ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року Справа № 915/1297/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.,

позивач (представник позивача) в судове засідання не з`явився

відповідач (представник відповідача) в судове засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ (),

юридична адреса: 18002, м. Черкаси, вул. Гоголя, 137

поштова адреса: 18002, м. Черкаси, а/с 271

до відповідача: Комунальної установи Новоодеський районний центр фінансово-господарського та навчально-методичного забезпечення закладів освіти,

юридична адреса: 56602, Миколаївська область, Новоодеський р-н, місто Нова Одеса, вул. Кухарєва, 42;

про: стягнення 17 577,86 грн

22.10.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовом 797/10-01 від 21.10.2020 року про стягнення з Комунальної установи Новоодеський районний центр фінансово-господарського та навчально-методичного забезпечення закладів освіти грошових коштів у сумі 17 577,86 грн, з яких:

- 15 823,06 грн заборгованість за спожитий природний газ у лютому 2020 року;

- 1 317,72 грн пеня;

- 278,85 грн 3% річних;

- 158,23 грн інфляційні втрати.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №С/115-20 постачання природного газу ДК 021:2015 Газове паливо 09120000-6 від 31.01.2020 року щодо своєчасної оплати заборгованості за спожитий природний газ.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №915/1297/20, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 25.11.2020 року.

17.11.2020 року до суду від відповідача надійшов відзив (а.с. 67-71), в якому відповідач заперечує проти позовних вимог. Зазначає, що на виконання умов укладеного між сторонами договору позивач поставив відповідачу газ обсягом 28 тис.куб.м. Повідомленням від 12.02.2020 року на електронну адресу постачальника та листом №05-44/20 від 13.02.2020 року відповідач повідомив позивачу про зміну постачальника з 14.02.2020 року. 15.02.2020 року відповідачем підписано договір №25-GAS-2020 з новим постачальником ТОВ ТРАНСГАЗПРОМ на закупівлю газу, 29.02.2020 року від нового постачальника відповідач отримав рахунок-фактуру №ПГ000000025GAS/02-20 на суму 252 203,87 грн за спожитий газ з 15.02.2020 року по 29.02.2020 року в обсязі 60,77225 тис.куб.м. Відповідно до акту приймання-передачі газу №МКП0025542 від 29.02.2020 року з АТ Миколаївгаз, де вказані показники комерційних вузлів обліку об`єктів газоспоживання та весь обсяг споживання газу відповідачем за лютий місяць в загальній кількості: 88,77225 тис.куб.м. Розрахунок споживання газу у лютому 2020 року згідно показників комерційних вузлів: з 01.02.2020 по 14.02.2020 (28 тис.куб.м), а з 15.02.2020 по 29.02.2020 (60,77225 тис.куб.м). Із посилання на викладене відповідач зазначає, що не споживав у лютому 2020 року газ в обсязі, що зазначений позивачем, а саме 2,2286 тис.куб.м та просить відмовити у задоволенні позову.

23.11.2020 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечує проти доводів позивача, викладених у відзиві.

Сторони явку повноважних представників у судове засідання 25.11.2020 року не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином ухвалою суду від 27.10.2020 року, явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Листом №05-23/20 від 24.01.2020 року відповідач звернувся до позивача з проханням заключити договір на 28 тис.куб.м по ціні 7 100,00 грн з ПДВ (а.с. 73).

31.01.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ (постачальник, позивач) та Комунальною установою Новоодеський районний центр фінансово-господарського та навчально-методичного забезпечення закладів освіти (споживач, відповідач) укладено договір №С/115-20 постачання природного газу ДК 021:2015 Газове паливо 09120000-6 (далі Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу з 01.02.2020 року по 29.02.2020 року (включно) природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором (а.с. 4-6).

Відповідно до п. 1.2 Договору річний плановий обсяг постачання газу до 28 тис.куб.м.

Відповідно до п. 1.6 Договору перелік ЕІС-код точок комерційного обліку споживача, по яких буде здійснюватися постачання газу постачальником, наведено в Додатку №1, що є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 2.3 Договору обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між оператором ГРМ (ПАТ Миколаївгаз, договір розподілу природного газу між споживачем та оператором ГРМ укладено на підставі заяви приєднання №42СВ540-17504-19 від 28.12.2019 року) та споживачем, на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між оператором ГРМ та споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ.

