АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/2958/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Головея В.М., Таран С.В.

секретар судового засідання: Герасименко Ю.С.

Представники учасників справи у судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.10.2020

по справі №916/2958/20

за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову

відносно особи, яка може отримати статус учасника справи (відповідача) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Кріт

ВСТАНОВИВ

У жовтні 2020 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову до подання позову відносно особи, яка може отримати статус учасника справи (відповідача) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кріт» (далі ОСББ - «Кріт»), згідно якої просив суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- негайно заборонити ОСББ «Кріт» використовувати (експлуатувати) в багатоквартирному будинку ліфти №8874, №8875 в неналежному технічному стані;

- зобов`язати ОСББ «Кріт» в багатоквартирному будинку негайно зупинити ліфти №8874, №8875.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.10.2020 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В мотивах оскаржуваної ухвали суд першої інстанції зазначив, що функцію контролю за здійсненням фінансово-господарської діяльності ОСББ законом покладено на ревізійну комісію. У відповідності до актів складених Головним управління Держпраці в Одеській області за результатами здійснених перевірок, ОСББ «Кріт» було укладено з ТОВ «Веллтех» договори на надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації ліфтів. Отже, зазначені перевірки, проведені Головним управлінням Держпраці в Одеській області, стосуються контролю за виконанням ОСББ «Кріт» укладених господарських договорів.

Посилаючись на приписи ст. 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», суд першої інстанції зазначив, що заявником не надано доказів звернення за захистом своїх прав до статутного органу, зокрема до правління або до ревізійної комісії, на які відповідно до законодавство покладено обов`язок здійснювати контроль за діяльністю ОСББ та відповідно не надано відмови заявнику у відповідному захисті. Отже, зазначені заявником заходи забезпечення позову є фактично втручанням в діяльність таких органів та перекладенням на себе функцій контролю за господарською діяльністю правління ОСББ.

Крім того, на переконання місцевого господарського суду, у зв`язку із зверненням з підстав невиконання вимог Головного управління Держпраці в Одеській області, позивач фактично перебирає на себе функції контролюючого органу, оскільки зазначає в якості порушення своїх прав невиконання головою правління ОСББ «Кріт» вказаних приписів державного органу.

Не погодившись із даною ухвалою до Південно-західного апеляційного господарського суду звернувся ОСОБА_1 з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.08.2020 по справі №916/2958/20, прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову та вжити наступні заходи забезпечення позову: 1) негайно заборонити ОСББ «Кріт» використовувати (експлуатувати) в багатоквартирному будинку, АДРЕСА_1 , ліфти №8874, № НОМЕР_1 ; 2) зобов`язати ОСББ «Кріт» в багатоквартирному будинку, АДРЕСА_1 негайно зупинити ліфти №8874, №8875.

Так, апелянт вважає такими, що суперечать чинному законодавству висновку суду першої інстанції про те, що перевірки, приведені Головним управлінням Держпраці в Одеській області, стосуються контролю за виконанням ОСББ «Квіт» укладених господарських договорів, оскільки Державна служба України з питань праці, немає повноважень контролю за виконанням будь-якою юридичною особою, укладених господарських договорів, зокрема немає повноважень контролю за виконанням ОСББ «Кріт» договору укладеного з ТОВ «Веллтех» про надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації ліфтів. До того ж, як відзначає скаржник, названий договір не був об`єктом перевірки.

За твердженням апелянта, Головним управлінням Держпраці в Одеській проведено планову перевірку дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки газового господарства, електро- та ліфтового господарства ОСББ «Кріт» під час якої встановлено порушення вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, зокрема виявлено неналежний технічний стан ліфтів.

Скаржник зазначає, що з системного аналізу приписів Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Закону України вбачається, що він є співвласником багатоквартирного будинку, а ліфти є спільним майном багатоквартирного будинку та належать йому на праві спільної сумісної власності. В свою чергу, ОСББ «Кріт» створено з метою забезпечення і захисту прав апелянта, як співвласника, належного утримання та використання спільного майна та зобов`язане забезпечувати належний протипожежний і технічний стан спільного манна, зокрема ліфтів в багатоквартирному будинку. Враховуючи те, що Головним управлінням Держпраці в Одеській області, в результаті перевірки було виявлено загрозу займання кабіни ліфту та неналежний технічний стан ліфтів, скаржник вважає, що голова правління ОСББ «Кріт» не виконавши вимогу про зупинення ліфтів, свідомо створив ризик знищення належного йому майна (ліфтів), а також реальної загрози життю та здоров`ю.

