ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2020 р. м. Київ Справа № 910/8285/20

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.,

за участі секретаря судового засідання Белишевої А.В., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Епіцентр К до Товариства з обмеженою відповідальністю Проект Актів про стягнення 226 895,18грн, за участю представників від:

позивача не з`явилися;

відповідача не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Епіцентр К (далі ТОВ Епіцентр К) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Проект Актів (далі ТОВ Проект Актів) про стягнення 226895,18грн, що складається з: 18 998,79грн - основний борг; 28506,53грн - пеня, яка нарахована за період з 31.07.2019 по 30.01.2020; 3649,94грн 3% річних за період з 31.07.2019 по 30.03.2019; 12739,92грн - штраф.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на не виконання відповідачем зобов`язань за договором №14/06 від 14.06.2019 щодо оплати прийнятого товару у встановлений договором строк (а.с.21-30).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2020 позовна заява з доданими до неї документами передана за підсудністю до Господарського суду Київської області (а.с.2).

За результатами автоматизованого розподілу, 25.08.2020 відповідна позовна заява з доданими матеріалами передана для розгляду судді Ейвазовій А.Р. (а.с.52).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.09.2020 відкрито провадження у даній справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 14:00 07.10.2020, а також встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій (а.с.63-64).

Копія відповідної ухвали отримана позивачем 10.09.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №529 (а.с.67).

При цьому, відповідачу вказана ухвала направлена рекомендованим поштовим відправленням №278, на якому проставлено штамп судова повістка, що підтверджується конвертом (а.с.69). Відповідне поштове відправлення повернуто до суду з довідкою відділення зв`язку №1 м. Бровари Київської області від 10.09.2020, у якій причиною невручення поштового відправлення вказано: за закінченням терміну зберігання (а.с.68). Адреса, за якою вищезазначене поштове відправлення направлено відповідачу, відповідає адресі відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань, у т.ч. станом на 07.10.2020 (а.с.72).

07.10.2020 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу засідання, якою: продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання до 15:40 09.11.2020 (а.с.78-79).

Крім того, 07.10.2020 судом постановлено окрему ухвалу щодо недоліків у роботі відділень зв`язку, яка направлена АТ «Укрпошта» (а.с.83-85).

Повторно ухвала суду від 07.09.2020 про відкриття провадження у справі, разом з ухвалою суду від 07.10.2020 щодо повідомлення про дату, час і місце засідання суду, окремою ухвалою від 07.10.2020, направлена на адресу відповідача, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 08.10.2020 поштовим відправленням №730. Проте таке відправлення повернуто з довідкою відділення зв`язку, в якій причиною невручення поштового відправлення вказано «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.88-94).

26.10.2020 від АТ «Укрпошта» на виконання окремої ухвали суду від 07.10.2020 надійшли пояснення, у яких відповідне товариство зазначило, що причиною невручення поштового відправлення за №278 (в якому вперше направлялась відповідачу ухвала суду про відкриття провадження у даній справі) є відсутність адресата за вказаною адресою (а.с.96).

В силу п.3, 5 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвала суду, за змістом п.1 ч.1 ст.232 ГПК України, є видом судового рішення.

Отже, ухвала суду від 07.09.2020 про відкриття провадження у справі вважається врученою відповідачу у день проставлення відповідної відмітки про відсутність адресата відповідача за вказаною адресою, яка зареєстрована у встановленому порядку, оскільки іншої адреси відповідач суду не повідомив.

09.11.2020 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу засідання, якою: зобов`язано позивача надати для огляду оригінали документів, долучених до позовної заяви; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16:00 02.12.2020 (а.с.98-99).

Однак, як вбачається з довідки від 11.11.2020, ухвала суду від 09.11.2020 щодо повідомлення відповідача про день, час і місце засідання суду відповідачу не направлена, у зв`язку з відсутністю фінансування (а.с.103). Відповідна ухвала направлена відповідачу після відновлення фінансування лише 03.12.2020 разом з ухвалою від 02.12.2020 (а.с.100, зворот).

02.12.2020 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу засідання, про відкладення розгляду справи до 09:30 18.12.2020 (а.с.104-105).

Розгляд справи по суті відкладено на підставі п.1 ч.2 ст.202 ГПК України, зважаючи на не направлення відповідачу ухвали суду від 09.11.2020, якою він мав бути повідомлений про час, дату та місце засідання суду до такого судового засідання.

18.12.2020 представники сторін в судове засідання не з`явилися. При цьому. позивачем направлено для огляду оригінали документів, долучених до позовної заяви, які позивач просив повернути та заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Відповідач повідомлений про дату, час і місце засідання суду шляхом направлення ухвали від 02.12.2020; клопотань від відповідача до суду не надходило.

Дослідивши зібрані у справі документи і матеріали, оглянувши оригінали документів, що надійшли від позивача, суд встановив наступні обставини.

14.06.2019 між ТОВ Епіцентр К (продавець) та ТОВ Проект Актів (покупець) укладено договір №14/06, за умовами якого продавець зобов`язався передати товар у власність покупця, а покупець - прийняти та оплатити товар на умовах, визначених вказаним договором (а.с.35-38, далі договір).

Відповідно до п. 1.3 договору товар передається покупцю за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Сегедська, буд. 13. Поставка товару за умовами відповідного договору здійснюється продавцем на умовах DDP (Офіційні правила тлумачення торгівельних термінів Міжнародної палати Інкотермс 2010) за адресою, яка зазначена у заявці покупця (п. 1.4 договору).

Згідно п. 2.2 договору загальна вартість договору складає 181 998,79грн. При цьому, ціна за товар визначається на підставі тендерних пропозицій та зазначається у накладних і встановлюється у національній валюті України (п.2.1 договору).