Відповідно до п. 3.1 Договору місце поставки товару двадцять вісім закладів освіти Новоодеського району Миколаївської області.

Відповідно до п. 3.2 Договору право власності на природний газ переходить до споживача після підписання актів приймання-передачі.

Відповідно до п. 3.3 Договору приймання-передача природного газу, переданого споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використаного природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Відповідно до п. 4.1 Договору кількість природного газу, яка передається споживачу, визначається за показами комерційних вузлів обліку природного газу споживача відповідно до вимог, установлених Кодексом газорозподільних систем затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494, та Кодексом газотранспортної системи затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493.

Відповідно до п. 5.2 Договору ціна за 1000 куб. метрів природного газу з урахуванням вартості замовлення послуг розподілу потужностей за цим договором становить 5916,67 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ-20%) 1183,33 грн. Разом ціна за 1000 куб. метрів до сплати з урахуванням ПДВ становить 7100,00 грн. Ціна незмінна протягом дії Договору.

Відповідно до п. 5.3 Договору загальна вартість цього Договору становить 198 800,00 грн.

Відповідно до п. 6.1 Договору розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць.

Відповідно до п. 6.2 Договору оплата газу за Договором здійснюється споживачем безготівково, у національній валюті України гривні з відстрочкою платежу до 20 банківських днів (передплата відсутня).

Відповідно до п.п. 3 п. 7.1 Договору споживач має право зокрема розірвати цей договір у разі вибору іншого постачальника, але не раніше ніж в останній день розрахункового періоду, попередивши постачальника не менше ніж за 20 діб до розірвання договору. При цьому споживач зобов`язаний виконати свої обов`язки за цим договором у частині оформлення використаних обсягів природного газу та їх оплати відповідно до умов договору.

Відповідно до п.п. 4 п. 7.2 Договору споживач зобов`язаний зокрема своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором.

Відповідно до п.п. 8.2.1 п. 8.2 Договору відповідальність споживача: у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом ІV Договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 9.1 Договору зміна постачальника може бути здійснена лише за сукупності наступних умов:

- споживачем попередньо укладено договір постачання газу з новим постачальником;

- сторони попередньо призупинили дію цього Договору в частині постачання газу або розірвали цей Договір;

- відсутність у споживача простроченої заборгованості за цим договором.

Відповідно до п. 9.2 Договору у разі наміру змінити постачальника, споживач повинен виконати свої зобов`язання по розрахунках перед постачальником за цим договором та підписати з ним додаткову угоду про розірвання договору постачання газу або його призупинення в частині постачання газу.

Відповідно до п. 9.3 Договору повідомлення споживача про намір змінити постачальника повинно містити дату розірвання (призупинення) цього Договору, яка визначається останнім календарним днем місяця перед місяцем, в якому договір постачання газу з новим постачальником набере чинності в частині постачання газу.

Відповідно до п. 13.1 Договору зобов`язання сторін по даному Договору виникають протягом строку дії Договору, який починається з дати підписання і закінчується 31 грудня 2020 року або ж до повного виконання сторонами взятих на себе обов`язків.

Відповідно до п. 14.1 Договору даний Договір є укладеним з моменту підписання його повноважними представниками сторін та діє до 31 грудня 2020 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Відповідач листом №05-44/20 від 13.02.2020 року повідомив позивачу про зміну постачальника з 14.02.2020 року та просить виключити установу зі списку споживачів позивача з 14.02.2020 року. Гарантує оплату за спожитий в лютому природний газ. Для закриття договору від 31.01.2020 року №С/115-20 в установленому порядку просить надати рахунок для оплати за спожитий газ у лютому (з 01.02 по 13.02 включно) в розмірі 28 тис.куб.м (а.с. 10).

Позивач склав та підписав акти приймання-передачі природного газу:

№РН-0001541 від 29.02.2020 року на суму 15 823,06 грн (2,2286 тис.куб.м х 5916,6666666 грн + ПДВ 20%) (а.с. 13);

№РН-0001197 від 29.02.2020 року на суму 198 800,00 грн (28 тис.куб.м х 5916,6666666 грн + ПДВ 20%) (а.с. 14).