За твердженням апелянта, саме з метою вжиття заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання рішення суду, а саме захисту майна (ліфтів), а також життя та здоров`я була подання заява про забезпечення позову. Оскільки, якщо через використання ліфтів в неналежному технічному стані відбудеться їх обвалення чи станеться інша подія, це приведе до їх знищення, а тому невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів заявника, за захистом яких, він має намір звернутися до суду.

З приводу посилання місцевого господарського суду на ненадання заявником доказі звернення за захистом своїх прав до статутного органу, зокрема до правління або до ревізійної комісії, апелянт зазначає, що ОСББ «Кріт» має забезпечити мету свого створення, та виконати свої зобов`язання, забезпечити належний протипожежний і технічний стан ліфтів. Натомість, як стверджує апелянт, голова правління ОСББ «Кріт» приховав інформацію з приводу результатів проведеної Головним управлінням Держпраці в Одеській області перевірки, зокрема з приводу неналежного технічного стану ліфтів та необхідність їх негайного зупинення. Апелянт стверджує, що неодноразово звертався до голови правління ОСББ «Кріт», проте такі звернення були останнім проігноровані. Повноваженням ж ревізійної комісії є здійснення контролю за фінансово-господарською діяльністю правління об`єднання. Проте, як стверджує скаржник, у заяві про забезпечення позову, він не посилався на порушення фінансово-господарської діяльності правління об`єднання та на намір подати позов стосовно фінансово-господарської діяльності ОСББ «Кріт». Окрім того, як зазначає апелянт, докази того, що в ОСББ «Кріт» обрана та діє ревізійна комісія, відсутні.

Висновок суду першої інстанції про те, що у зв`язку із зверненням з підстав невиконання вимог Головного управління Держпраці а Одеській області, позивач фактично перебирає на себе функції контролюючого органу, скаржник вважає таким, що суперечить дійсним обставинам справи та приписам чинного законодавства.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.11.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №916/2958/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.10.2020, призначено справу до розгляду на 14.12.2020.

09.12.2020 Південно-західним апеляційним господарським судом отримано відзив на апеляційну скаргу від ОСББ «Кріт» в якому останнє просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

В обґрунтування своїх заперечень ОСББ «Кріт» зазначає, що заявником не надано доказів звернення за захистом своїх прав до статутного органу, зокрема правління або ревізійної комісії, на які відповідно до вимог чинного законодавства покладено обов`язок здійснювати контроль за діяльністю ОСББ та відповідно н6е надано відмови заявнику у відповідному захисті. Відтак, на думку ОСББ «Кріт», зазначені заявником заходи забезпечення позову є фактично втручанням в діяльність таких органі та перекладенням на себе функцій контролю за господарською діяльністю правління ОСББ.

Також, ОСББ «Кріт» зазначає, що інформація яка була надана позивачем вже є застарілою, зокрема, відносно ліфтів, несправності протягом вказаного періоду були усунуті, про що свідчить декларація Головного управління Держпраці в Одеській області. При проведені перевірки інспекторами Головного управління Держпраці в Одеській області, не поставлялось питання про зупинення ліфтів, приписи не надавалися. Недоліки у роботі, у тому числі, ліфтів були усунуті та на сайті Головного управління Держпраці в Одеській області розміщені відповідні висновки.

14.12.2020 до суду апеляційної інстанції надійшли пояснення від ОСОБА_1 в яких він, серед іншого, зазначає, що створення ОСББ «Кріт», обрання правління та ревізійної комісії, відбулося без згоди співвласників. Встановлені у багатоквартирному будинку ліфти з самого початку перебували в неналежному технічному стані та постійно вимагали ремонту, який завжди здійснювався за рахунок співвласників.

Апелянт вважає, що ліфти в багатоквартирному будинку м. Одеса, Французький бульвар, 13-А є джерелом підвищеної небезпеки, а враховуючи неналежний технічний стан в разі падіння ліфтів створюють реальну загрозу знищення його майна (ліфтів №8874, №8875) та створюють реальну загрозу для мого життя та здоров`я.

