РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.10.2020Справа № 910/8269/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., дослідивши матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Безант»

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд»

про стягнення 6463077,35 грн.,

Представники:

від позивача Кальчев Л.В. - довіреність

від відповідача Дирул Ю.В. - довіреність

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Безант» до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Сільпо-Фуд» про стягнення 6463077,35 грн., з яких: 6073808,10 грн. боргу, 334313,59 грн. пені, 54955,66 грн. 3% річних

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не сплатив отриманий за договором поставки № 6177Р від 06.04.2018 товар на суму 6073808,10 грн., строк оплати якого настав.

Суд своєю ухвалою від 16.06.2020 відкрив провадження у справі № 910/8269/20, постановив розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Відповідач позовні вимоги відхилив у повному обсязі. Відповідач зазначив, що 30.06.2020 ним повернуто позивачу частину товару на суму 120052,92 грн., а 03.07.2020 сплачену позивачу 2993803,15 грн.. Решта товару у зв`язку з закінченням сезонного попиту (товар є сезонним), позивач всупереч умова договору необґрунтовано відмовляється прийняти, посилаючись на його недоліки. Відповідач вважає, що підстави для відмови, які наводить позивач, є формальними і такими, що підтверджують факт невмисного невиконання позивачем свого обов`язку. А тому, на думку відповідача, має місце прострочення кредитора, внаслідок якого відсутні підстави вважати відповідача як боржника таким, що прострочив.

Позивач, не заперечуючи проти доводів відповідача щодо сезонності товару та можливості його повернення, послався на те, що при прийнятті 30.06.2020 ним виявлено пошкодження товару (порушена цілісність заводського пакування, наявність дефектів, заводського маркування), тобто виявлено невідповідність товару якості, комплектності, артикулам та таруванню.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

06.04.2018 товариство з обмеженою відповідальністю «Безант» (постачальник) та товариство з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» (покупець) уклали договір поставки № 6177Р на поставку товарів в асортименті згідно з специфікаціями та видатковими накладними (далі - Договір), відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити товар відповідно до умов договору та замовлення. Товар поставляється в асортименті, узгодженому сторонами Договору в логістичній специфікації (додаток № 1) та за цінами, що визначені в прайс-листі (додаток № 2), які є невід`ємною частиною цього Договору.

Постачальник гарантує, що товар, який поставляється за цим договором, не обтяжений вимогами третіх осіб (щодо мита, податків, застави, арешту та ін.).

Відповідно до п. 2.1 Договору асортимент товару, що поставляється за Договором, відображається сторонами в логістичній специфікації. Логістична специфікація може бути змінена винятково за попереднім узгодженням сторін відповідно до умов цього Договору. У логістичній специфікації, навпроти кожної асортиментної позиції, повинен бути вказаний унікальний артикул (фоззі-код), присвоєний відповідно до бази даних покупця. Позиції у логістичній специфікації повинні бути впорядковані в алфавітному порядку за назвою товару.

Пунктом 2.4 Договору визначено, що ціна товару, що поставляється за Договором, відображається сторонами в прайс-листі. У погоджену сторонами ціну товару входять усі витрати, що несе постачальник при виготовленні та поставці товару. Внесення змін до прайс-листа можливе винятково за попереднім узгодженням сторін відповідно до умов цього Договору.

Згідно з п. 2.10 Договору оплата товару здійснюється протягом 30 календарних днів від дати поставки товару за умови, що постачальник належним чином виконав вимоги пункту 2.9 та пункту 4.7 цього Договору. Якщо постачальник виконав вимоги пунктів 2.9 та 4.7 Договору пізніше 10-денного (десятиденного) строку, термін відстрочення платежу рахується від дати належного виконання постачальником всіх умов пунктів 2.9 та 4.7 цього Договору.

В разі, коли останній день строку платежу припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день банківської установи, днем виконання зобов`язання є перший за ним робочий день.

В першу чергу погашається вартість отриманого товару, в другу чергу - всі інші платежі, передбачені Договором.

Згідно з додатковою угодою від 16.03.2020 строк дії Договору встановлено до 31.07.2020.

В період з 13.05.2018 по 17.04.2020 позивач поставив, а відповідач отримав за видатковими накладними (копії в матеріалах справи) товар на загальну суму 31104703,46 грн.. Постачання та отримання товару на цю суму визнається сторонами, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України, не підлягає доказуванню.

Відповідач сплатив за товар 24890000,00 грн., повернув товар на суму 123320,88 грн.

Крім того 31.05.2019 сторони провели коригування боргу (зменшення заборгованості) на суму 17574,48 грн.

Ці обставини також визнаються сторонами та, відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України, не підлягають доказуванню.

Таким чином, станом на час звернення позивача з позовом до суду сума не оплаченого та не повернутого товару складала 6073808,1 грн.