Акт приймання-передачі природного газу №РН-0001197 від 29.02.2020 року на суму 198 800,00 грн (28 тис.куб.м х 5916,6666666 грн + ПДВ 20%) оплачено відповідачем платіжними дорученнями:

№419 від 19.02.2020 року на суму 5 228,60 грн (а.с. 87);

№421 від 19.02.2020 року на суму 16 245,35 грн (а.с. 88);

№418 від 19.02.2020 року на суму 3 592,48 грн (а.с. 89);

№417 від 19.02.2020 року на суму 1 985,32 грн (а.с. 90);

№422 від 19.02.2020 року на суму 171 748,25 грн (а.с. 91).

Позивач звернувся до відповідача з вимогою №687/08-03 від 19.08.2020 року, в якій зазначає, що на виконання умов Договору №С/115-20 від 31.01.2020 року та заявок від споживача, постачальник передав споживачу природний газ зі свого ресурсу в обсязі 28 тис.куб.м згідно акту приймання-передачі №РН-0001197 від 29.02.2020 на суму 198 800,00 грн, які споживач оплатив, та природний газ зі свого ресурсу в обсязі 2,2286 тис.куб.м згідно акту приймання-передачі №РН-0001541 від 29.02.2020 року на суму 15 823,06 грн, які споживачем не оплачені. Вимагає оплатити заборгованість за посталений у лютому 2020 року газ в сумі 15 823,06 грн протягом трьох днів з моменту отримання даної вимоги. Оскільки акт приймання-передачі РН-0001541 від 29.02.2020 року на суму 15 823,06 грн не підписаний споживачем, постачальник повторно надсилає даний акт на адресу споживача (а.с. 9).

Доказів надання відповідачем відповіді на претензію суду не надано.

Предметом даного спору є вимога позивача стягнути з відповідача заборгованість за поставлений газ по акту приймання-передачі №РН-0001541 від 29.02.2020 року на суму 15 823,06 грн (2,2286 тис.куб.м х 5916,6666666 грн + ПДВ 20%) за Договором № С/115-20 від 31.01.2020.

Зазначений акт приймання-передачі відповідачем не підписувався.

Доказів того, що відповідач звертався до позивача з заявкою на отримання вказаного обсягу газу додатково до погодженого в Договорі обсягу суду не надано.

Відповідно до ст. 174 ГК України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

На підставі ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У матеріалах справи наявний акт приймання-передачі природного газу №МКП0025542 від 29.02.2020 року, підписаний представником споживача та представником оператора ГРМ АТ Миколаївгаз, відповідно до якого об`єм розподіленого відповідачу природного газу та виробничо-технологічні втрати за лютий 2020 року складають 88,77225 тис.куб.м (а.с. 85-86).

На підставі Договору, укладеного між позивачем та відповідачем, позивач поставив відповідачу, а відповідач оплатив погоджений обсяг газу 28 тис.куб.м, що не заперечується сторонами.

Як зазначає відповідач, листом №05-44/20 від 13.02.2020 року відповідач повідомив позивачу про зміну постачальника з 14.02.2020 року, а 15.02.2020 року відповідачем підписано договір №25-GAS-2020 з новим постачальником ТОВ ТРАНСГАЗПРОМ на закупівлю газу.

В матеріалах справи наявний рахунок-фактура №ПГ000000025GAS/02-20 від 29.02.2020 року на суму 252 203,87 грн ( на оплату 60,77225 тис.куб.м), виставлений ТОВ ТРАНСГАЗПРОМ відповідачу (а.с. 84).

Враховуючи викладене, позивачем не доведено постачання відповідачу додатково 2,2286 тис.куб.м газу на суму 15 823,06 грн., а тому підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожитий у лютому 2020 природний газ у сумі 15 823,06 грн саме за Договором № С/115-20 від 30.01.2020 відсутні.

Вимоги про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат є похідними від основної вимоги про стягнення заборгованості, а тому також не підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.129 ГПК України при відмові в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням п.4 розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України та підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 17.12.2020 у зв`язку з перебуванням судді Семенчук Н.О. на лікарняному з 30.11.2020 по 14.12.2020.

Суддя Н.О. Семенчук