задовольнити. Поновити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб пропущений строк на подання касаційної скарги.

2. Відкрити касаційне провадження у справі № 906/1174/18 за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Господарського суду Житомирської області від 15.06.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 у справі №906/1174/18.

3. Призначити розгляд касаційної скарги у засіданні Верховного Суду Касаційного господарського суду на 14 січня 2021 року о 15:20 у приміщенні суду за адресою: м.Київ, вул. О. Копиленка, 6, кімн. № 302.

4. Учасники справи мають право подати відзиви на касаційну скаргу та письмові пояснення, заперечення з приводу заявленого клопотання про передачу справи на розгляд Великій Палаті Верховного Суду до 31 грудня 2020 року до Верховного Суду Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6.

5. Довести до відома учасників справи, що їх явка в судове засідання є необов`язковою. З урахуванням епідеміологічної ситуації в Україні Верховний Суд роз`яснює про право сторін подати заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також про право сторін брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку статті 197 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Колос