РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.12.2020Справа № 910/12621/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Бортнюк М.В., розглянувши господарську справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Лантманнен Акса»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо»

про стягнення 1 296 332,44 грн,

Представники сторін:

від позивача Бондар В.В.

від відповідача не з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2020 року Приватне акціонерне товариство «Лантманнен Акса» (далі - ПрАТ «Лантманнен Акса», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо» (далі - ТОВ «Гіппо», відповідач) про стягнення 1 296 332,44 грн.

В обґрунтування поданого ним позову позивач послався на неналежне виконання відповідачем його обов`язку своєчасно та у повному обсязі оплатити товар, поставлений позивачем на виконання умов укладеного сторонами договору поставки № 010219-03/1г від 01.02.2019.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив суд стягнути з відповідача грошові кошти в загальному розмірі 1 296 332,44 грн, з яких: 1 250 058,24 грн - основний борг, 8 751,90 грн - 3% річних, 37 522,30 грн - пеня.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2020 відкрито провадження у справі № 910/12621/20 та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження на 29.09.2020.

У підготовче засідання 29.09.2020 з`явився представник позивача, позовні вимоги підтримав, представник відповідача не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2020 викликано відповідача у наступне судове засідання, призначене на 15.10.2020.

15.10.2020 позивач через відділ діловодства суду подав додаткові пояснення до позовної заяви та документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2020, враховуючи належне повідомлення відповідача про розгляд справи (згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення № 463 відповідач отримав ухвалу суду від 29.09.2020 - 13.10.2020), за відсутності підстав для відкладення підготовчого засідання, суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті спору на 05.11.2020.

02.11.2020 через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства «Лантманнен Акса» надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми Microsoft Teams у порядку ст. 197 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2020 клопотання Приватного акціонерного товариства «Лантманнен Акса» задоволено, постановлено провести судове засідання з розгляду справи, призначене на 05.11.2020 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми Microsoft Teams.

04.11.2020 до суду надійшла подана позивачем заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та/або майно відповідача в межах розміру заявлених позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2020 відмовлено у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Лантманнен Акса» про забезпечення позову.

У судовому засіданні 05.11.2020 представник позивача заявив клопотання про відкладення розгляду справи через необхідність подачі документів для долучення до справи, представник відповідача не з`явився, ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2020 відповідача викликано у наступне судове засідання, призначене на 17.11.2020.

12.11.2020 позивач через відділ діловодства суду подав клопотання про долучення документів (доказів) до матеріалів справи та клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми Microsoft Teams у порядку ст. 197 Господарського процесуального кодексу України.

Судове засідання, призначене на 17.11.2020, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Удалової О.Г. у відпустці (самоізоляція).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 викликано учасників справи у судове засіданні з розгляду справи по суті спору на 08.12.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 клопотання Приватного акціонерного товариства «Лантманнен Акса» задоволено, постановлено провести судове засідання з розгляду справи по суті спору, призначене на 08.12.2020 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми Microsoft Teams.

У судовому засіданні 08.12.2020 представник позивача заявлені ним позовні вимоги підтримав у повному обсязі, вважав їх обґрунтованими та правомірними, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в жодне судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, правом надати відзив на позовну заяву не скористався.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 08.12.2019 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

01.02.2019 між Приватним акціонерним товариством «Лантманнен Акса» (постачальником за договором, позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю (покупцем за договором, відповідачем) був укладений договір поставки № 010219-03/1г з підписанням сторонами протоколу узгодження розбіжностей, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передавати товар у власність покупця відповідно до замовлень покупця, а покупець зобов`язується приймати його та проводити оплату за товар на умовах даного договору.

Поставка товару здійснюється на підставі накладної (их) згідно замовлення покупця, яка і є невід`ємною частиною договору (п. 1.2 договору)

Відповідно до п. 1.3 договору, загальна вартість цього договору становить суму всіх накладних на відпуск товару, виписаних протягом терміну дії цього договору.

Згідно з п. 4.10 договору, обов`язок постачальника по поставці вважається своєчасно та належним чином виконаним з моменту передачі товару в повному обсязі покупцю і надання повного та відповідного пакету документів покупцю на товар.

Відповідно до положень п. 5.4. договору (у редакцій протоколу узгодження розбіжностей), оплата за поставлений товар здійснюється покупцем протягом 70 календарних днів з моменту отримання покупцем товару, шляхом безготівкового перерахунку на банківських рахунок постачальника.

За умовами п. 5.6 договору (у редакцій протоколу узгодження розбіжностей), у випадку виникнення у постачальника заборгованості перед покупцем, сторони мають право провести залік зустрічних однорідних вимог, для чого вони укладають відповідну додаткову угоду.

Згідно з положеннями п. 7.1.6 договору (у редакцій протоколу узгодження розбіжностей), не рідше, ніж кожні три місяці з моменту укладення даного договору, постачальник зобов`язаний підписувати акти звірки взаєморозрахунків; не пізніше кожного 30 числа першого місяця наступного кварталу.

Сторонами у п. 10.5 договору (у редакцій протоколу узгодження розбіжностей) узгоджено, що будь-яка грошова заборгованість постачальника, яка виникатиме перед покупцем згідно з даним договору, за домовленістю сторін може бути погашена шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог сторін або сплачена постачальником на банківський рахунок покупця.