Оплата за товар здійснюється покупцем за ціною, визначеною в п. 2.2 вказаного договору, у строк, що не перевищує 30 банківських днів від дати отримання товару покупцем (дати, вказаної у накладній) шляхом банківського переказу покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок відповідного гіпермаркету продавця, що вказується у рахунку-фактурі; оплата, зроблена протягом зазначеного терміну, вважається своєчасною (п. 3.1 договору).

Як визначено п.п. 4.2.2 покупець зобов`язаний прийняти й оплатити товар та додаткові послуги продавця відповідно до вказаного договору.

Згідно п. 5.1 договору датою доставки і моментом переходу до покупця права власності на товар за вказаним договором вважається дата передачі товару покупцеві (дата, вказана у накладній).

Вказаний договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2019 включно (п. 10.1 договору).

Крім того, сторонами підписано специфікацію №1 до такого договору, у якій вказано найменування товару, який постачається, його кількість та ціна за одиницю (а.с.39). Строк розрахунків у такій специфікації відповідає встановленому п.3.1 договору.

Як встановлено судом під час розгляду справи, 15.06.2019 позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 181 998,79грн за видатковими накладними від 15.06.2019 №№: Рнк/ОТ-0048725 на суму 30 738,79грн; Рнк/ОТ-0048729 на суму 25 210,00грн; Рнк/ОТ-0048731 на суму 25 210,00грн; Рнк/ОТ-0048733 на суму 25 210,00грн; Рнк/ОТ-0048735 на суму 25 210,00грн; Рнк/ОТ-0048737 на суму 25 210,00грн; Рнк/ОТ-0048739 на суму 25 210,00грн (а.с.40-46).

Вказаний товар отримано представниками відповідача на підставі довіреностей №38 від 03.05.2019, №40 від 03.05.2019 (а.с.47-48).

Проте, як вказує позивач, оплата переданого товару відповідачем не здійснена.

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов`язку оплати товар, а також застосування до відповідача відповідальності, встановленої договором, та чинним законодавством за порушення зобов`язання.

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Укладений між сторонами у даній справі договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Згідно ч.1 ст. 692 ЦК України, яка регулює порядок оплати товару за договором купівлі-продажу, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Сторонами п. 3.1 договору змінено загальне правило, визначене вищевказаною нормою, та погоджено, що оплата товару здійснюється протягом 30 банківських днів після отримання товару покупцем (дати, вказаній у накладній).

Таким чином, враховуючи, що накладні датовані 15.06.2019, строк їх оплати закінчився 30.07.2019.

Як визначено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Доказів оплати товару за відповідними накладними у загальному розмірі 181 988,79грн відповідачем до прийняття рішення у даній справі не надано, отже, не спростовано тверджень позивача про не виконання зобов`язань з оплати.

Не виконавши зобов`язання з оплати товару за вказаними накладними, у строк, встановлений п.3.1 відповідного договору, відповідач допустив порушення зобов`язання.

За вказаних обставин, суд вважає вимоги в частині стягнення з відповідача 181 998,79грн основного боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3649,94грн - 3% річних за період з 31.07.2019 по 30.03.2020.

Відповідно до ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд вважає його арифметично вірним. При цьому, розмір 3% річних позивачем обраховано з урахуванням періоду прострочення та суми боргу.

Отже, вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 3649,94грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 28 506,53грн пені за загальний період з 31.07.2019 по 30.01.2020 та 12 739,92грн штрафу.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання; одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В силу ч.ч. 2, 3 ст.549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як визначено ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Аналогічне обмеження щодо розміру пені встановлено також ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Пунктом 8.2 договору визначено, що за порушення зобов`язання згідно з п. 3.1 договору, покупець сплачує на користь продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент виникнення заборгованості, за кожний день прострочення за весь період прострочення.

Згідно п. 8.3 договору додатково, у разі не оплати товару протягом 30-ти банківських днів згідно з п. 3.1 договору, покупець сплачує на користь продавця штраф у розмірі 7% від вартості товару.

Перевіривши розрахунок пені, суд зазначає, що такий розрахунок виконано у відповідності до ч. 6 ст. 232 ГК України, згідно якої нарахування пені припиняється через шість місяців з дня коли зобов`язання мало бути виконано, а погоджений сторонами розмір пені не перевищує максимального розміру пені, встановленого чинним законодавством не більше подвійної облікової ставки НБУ України. Відповідний розрахунок пені виконано позивачем арифметично вірно, з урахуванням строку виконання зобов`язання з оплати поставленого товару та періоду прострочення.

З урахуванням зазначеного, вимоги про стягнення пені у розмірі 28 506,53грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки порушення зобов`язання з оплати поставленого товару триває більше ніж 30 банківських днів, позивач набув право вимагати від відповідача сплати штрафу, про застосування якого сторони домовились у п.8.3 договору.

Розрахунок штрафу виконаний позивачем арифметично вірно з урахуванням розміру боргу та встановленого договором розміру штрафу (181998,79/100*7) відповідно вимоги в частині стягнення штрафу в сумі 12 739,92 підлягають задоволенню у заявленому до стягнення розмірі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по оплаті позову судовим збором, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у повному обсязі, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3403,43грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Проект Актів (ідентифікаційний код 40186902; 07403, Київська обл., м. Бровари, вул. Олега Оникієнка, буд. 125, офіс 15) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Епіцентр К (ідентифікаційний код 32490244; 04128, м. Київ, вул. Берковецька, 6 К) 181 998,79грн основного боргу, 3 649,94грн - 3% річних, 28 506,53грн пені, 12 739,92грн штрафу, а також 3403,43грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом строку, встановленого ст.256 ГПК України, та відповідно до порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повний текст судового рішення складено 18.12.2020.

Суддя А.Р. Ейвазова