ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2020 р.Справа № 922/2715/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопідйом" (вх.№ 27813 від 30.11.2020 року) про розподіл судових витрат по справі по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопідйом", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Ротормаш", м. Харків
про стягнення 465482,33 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Технопідйом" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Ротормаш", в якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить стягнути 465482,33 грн., в тому числі вартість втраченого майна в розмірі 193357,03 грн., додаткові витрати в сумі 121483,03 грн., упущена вигода в сумі 135000,00 грн., 3% річних у сумі 8291,29 грн., інфляційні втрати в сумі 7350,98 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним використанням відповідачем обладнання, переданого на підставі договору оренди обладнання від 24.07.2018 року № 2407-1-AS.

Рішенням господарського суду Харківської області від 24.11.2020 року у справі №922/2715/20 позов задоволено частково.

Під час судового засідання 24.11.2020 року представник позивача зробив заяву про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду ним будуть надані суду всі докази, які підтверджують розмір понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.

30.11.2020 року представник позивача подав заяву про винесення додаткового рішення у даній справі про розподіл судових витрат (вх.№ 27813 від 30.11.2020 року), в якій просить винести додаткове рішення про стягнення 25000,00 грн. витрат професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд установив, що 24.11.2020 року, тобто до закінчення судових дебатів у справі, до суду надійшла заява представника позивача про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду ним буде надано суду заяву про ухвалення додаткового рішення та додаткові докази, що підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Заява позивача про ухвалення додаткового рішення подано до суду 30.11.2020 року. Відтак, враховуючи приписи ч. 7 ст. 116 ГПК України, вказана заява подана до суду з дотриманням п`яти-денного строку з дня ухвалення рішення суду (24.11.2020 року).

За приписами ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки у рішенні господарського суду Харківської області від 24.11.2020 року по справі № 922/2715/20 не було здійснено розподіл витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач, суд вважає за необхідне вирішити заяву сторони про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

При поданні позовної заяви позивачем був наданий попередній розрахунок судових витрат, який складав 25000,00 грн. Відповідач мав можливість ознайомитись з вказаним розрахунком та надати свої заперечення у відзиві на позовну заяву. Втім, відповідач свої заперечення стосовно витрат професійну правничу допомогу не надав, а тому суд не вбачає за необхідне викликати сторони в судове засідання для прийняття додаткового рішення по справі. У зв`язку з цим додаткове рішення ухвалюється без виклику сторін.

При ухваленні додаткового рішення суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст.129 ГПК України, передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд також враховує правові висновки, що викладені в постанові Верховного Суду від 03.05.2018 року у справі №372/1010/16-ц, де зазначено наступне.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

В якості доказів понесених витрат на оплату послуг адвоката в сумі 25000,00 грн. позивач надав суду копії:

- договору про надання правової (правничої) допомоги №02-07/20 від 18.07.2020 року;

- додаток № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги №02-07/20 від 18.07.2020 року;

- акту приймання-передання наданих послуг від 26.11.2020 року до договору про надання правової (правничої) допомоги №02-07/20 від 18.07.2020 року.

Відповідно до частини першої статті 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Суд зауважує, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути не лише доведеним, а й документально обґрунтованим та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини: у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009 (п.п.34-36), у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заява №66561/01 (п.88), у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 заява №72277/01 (п.80), у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 заява №19336/04 (п.268), у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 заява №71660/11 (п.95), у справі "Чернега та інші проти України" від 18.06.2019 заява №74768/10 (п.294) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Щукін проти України" від 28.02.2006 заява №16329/03 (п.28) та у справі "Козинець проти України" від 06.12.2007 заява №75520/01 (п.76) зазначено, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір.

Документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалено рішення. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі № 910/16322/18, від 26.02.2020 року у справі №910/5744/18, від 07.04.2020 року у справі №910/11310/18).

Так, згідно з актом приймання-передання наданих послуг від 26.11.2020 року сума 25000,00 грн. складається з:

- правовий аналіз спору, вивчення та аналіз положень договору оренди обладнання, судової практики, висновків експертних досліджень, надання консультацій та правового висновку щодо наявності підстав для звернення із позовом до господарського суду - 6500,00грн.;

- складання тексту позовної заяви для подання до місцевого господарського суду (систематизація доказів, додатків тощо) - 4500,00грн.;

- підготовка відповіді на відзив на позовну заяву - 4000,00грн.;

- представництво КЛІЄНТА у місцевому господарському суді (справа 922/2715/20), підготовка інших документів (пояснень, клопотань, заперечень тощо) - 10000,00 грн.

Суд враховує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

Суд враховує, що адвокат брав участь в судових засідання в даній справі 13.05.2020 року та 28.10.2020 року, тому витрати на добирання з м. Полтави до м. Львова та проживання адвоката з метою забезпечення явки в судових засіданнях є обґрунтованими, реальними та пов`язаними з розглядом даної справи.

Також суд бере до уваги ціну позову, складність справи та витрачений представником позивача час на представництво останнього у господарському суді (сім судових засідань) та підготовку процесуальних документів у справі, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що понесені позивачем витрати на правову допомогу адвоката в сумі 25000,00 грн. є обґрунтованим, реальним та розумним розміром витрат.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд зазначає, що відшкодування відповідачем належать витрати в розмірі 19001,93 грн., пропорційному задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопідйом" (вх.№ 27813 від 30.11.2020 року) про винесення додаткового рішення - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у справі № 922/2715/20.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Ротормаш" (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 30, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопідйом" (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, код 04059243) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 19001,93 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні решти заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопідйом" про винесення додаткового рішення - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення до суду апеляційної інстанції.

Повний текст додаткового рішення складено 04.12.2020 року.

Суддя О.В. Смірнова