ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.12.2020 Справа № 908/3237/20

м. Запоріжжя

Cуддя господарського суду Запорізької області Корсун В.Л. розглянувши без виклику представників сторін (учасників) заяву ТОВ «РЕМТЕПЛОАТОМ» без номеру від 11.12.20 (надійшла до суду 15.12.20) про забезпечення позову у справі

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМТЕПЛОАТОМ», 71500, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Курчатова, 12 кв. 177

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-СЕРВІС», 71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 20

третя особа: державне підприємство НАЕК «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3) в особі ВП «Запорізька атомна електрична станція» (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133)

про відшкодування збитків

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМТЕПЛОАТОМ» (далі ТОВ «РЕМТЕПЛОАТОМ») про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-СЕРВІС» (ТОВ «АТП-СЕРВІС») 537 116,92 грн. збитків за не виконання (не належне виконання) обов`язків за договором підряду.

Разом із позовною заявою ТОВ «РЕМТЕПЛОАТОМ» подано заяву б/н від 11.12.20 про забезпечення позову.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу справи № 908/3237/20 між суддями вказану позовну заяву разом із заявою про забезпечення позову визначено для розгляду судді Корсуну В.Л.

Із змісту прохальної частини заяви про забезпечення позову вбачається, що ТОВ «РЕМТЕПЛОАТОМ» (позивач) просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ «АТП-СЕРВІС», відповідачу у цій справі (п/р НОМЕР_1 в ЗРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Запоріжжя, МФО 313399, , ІПН 33).

В обґрунтування своєї заяви про забезпечення позову представником позивача (заявника) з посиланням на ст. ст. 73, 136, 137 ГПК України, зазначено: між сторонами виник спір предметом якого є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. А тому, представник позивача (заявник) вважає, що вказана заява про забезпечення позову шляхом зупинення примусового стягнення є обґрунтованою, оскільки не вжиття таких заходів може істотно ускладнити поновлення оспорюваних прав та інтересів позивачів, за захистом яких він звернувся до суду.

Розглянувши вказану заяву від 11.12.20 про забезпечення позову з наданими до неї документами судом враховано наступне.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів (ч.ч.1, 2 ст. 20 ГК України).

Відповідно до ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Згідно із ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Судом враховано, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача (чів) з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, у т.ч. задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним ін. осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Вбачається, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем (чами) дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

На підтвердження виникнення у заявника (позивача) підстав для того, щоб просити суд забезпечити позов, до матеріалів заяви про забезпечення позову надано квитанцію про сплату судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З наведеного вище вбачається, що питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на утруднення або неможливість виконання рішення без наведення відповідного обґрунтування та надання належних доказів не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше 2 днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 140 ГПК України).

Частинами 5 та 6 ст. 140 ГПК України визначено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Судом при розгляді наведеної вище у тексті цієї ухвали заяви враховано, що попри наведення в її тексті твердження заявником не надано жодного доказу на підтвердження того, що існують обставини, які дійсно можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Більш того, представником позивача ні в позові, ні в заяві про забезпечення позову не обґрунтовано про який спір предметом якого є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню він веде мову (без надання відповідних доказів та з урахуванням того, що в своїй позовній заяві у справі № 908/3237/20 ТОВ «РЕМТЕПЛОАТОМ» просить суд стягнути з ТОВ «АТП-СЕРВІС» - 537 116,92 грн. збитків, а не просить суд у все тій же справі за № 908/3237/20 визнати виконавчий напис нотаріуса (не вказано який) таким, що не підлягає виконанню (та якого саме нотаріуса …).

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги те, що обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, що підставою для задоволення заяви про забезпечення позову є її обґрунтованість, що заява ТОВ «РЕМТЕПЛОАТОМ» б/н від 11.12.20 про забезпечення позову не підтверджена належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

А тому, як наслідок, у задоволенні наведеної вище в тексті цієї ухвали заяви від 11.12.20 про забезпечення позову судом відмовляється.

Суд звертає увагу ТОВ «РЕМТЕПЛОАТОМ» на те, що відмова у задоволені заяви про вжиття заходів щодо забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду із відповідною заявою в порядку визначеному чинним законодавством України.

Разом з тим, у випадку подання ще однієї заяви про забезпечення позову заявнику слід сплатити судовий збір, а також врахувати та зазначити: в якій із справ та відносно кого із сторін ТОВ «РЕМТЕПЛОАТОМ» подає заяву про забезпечення позову (в контексті предмету позову у кожній із таких справ та яке відношення має не конкретизована справа про визнання виконавчого напису нотаріуса до справи предметом позову в якій (станом на час подання до суду) є вимога про стягнення збитків.

Керуючись ст.ст. 42, 46, 73-74, 76, 77, 79, 86, 136-141, 144, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ТОВ «РЕМТЕПЛОАТОМ» б/н від 11.12.20 (надійшла до суду 15.12.20) про забезпечення позову відмовити.

Копію цієї ухвали надіслати на адресу учасників справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 17.12.2020.

Згідно з вимогами ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу.

Суддя В.Л. Корсун