На думку скаржника, ОСББ «Кріт», відразу, коли за результатом перевірки вперше проведеної Державною служби України з питань праці Головного управління Держпраці в Одеській області перевірки дізналось про неналежний технічний стан ліфтів, в моїх інтересах зобов`язано було негайно зупинити ліфти, повідомити скаржника про неналежний технічний стан ліфтів, здійснити інші необхідні дії з метою приведення ліфтів в належний технічний стан.

Скаржник вважає, що Декларація відповідності матеріально-технічної бази роботодавця вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки, яка надана ОСББ «Кріт», жодним чином не доводить належний стан ліфтів (№8874, №8875), є неналежними, недопустимими, недостовірними доказом обґрунтування заперечень па апеляційну скаргу та жодним чином не доводять законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Також, 14.12.2020 судом апеляційної інстанції отримано клопотання від ОСОБА_1 в якому він просить у судовому рішенні роз`яснити, яка особа має нести відповідальність, якщо після відмови судом у задоволені заяви про забезпечення позову, подальше використання ліфтів (№8874, №8875 у багатоквартирному будинку м. Одеса, Французький бульвар, 13-А) в неналежному технічному стані призведе до знищення його майна (ліфтів №8874, №8875), до значного ушкодження мого здоров`я чи до смерті та яким чином, у разі настання зазначених обставин, він зможе виконати рішення суду або ефективно захисти або поновити свої порушені права або інтереси, за захистом яких, він маю намір звернутися до суду.

В обґрунтування даного клопотання скаржник зазначає, що виходячи з висновків суду першої інстанції, вбачається, що суд вважає, що засоби забезпечення позиву, є втручанням в діяльність правління та ревізійної комісії ОСББ «Кріт», перекладенням на себе функцій контролю за господарською діяльністю правління ОСББ «Кріт», перебиранням на себе функції контролюючого органу. Але при цьому, суд першої інстанції не роз`ясняє, яка особа має нести відповідальність, якщо після відмови судом у задоволені заяви про забезпечення позову, подальше використання ліфтів (№8874, №8875 у багатоквартирному будинку м. Одеса, Французький бульвар, 13-А) в неналежному технічному стані призведе до знищення майна, до значного ушкодження мого здоров`я чи до смерті.

Щодо даного клопотання колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ст. 245 ГПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

При цьому, із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають ті рішення, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Однак, у своїй заяві позивач не порушує питання щодо роз`яснення судового рішення, яке набрало законної сили, відтак, у суду відсутні підстави надання будь-яких роз`яснень учаснику провадження, які не стосуються судового рішення.

У судове засідання від 14.12.2020 представники учасників справи не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином про що свідчать наявні у матеріалах справи поштові повідомлення.

У заяві від 14.12.2020 скаржник просив суд розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, у жовтні 2020 ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом заборони ОСББ «Кріт» використовувати (експлуатувати) в багатоквартирному будинку ліфти №8874, №8875 в неналежному технічному стані та зобов`язання ОСББ «Кріт» в багатоквартирному будинку негайно зупинити ліфти №8874, №8875.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник зазначив, що Головним управлінням Держпраці в Одеській області, в період з 23.06.2020 року по 07.07.2020 року, була проведена планова перевірка діяльності ОСББ «Кріт», за результатом якої складено акт перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) від 07.07.2020 №15/14.2/05-468, в якому встановлено порушення технічного стану ліфтів №8874, №8875 та попереджено голову правління ОСББ «Кріт» про необхідність їх негайного зупинення.

Крім того, Головним управління Держпраці в Одеській області, також складено припис від 07.07.2020 №15/14.1/06-468-700, в якому зазначена вимога усунути порушення технічного стану ліфтів №8874, №8875 в термін до 07.09.2020 року, а також проінформувати письмово про усунення кожного із зазначених у приписі порушень у тижневий строк, після закінчення терміну усунення порушення.

Як зазначає заявник, у зв`язку з невиконанням ОСББ «Кріт» припису від 07.07.2020 №15/14.1/06- 468-700, Головного управління Держпраці в Одеській області, 02.10.2020 року була проведена позапланова перевірка діяльності ОСББ «Кріт», за результатом якої складено акт перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) №15/14.1/06-631, яким зафіксовано, окрім неналежного технічного стану ліфтів, загроза займання кабіни ліфту №8874 та повторно попереджено голову правління ОСББ «Кріт» про необхідність негайного зупинення ліфтів №8874, №8875.