На виконання умов договору позивач здійснив відповідачу поставку товару на загальну суму 1 350 435,12 грн, що підтверджується видатковими накладними №1008 від 17.02.2020 на суму 290 278,56 грн, № 1115 від 21.02.2020 на суму 49 082,88 грн, № 1116 від 21.02.2020 на суму 207 200,16 грн, № 1245 від 28.02.2020 на суму 37 083,96 грн, № 1384 від 06.03.2020 на суму 44 763,84 грн, № 1514 від 13.03.2020 на суму 51 168,96 грн, № 1698 від 21.03.2020 на суму 62 746,08 грн, № 1837 від 27.03.2020 на суму 125 887,68 грн, № 1838 від 27.03.2020 на суму 356 044,20 грн, № 1983 від 03.04.2020 на суму 46 835,80 грн, № 2124 від 10.04.2020 на суму 21 721,32 грн, № 2663 від 08.05.2020 на суму 57 721,68 грн, копії яких долучені до справи, а також ТТН по вказаних накладних (а.с. 86-109), які підписані та скріплені підписами та печатками обох сторін без зауважень.

Однак, у порушення взятих на себе зобов`язань відповідач оплату поставленого товару здійснив частково, у зв`язку з чим за розрахунком позивача, з урахуванням проведеного заліку взаємних однорідних вимог, всього у сумі 100376,88 грн за видатковою накладною № 1008 від 17.02.2020, у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 1 250 058,24 грн.

У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача також 8 751,90 грн 3% річних, 37 522,30 грн пені.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У пункті 5.4. договору сторонами погоджено, що відповідач здійснює оплату за поставлений товар постачальника не пізніше 60 календарних днів від дати поставки товару.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Як підтверджено наявними в матеріалах справи видатковими накладними, які визнаються належними доказами проведення господарських операцій, позивач на виконання умов договору поставки № 010219-03/1г від 01.02.2019 поставив відповідачу товар на загальну суму 1 350 435,12 грн.

Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі статтею 601 ЦК, яка кореспондується з положеннями статті 203 ГК, зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін (ч. 2 ст.601 ЦК України).

Отже вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань по передачі родових речей, зокрема, грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо); 3) строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Наслідком здійснення такого правочину є припинення як обов`язку заявника перед адресатом, так і обов`язку адресата перед заявником з моменту здійснення заяви про зарахування, що зумовлює необхідність визначення заявником тих вимог до нього, які відповідають вказаним вище умовам.

Спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину не передбачено законодавством; за загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми), відповідну заяву про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент усної заяви однієї з сторін на адресу іншої сторони чи в момент вручення однією стороною іншій стороні повідомлення, що містить письмове волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов`язань сторін у такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку.

За розрахунком позивача, заборгованість відповідача перед позивачем з урахуванням заяв про зарахування зустрічних вимог та часткових оплат, становить 1 250 058,24 грн, які він просить стягнути з відповідача.

Як вже зазналось, за наданими видатковими накладними вартість поставленого товару за перевіркою первинних документів та розрахунком суду склала 1 350 435,12 грн.

Судом встановлено, що на підставі адресованих позивачу заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" про зарахування однорідних зустрічних вимог (а.с. 106-116 том 2) зобов`язання відповідача в частині сплати позивачу заборгованості за договором у сумі 100 376,88 грн на підставі статті 601 Цивільного кодексу України були припинені зарахуванням зустрічних однорідних вимог відповідача до позивача за укладеним між ними договором про надання послуг № 010219-05/2г віл 01.02.2019.

Також сторонами долучено до матеріалів справи Акт взаємних розрахунків за період 01.01.2020-17.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гіппо» та Приватним акціонерним товариством «Лантманнен Акса», відповідно до якого станом на 17.08.2020 заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо» склала 1 250 058,24 грн.

За відсутності доказів оплати суми 1 250 058,24 грн вартості отриманого товару за вищевказаними видатковими накладними, враховуючи, що строк оплати відповідно до п. 5.4 договору є таким, що настав, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 1 250 058,24 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 37 522,30 грн

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідач зобов`язання щодо оплати за поставлений товар виконав частково, відтак допустив порушення зобов`язання.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Пунктом 8.2.1 договору передбачено, що за порушення термінів розрахунків, передбачених п. 5.4 даного договору, покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день протермінування.

Здійснивши перевірку правильності нарахування, суд встановив, що вимога про стягнення з відповідача пені заявлена позивачем правомірно та обґрунтовано, підлягає задоволенню у розмірі, в межах наведеного розрахунку, а саме у розмірі 37 522,30 грн.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 8 751,90 грн.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених до стягнення 8 751,90 грн. 3% річних в межах розрахунку позивача.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо» (01042, м.Київ, провулок Новопечерський, буд. 19/3, корпус 2, кабінет 33, код 32650231) на користь Приватного акціонерного товариства «Лантманнен Акса» (08304, Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, буд. 3, код 00378537) основний борг у розмірі 1 250 058,24 грн (один мільйон двісті п`ятдесят тисяч п`ятдесят вісім гривень 24 коп.), пеню в розмірі 37 522,30 грн (тридцять сім тисяч п`ятсот двадцять дві гривні 30 коп.), 3% річних в розмірі 8 751,90 грн (вісім тисяч сімсот п`ятдесят одну гривню 90 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 19 444,99 грн (дев`ятнадцять тисяч чотириста сорок чотири гривень 99 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 15.12.2020.

Суддя О.Г.Удалова