ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2020 р. Справа№ 910/6151/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Калатай Н.Ф.

Дідиченко М.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2020 у справі №910/6151/20 (суддя Ковтун С.А.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 10 022,88 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 10 022,88 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу. Також, позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.09.2020 у справі №910/6151/20 позов задоволено повністю; стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця`на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» 10 022,88 грн. штрафу, 2 102,00 грн. судового збору, 4 000,00 грн. витрат на професійну допомогу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності факту порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо термінів доставки вантажу, та з огляду на правильний розрахунок суми штрафу, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард».

При цьому, за висновком суду, відповідачем не доведено наявності виняткових обставин з якими законодавець пов`язує можливість зменшення розміру штрафних санкцій, у зв`язку з чим, відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу на 80%.

Крім того, суд не знайшов підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, оскільки заявлена позивачем сума є обґрунтованою, підтвердженою належними доказами та пропорційною до предмета спору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2020 у справі №910/6151/20 та прийняти нове, яким зменшити розмір штрафу з 10 022,88 грн. до 80% від вказаної суми, тобто до 2 004,57 грн. та зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу на 80%, тобто до суми 800,00 грн.; в решті позовних вимог просить відмовити повністю.

Апелянт вважає, що присуджений судом до стягнення розмір штрафу є надмірно великим, а також джерелом отримання позивачем невиправданих додаткових прибутків, оскільки прострочення терміну доставки вантажу не завдало жодних збитків позивачу та не вплинуло на його господарську діяльність, тоді як вантаж було доставлено відповідачем у повному обсязі та без будь-яких втрат чи пошкоджень. Тому, за доводами скаржника, зменшення розміру штрафу на 80% від нарахованої суми в даному випадку та за наявних обставин є прийнятною та справедливою санкцією у співвідношенні до вчиненого відповідачем порушення зобов`язань та відповідатиме інтересам обох сторін. Крім того, апелянт вважає безпідставним покладення на відповідача витрат на правову допомогу в сумі 4 000,00 грн., оскільки, на його думку, заявлений до стягнення розмір витрат є необґрунтованим та завищеним. Окрім цього, скаржник посилається на відсутність детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2020 у справі №910/6151/20 поновлено Акціонерному товариству «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2020; відкрито апеляційне провадження у даній справі; роз`яснено учасникам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи; зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2020.

Також, зазначеною ухвалою учасникам справи встановлено строк для подання відзивів, заперечень на апеляційну скаргу та інших заяв/клопотань протягом 15 днів з моменту отримання такої ухвали.

Вказана ухвала була отримана позивачем 29.10.2020, його представником - 02.11.2020, а відповідачем - 30.10.2020, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У встановлений судом строк від сторін жодних клопотань, в тому числі і про розгляд справи у судовому засіданні до суду не надійшло.

В свою чергу, від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому викладено заперечення проти її задоволення.

З огляду на те, що предметом розгляду у справі №910/6151/20 є вимога про стягнення 10 022,88 грн., вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні Господарського процесуального кодексу України та підлягає розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній частині не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» та Акціонерним товариством «Українська залізниця» 07.02.2018 було укладено договір про надання послуг №07153/ПЗ-2018, за умовами якого, відповідач зобов`язався здійснювати перевезення вантажів, надавати вантажні вагони для перевезення та інші послуги, пов`язані з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах відповідача, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах позивача, а позивач - оплачувати надані послуги.

Відповідно до залізничних накладних №№41277161, 41277195, 41277187, 41277203, 41277179, 41277153, 41297367, 41297383, 41297334, 41297318, 41297342, 41289059, 41288986, 41288929, 41288937, 41288911, 41288978, 41289018 відповідач прийняв до перевезення по станції Жмеринка Південно-західної залізниці вантаж - вагони залізничні на власних осях, не поіменовані в алфавітному порядку, станція призначення - Красне Львівської залізниці, одержувач - ТОВ «Грейнсвард».

Вантаж за вищенаведеними перевізними документами 29.10.2019 було переадресовано на станцію Сокаль Львівської області.

Позивач обґрунтовуючи свої вимоги посилається на порушення відповідачем строків доставки вантажу за наведеними вище накладними. При цьому, зазначає, що оскільки відмітки про причини затримки вантажу, які дають право відповідачу на збільшення терміну доставки та тривалість цієї затримки не проставлені, вказане свідчить про відсутність поважних причин прострочення.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, передбачено, що договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного цифрового підпису працівником залізниці в електронній накладній.

Згідно п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 №138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №863/5084, на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на корить третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Приписами статті 41 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з Правилами обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, термін доставки вантажу визначається виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів (статті 41, 116 Статуту залізниць України) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі «Навантаження призначено на число місяць» (пункт 2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів).

Пунктом 2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажів встановлено, що терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються - на одну добу: на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу; у разі переадресування вантажів; на 2 доби: у разі перевезення вантажів за участю поромної переправи; у разі перевантаження вантажу у вагони іншої ширини колії.

Відповідно до п. 2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажів вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення, до закінчення встановленого терміну доставки (п. 2.11 Правил обчислення термінів доставки вантажів).

Як вірно встановлено судом, вантаж за накладними №№41277161, 41277195, 41277187, 41277203, 41277179, 41277153 прибув до станції призначення з простроченням у 4 доби; за накладними №№41297367, 41297383, 41297334, 41297318, 41297342, 41289059, 41288986, 41288929, 41288937, 41288911, 41288978, 41289018 - з простроченням у 3 доби.

Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України у разі прострочення доставки вантажу перевізник повинен сплатити штраф у розмірі:

- 10% провізної плати - у разі прострочення доставки вантажу на 2 (дві) доби (більше ніж на 48 годин);

- 20% провізної плати - у разі прострочення доставки вантажу на 3 (три) доби (більше ніж на 72 години);

- 30% провізної плати - у разі прострочення доставки вантажу на 4 (чотири) доби (більше ніж на 96 годин).

Провізна плата по кожному перевізному документу з врахуванням переадресування становить 2 386,40 грн. (графа 39 перевізних документів).

Згідно розрахунку позивача за несвоєчасну доставку вантажу ним нараховано штраф у розмірі 10 022,88 грн.

Враховуючи доведений факт прострочення відповідачем доставки вантажу, керуючись положеннями Правил обчислення термінів доставки вантажу, приписами статті 23 Закону України «Про залізничний транспорт» та статті 116 Статуту залізниць України, здійснивши перевірку розрахунку позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» та стягнення з відповідача на користь позивача 10 022,88 грн. штрафу.

При цьому, судом правомірно відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій на 80% від заявленої суми, оскільки останнім не надано суду жодних належних та допустимих доказів в розумінні статей 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження наявності скрутного майнового становища на момент винесення рішення, поважності причин неналежного виконання зобов`язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку, що свідчить про недоведеність відповідачем обставин, з якими законодавство пов`язує можливість зменшення розміру штрафу.

Стосовно перегляду рішення в частині розподілу місцевим судом витрат на професійну правничу допомогу, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» та адвокатом Накоп`юком Ярославом Володимировичем 03.02.2020 укладено договір про надання правової допомоги №01-02, за умовами якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання всіма законними методами та способами надавати клієнту правову допомогу у всіх справах, які пов`язані або можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів клієнта в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Накоп`юк Ярослав Володимирович є адвокатом згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧК №001243 від 16.12.2019.

В матеріалах справи наявний ордер серія СА №1002411 від 22.04.2020.

Відповідно до п. 2.2 договору адвокат бере на себе виконання наступних дій з надання правової допомоги:

- представництво інтересів клієнта в будь-яких органах державної, законодавчої та виконавчої влади, судових органах усіх рівнів, тощо;

- збирання відомостей про факти, які можуть бути використані як докази у зв`язку з виконанням доручення;

- використання засобів захисту, передбачених законодавством України;

- виконання інших дій, передбачених законодавством.

Згідно п. 4.3 договору вартість послуг наданих адвокатом складає 1 000,00 грн. за одну годину роботи, а за участь у кожному судовому засіданні - 2 000,00 грн., але не повинна перевищувати суму в розмірі 30 000,00 грн.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно наявного у справі акту №01-02/55 виконаних робіт (наданих послуг) від 23.04.2020, адвокат надав, а клієнт прийняв (отримав) наступні юридичні послуги (правову допомогу): правовий аналіз претензій - термін виконання 20 хв.; консультація щодо порядку стягнення з АТ «Укрзалізниця» штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у сумі 10 022,88 грн. - термін виконання 20 хв.; підготовча робота для складання позовної заяви, збір документів, копіювання документів, аналіз законодавства та судової практики - термін виконання 100 хв.; складання позовної заяви - термін виконання 120 хв. Загальний час витрачений адвокатом складає 260 хв., а вартість наданих послуг - 4 000,00 грн.

В якості доказу оплати адвокатських послуг у сумі 4 000 грн. позивачем надано платіжне доручення №440 від 23.04.2020.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 вказаної статті).

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4 000 грн. та просив суд зменшити їх розмір на 80% - до 800,00 грн., посилаючись на те, що заявлений до стягнення розмір витрат є необґрунтованим та завищеним.

Колегія суддів звертає увагу, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Таких доказів або обґрунтувань, які б свідчили про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката, відповідач не надав, у зв`язку з чим, колегія суддів дійшла висновку про те, що ним у відповідності до ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України не доведено неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката складності справи.

Натомість, як встановлено судом, на підтвердження обставин понесення позивачем судових витрат на правничу допомогу в сумі 4 000,00 грн. в першій інстанції, в матеріалах справи містяться: договір про надання правової допомоги №01-02 від 03.02.2020; ордер серія СА №1002411 від 22.04.2020, виданий ТОВ «Грейнсвард» на представництво його інтересів адвокатом Накоп`юк Я.В. у Господарському суді міста Києва; акт виконаних робіт (наданих послуг) №01-02/55 від 23.04.2020 з детальним переліком, часом та обсягом виконаних робіт; рахунок на оплату №01-02/55 від 23.04.2020 на суму 4 000,00 грн.; платіжне доручення №440 від 23.04.2020.

При цьому, посилання відповідача на відсутність у справі опису робіт (наданих послуг), колегією суддів відхиляються, оскільки наявний у справі акт виконаних робіт (наданих послуг) №01-02/55 від 23.04.2020 дозволяє встановити зміст наданих послуг та їх вартість, а відтак є достатнім доказом обсягу наданих позивачу адвокатських послуг.

Отже, беручи до уваги підтверджений матеріалами справи факт надання адвокатом Накоп`юк Я.В. професійної правничої допомоги на суму 4 000 грн. під час розгляду справи №910/6151/20 в першій інстанції, та те, що розмір таких витрат є обґрунтованим, співмірним з виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про покладення вказаних витрат на відповідача у повному обсязі, та відсутність підстав для зменшення їх розміру на 80%.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній частині прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2020 у справі №910/6151/20 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2020 у справі №910/6151/20.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку з урахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 286 Господарського процесуального кодексу України шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 14.12.2020 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді Н.Ф. Калатай

М.А. Дідиченко