Між тим, як стверджує позивач, станом на дату подання даної заяви, вимога Головного управління Держпраці в Одеській області щодо усунення порушення технічного стану та негайного зупинення ліфтів №8874, №8875, головою правління ОСББ «Кріт» не виконана, в багатоквартирному будинку, м. Одеса, Французький бульвар, 13-А, ліфти №8874, №8875 не зупиненні та продовжують експлуатуватися в неналежному технічному стані, що створює реальну загрозу життю та здоров`ю як заявника, так і інших осіб, які можуть скористатись зазначеними ліфтами.

При цьому заявник повідомив про намір звернутись до суду із позовною заявою до ОСББ «Кріт» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язанням забезпечити в багатоквартирному будинку, що знаходиться за адресою: м.Одеса, Французький бульвар, 13-А належний протипожежний і технічний стан ліфтів №8874, №8875.

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції дійшов висновку щодо необґрунтованості заяви про забезпечення позову та відмовив у її задоволенні.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду з цього приводу зазначає наступне.

Згідно з ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За правилами цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Отже, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно з ч.4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до ч.6 ст.140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору (аналогічні правові висновки викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах №914/2157/19 від 20.07.2020р., №910/19256/16 від 10.04.2018р., №910/20479/17 від 14.05.2018р., №922/1605/18 від 11.09.2018р., №909/526/19 від 14.01.2019р., №925/288/17 від 25.01.2019р., №904/1417/19 від 26.09.2019р.).

Якщо позивач звертається до суд з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів усіх учасників; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності учасників правовідносин.

Натомість, на думку колегії суддів, заява про забезпечення позову наведеним вимогам не відповідає.

Так, як вбачається з заяви про забезпечення позову, ОСОБА_1 має намір звернутися до суду із позовом до ОСББ «Кріт» про визнання протиправною бездіяльності ОСББ «Кріт» та зобов`язання забезпечити належний технічний стан ліфтів.

У заяві про забезпечення позову, заявник просить негайно заборонити ОСББ «Кріт» використовувати (експлуатувати) в багатоквартирному будинку ліфти в неналежному технічному стані та зобов`язати ОСББ «Кріт» в багатоквартирному будинку негайно зупинити ліфти, оскільки вважає, що невжиття таких заходів може призвести до загрози його життю та здоров`ю.

Між тим, колегія суддів вважає, що заявник належним чином не обґрунтував наявність правового зв`язку між заходами забезпечення позову та правами (законним інтересом) заявника на запобігання порушення яких будуть спрямовані позовні вимоги. Докази на підтвердження такого зв`язку заявником не надано.

Не містить заява й доказів на підтвердження обставин, із якими закон пов`язує необхідність вжиття заходів, як-то наявність достатньо обґрунтованого припущення щодо несприятливих наслідків у випадку невжиття таких заходів. Належного обґрунтування того, що невжиття таких заходів забезпечення позову, унеможливить запобіганню порушенню прав (законних інтересів) заявника, на захист яких будуть спрямовані позовні вимоги у майбутньому, заява не містить.

Доводи ОСОБА_1 щодо створення ОСББ «Кріт», його діяльності, свідомого приховування головою правління ОСББ «Кріт» інформації щодо неналежного технічного стану ліфтів, порушення головою правління ОСББ «Кріт» прав заявника, залишаються колегією суддів поза увагою, оскільки стосуються розгляду справи по суті та не вирішуються під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Серед іншого, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 звертався до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом: встановлення обов`язку для ОСББ «Кріт» негайно зупинити ліфти №№8874, 8875, що встановлені у будинку №13-А, Французький бульвар у м. Одеса, встановлення негайної заборони для ОСББ «Кріт» використовувати ліфти №№8874, НОМЕР_1 , що встановлені у будинку №13-А, Французький бульвар у м. Одеса.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси у прийнятті заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви відмовлено та роз`яснено заявнику право на звернення з відповідною заявою до Господарського суду Одеської області.

В мотивах даної ухвали, суд із посиланням на приписи ст. 20 ГПК України та позицію викладену в постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 509/577/18, від 01.10.2019 у справі № 910/7554/18, від 17.12.2019 №904/4887/18, зазначив, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно з статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність прийнятого судового рішення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням того, що наведені в апеляційній скарзі порушення не знайшли свого підтвердження, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 16.10.2020.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.10.2020 по справі №916/2958/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 21.12.2020.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Головей В.М.

Суддя Таран С.В.