ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2020 Справа № 917/357/20

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Власівський Мірошник», 63258, Харківська обл., Нововодолазький р-н, с. Палатки, вул. Визволення, 1,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ні Ка Трейд ЛТД», юридична адреса: 36009, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Зіньківська, 19; фактична адреса: 61093, м. Харків, вул. Скорохода, 42 А,

про стягнення 228 299,85 грн.

Суддя: Мацко О.С.

Секретар судового засідання: Дяченко Д.Б.

Представники:

від позивача: Чеглов С.М.

від відповідача: відсутні

Суть спору:

Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Власівський Мірошник» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ні Ка Трейд ЛТД» про стягнення 228 299,85 грн., з яких 157 375,80 грн. заборгованість за договором оренди № 020519 від 02.05.2019 р., 67 986,35 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказаним договором, 144,16 грн. інфляційні втрати, 2 793,54 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.03.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 10.09.2020 р. справу № 917/357/20 було передано за підсудністю до Господарського суду Харківської області.

Господарським судом Харківської області справу було повернуто за територіальною підсудністю до господарського суду Полтавської області за ухвалою від 19.10.2020 р.

11.11.2020 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Аргументи учасників справи:

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не здійснив розрахунки за договором оренди № 020519 від 02.05.2019 р., чим порушив умови господарського зобов`язання, встановлені зазначеним договором та законом.

Відповідач у визначеному господарським процесуальним законодавством порядку на позов не відреагував.

Копії ухвал господарського суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 23.03.2020 р., про відкладення підготовчого засідання від 21.04.2020 р., про перерву в підготовчому засіданні від 09.07.2020 р. та про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті від 11.11.2020 р., направлені на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ні Ка Трейд ЛТД», зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (36009, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Зіньковська, 19), було повернуто до суду з відмітками поштового відділення «організація не знайдена по даному адресу», «за зазначеною адресою не проживає», «за даною адресою не розшукано».

Крім того, судом було направлено копії вказаних ухвал, а також ухвали про оголошення перерви від 04.06.2020 р. на зазначену у позовній заяві фактичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ні Ка Трейд ЛТД» (61093, м. Харків, вул. Скорохода, 42 А). Зазначені копії були також повернуті до суду з відмітками поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи, що процесуальні документи у справі направлялись на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ні Ка Трейд ЛТД», вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, воно вважається таким, що повідомлене належним чином про судовий розгляд даної справи. Крім того, ухвали суду були своєчасно розміщені судом у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Таким чином, вважається, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи судом, про покладені на нього обов`язки та його процесуальні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Також згідно із ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

02.05.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Власівський Мірошник» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ні Ка Трейд ЛТД» було укладено договір оренди № 020519 (а.с. 10).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору Власник під`їзної колії (ТОВ «Власівський Мірошник») надає Користувачу (ТОВ «Ні Ка Трейд ЛТД») в оренду для навантаження, вивантаження та інших вантажних операцій свої залізничні під`їзні колії.

Згідно з п. 3.2 договору Користувач не пізніше ніж за 5 банківських днів до дати початку використання залізничних колій сплачує Власнику під`їзної колії авансовий платіж вартості послуг залізниці та Власника під`їзної колії, розрахованої відповідно до очікуваної кількості поставлених вагонів.

Остаточні розрахунки за надані залізницею послуги, інші домовленості із залізницею, орендна плата Власнику під`їзної колії та плата за надані інші послуги Власником під`їзної колії здійснюються Користувачем згідно рахунків, виставлених Власником під`їзної колії, протягом 10-ти банківських днів з дня отримання рахунку (п. 8 договору № 020519 від 02.05.2019 р.).

За даними ТОВ «Власівський Мірошник» відповідач не здійснив розрахунки за договором оренди, що стало підставою для звернення позивача до суду з даною позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ні Ка Трейд Л» 228 299,85 грн., з яких 157 375,80 грн. заборгованість за договором оренди № 020519 від 02.05.2019 р., 67 986,35 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказаним договором, 144,16 грн. інфляційні втрати, 2 793,54 грн. 3% річних.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: договір оренди № 020519 від 02.05.2019 р., Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 100 від 31.05.2019 р., рахунок на оплату № 151 від 31.05.2019 р. та ін.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 ЦК України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як зазначено вище, пунктом 8 договору оренди № 020519 від 02.05.2019 р. встановлено, що остаточні розрахунки за надані залізницею послуги, інші домовленості із залізницею, орендна плата Власнику під`їзної колії та плата за надані інші послуги Власником під`їзної колії здійснюються Користувачем згідно рахунків, виставлених Власником під`їзної колії, протягом 10-ти банківських днів з дня отримання рахунку.

