ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

18.12.2020 м. ДніпроСправа № 904/71/20

За позовом Фізичної особи-підприємця Назарова Андрія Анатолійовича, с. Сурсько-Литовське Дніпропетровської області

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дніпровські вежі", м. Дніпро

про стягнення 66 655,00 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без участі представників сторін

С У Т Ь С П О Р У :

Фізична особа-підприємець Назаров Андрій Анатолійович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дніпровські вежі" заборгованість у розмірі 66 655,00 грн. за надані у жовтні 2019 року послуги у розмірі 35 055,00 грн. та надані у листопаді 2019 року послуги у розмірі 31 600,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №ФОП-НАА/ДВ про надання послуг з утримання житлових будинків від 18 червня 2019 року в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги.

Відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, оскільки всі первинні документи, на яких вони ґрунтуються (додаткові угоди від 01.10.2019 та від 01.11.2019, Акти здачі-приймання наданих послуг за договором від 01.11.2019 та від 02.12.2019, акти звірки) були підписані не уповноваженою на те особою (Антоновим), який спеціально з корисливих мотивів підробив відповідні докази.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2020 зобов`язано Фізичну особу-підприємця Назарова Андрія Анатолійовича надати до господарського суду відповіді на запитання, поставлені у відзиві на позовну заяву, оформлені відповідно до ст. 90 ГПК України.

У поясненнях, які надішли до господарського суду 19.06.2020 позивач повідомив про відмову від відповіді на поставленні відповідачем запитання.

14 грудня 2020 року від відповідача до господарського суду надійшли заперечення на відмову позивача надати заяву свідка. Відповідач просить постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з позивача штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та повторно зобов`язати позивача виконати вимоги Ухвали від 02.06.2020, а саме надати до господарського суду відповіді на запитання, поставлені у відзиві на позовну заяву, оформлені відповідно до ст.90 ГПК України.

Розглянувши клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дніпровські вежі", суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Згідно з статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: верховенство права; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; розумність строків розгляду справи судом.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Частинами 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 ГПК України, учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи або у додатку до неї не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи.

Учасник справи, якому поставлено питання іншим учасником справи, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті (ч.2 ст. 90 ГПК України).

Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніше як за п`ять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, - за п`ять днів до першого судового засідання. (ч.3 ст. 90 ГПК України).

Учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання зокрема, якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи (п. 3 ч.5 ст. 90 ГПК України).

За наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання. Суд за клопотанням іншого учасника справи може визнати підстави для відмови відсутніми та зобов`язати учасника справи надати відповідь. (ч.6 ст. 90 ГПК України).

19 червня 2020 року до господарського суду від позивача надійшли пояснення (а.с. 1-5 том 2) в яких позивач повідомив про відмову від відповіді на поставленні відповідачем запитання, оскільки вони направлені на деталізацію наданих позивачем послуг, в той час як така деталізація не вимагається умовами договору та жодним чином не впливає на розмір плати, яку відповідач зобов`язаний щомісячно сплачувати за надані позивачем послуги. Питання відповідача щодо деталізації наданих позивачем послуг є недоцільними, та така деталізація не матиме значення для даної справи.

Відповідно до статті 131 Господарського процесуального кодексу України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходами процесуального примусу згідно статті 132 Господарського процесуального кодексу України є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) штраф.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 135 Господарського процесуального кодексу України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Суд не вважає достатніми підстави, на які посилається заявник, для застосування штрафних санкцій відносно позивача.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для повторного зобов`язання позивача виконати ухвалу суду від 02.06.2020 та постановлення ухвали про стягнення штрафу.

Керуючись статтями 90, 131-135, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволені клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дніпровські вежі" про зобов`язання позивача виконати ухвалу суду від 02.06.2020 та постановлення ухвали про стягнення в дохід державного бюджету з позивача штрафу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 18.12.2020 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Н.М. Євстигнеєва