Таким чином, вказаний договір пов`язує виникнення у Користувача обов`язку зі сплати орендних платежів з моментом отримання відповідачем рахунку на оплату послуг, наданих Власником під`їзної колії.

Позивачем надано до суду копію Акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 100 від 31.05.2019 р. та рахунку на оплату № 151 від 31.05.2019 р. на суму 157 375,80 грн., а також докази направлення вказаних документів на електронну адресу відповідача (лист від 03.06.2019 р., а.с. 40). Вказаний лист був отриманий відповідачем, що вбачається з листа-відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю «Ні Ка Трейд Л» від 04. 06.2019 р. та не спростовано останнім.

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним договором та приписів цивільного законодавства України за оренду не розрахувався. Крім того, позивачем подано до суду докази направлення документів, у т.ч. рахунку, на юридичну та на фактичну адресу відповідача та докази повернення поштових відправлень без вручення адресату.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 157 375,80 грн. заборгованості за договором оренди № 020519 від 02.05.2019 р. підтверджені документально та нормами матеріального права, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Пунктом 13 договору № 020519 від 02.05.2019 р. визначено, що Користувач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за послуги шляхом сплати неустойки (пені) з розрахунку 0,2 % від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Позивачем наведено розрахунок пені за прострочення здійснення оплати за користування майном за договором оренди № 020519 від 02.05.2019 р. в розмірі 67 986,35 грн. за період з 11.06.2019 р. по 12.01.2020 р. (розрахунок в матеріалах справи).

Водночас, враховуючи положення п. 8 договору № 020519 від 02.05.2019 р., строк нарахування пені має починатися зі спливом 10-ти банківських днів з дня отримання рахунку відповідачем, а саме не раніше 18.06.2019 р.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Також за приписами ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань також врегульовано Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», статтею 3 якого передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Дана позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.03.2020 р. у справі № 907/65/18, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України має враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Разом з тим, судом встановлено, що визначений у п. 9.6 договору розмір пені перевищує подвійну облікову ставку Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З урахуванням викладеного, суд здійснив перерахунок пені за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором оренди № 020519 від 02.05.2019 р. за період з 18.06.2019 р. по 18.12.2019 р. та дійшов до висновку, що обґрунтованим є розмір пені в сумі 26 081,27 грн. (розрахунок в матеріалах справи).

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем приведено розрахунок інфляційних втрат в розмірі 144,16 грн. та 3% річних в розмірі 2 793,54 грн. (розрахунок в матеріалах справи, а.с. 4-5).

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню.

Водночас, суд здійснив перерахунок розміру 3% річних за прострочення здійснення оплати за договором оренди № 020519 від 02.05.2019 р. за період з 18.06.2019 р. по 12.01.2020 р. та дійшов висновку про задоволення вказаних вимог позивача в сумі 2 702,99 грн. (розрахунок в матеріалах справи).

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 13 ГПК України). Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

У даному випадку, дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ні Ка Трейд ЛТД» 157 375,80 грн. заборгованості за договором оренди № 020519 від 02.05.2019 р., 26 081,27 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказаним договором, 144,16 грн. інфляційних втрат, 2 702,99 грн. 3% річних.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 2 794,57 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ні Ка Трейд ЛТД» (юридична адреса: 36009, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Зіньківська, 19; фактична адреса: 61093, м. Харків, вул. Скорохода, 42 А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Власівський Мірошник» (63258, Харківська обл., Нововодолазький р-н, с. Палатки, вул. Визволення, 1, ) 157 375,80 грн. заборгованості за договором оренди № 020519 від 02.05.2019 р., 26 081,27 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказаним договором, 144,16 грн. інфляційних втрат, 2 702,99 грн. 3% річних; 2 794,57 грн. судового збору.

3. В іншій частині позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку та строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Повне рішення складено 17.12.2020р.

Суддя О.С. Мацко