04.05.2020 позивачем надіслано відповідачу претензію № 0405/2020 від 04.05.2020 (отримана відповідачем 05.04.2020) про сплату заборгованості за поставлений товар, розмір якого у претензії визначено як 5535008,1 грн.

В свою чергу, 14.05.2020 відповідач надіслав позивачу повідомлення про повернення товару № 05/20-3632 від 14.05.2020 (отримано позивачем відповідачем 16.05.2020). Посилаючись на п. 5.17 Договору відповідач, у зв`язку з закінченням сезону для сезонних товарів, запропонував позивачу забрати товар на суму 3713050,78 грн. У повідомленні вказано, що станом на 07 травня 2020 року зимовий сезон вже закінчився і новорічні прикраси, поставлені ТОВ «Безант», що залишилися у ТОВ «Сільпо-Фуд», вже не користуються попитом.

Позивач не заперечив щодо прийняття не проданого сезонного товару, про що свідчить лист відповідача від 19.05.2020, надісланий у відповіді на повідомлення про повернення товару № 05/20-3632 від 14.05.2020. Позивач запропонував відповідачу погодити конкретну дату та час, коли товар буде готовий для передачі, та уповноважених осіб.

Шляхом подальшого обміну листами (лист позивача № 05/20-4955 від 26.06.2020, лист відповідача від 26.06.2020) сторони узгодили місце та дату повернення товару - 30.06.2020.

30.06.2020 під час проведення процедури повернення товару сторонами складено три документи:

- накладну на повернення SAP BR0610012Z/171854/, за якою відповідача повернув, а позивач прийняв товар на загальну суму 120052, 92 грн.;

- акт про виявлення недоліків (інцидентів) товару № ВН 171854 (далі - Акт) та зауваження до цього акту виявлених недоліків (далі - Зауваження). Акт підписаний представниками сторін, представник відповідача, підписавши Акт, зазначив, що він підписується з зауваженнями, які додаються. Також у Акті представником відповідача зазначено, що представник позивача відмовився від підписання Зауважень. Зауваження підписані тільки представниками відповідача. В Акті наведений товар (артикули, найменування, кількість) та виявлені його недоліки, якими, в залежності від товару, є: відсутність оригінальної транспортної тари, пошкодження продовольчої упаковки, пошкодження маркування, незадовільний стан, несправний стан, наявність слідів використання. У Зауваженнях відповідачем зазначено, що товар є повністю придатним для повернення постачальнику (ліквідний), та міститься інформація щодо обсягу переглянутого представниками позивача товару.

03.07.2020 відповідач сплатив позивачу на виконання Договору за отриманий товар 2993803,15 грн.

Отже, з урахуванням сплачених після звернення з позовом до суду коштів та повернутого товару, вартість товару, що знаходиться у відповідача, складає 2959952,03 грн.

Повернення і прийняття 30.06.2020 товару на суму 120052,92 грн. і сплата 03.07.2020 відповідачем 2993803,15 грн. позивачу свідчить про відсутність спору між сторонами щодо цих сум, які є складовою позовної вимоги про стягнення 6073808,10 грн. боргу, а тому провадження в цій частині (в частині стягнення 3113856,07 грн.) підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Товар, що знаходиться у відповідача, вартістю 2959952,03 грн. є сезонним товаром (ялинкові та новорічні прикраси, зимовий інвентар), що визнається сторонами, а тому до цих обставин суд застосовує приписи ч. 1 ст. 75 ГПК України.

Згідно з пунктом 5.17 Договору покупець має право повернути товар, а постачальник зобов`язаний прийняти товар з відповідним відшкодуванням 100 % сплаченої вартості або зі зменшенням суми належних до сплати постачальнику грошових коштів (зворотній викуп), у разі закінчення сезону для сезонних товарів.

У пункті 5.21 Договору сторони погодили, що у випадку необхідності повернення товару постачальнику, покупець за допомогою засобів електронного зв`язку, а також рекомендованим листом попереджає постачальника та повідомляє перелік та кількість товару, що підлягає поверненню. У рекомендованому листі, крім переліку та кількості, товару вказуються також причини повернення товару. Постачальник зобов`язаний забрати товар за свій рахунок у дату та з місця, адреса якого вказана у відповідному замовленні на повернення.

Оскільки дії сторін свідчать про наявність спільних намірів застосувати п. 5.17 Договору (повернення не відбулось внаслідок розбіжностей щодо якості та стану товару, а не внаслідок відсутності бажання його прийняти), суд вважає, що до цього обсягу товару не підлягають застосуванню положення Договору, які передбачають обов`язковість його оплати протягом 30 календарних днів від дати поставки. Початок процедури повернення товару є спільним вольовим актом сторін щодо зменшення суми належних до сплати коштів.

Договором не врегульовані дії сторін у разі виявлення розбіжностей щодо стану товару у процедурі його повернення. Водночас, Договір містить детальний опис послідовності дій сторін при поставці і прийманні товару. Виходячи з того, що процедура повернення товару за своїм змістом та характером є тотожною процедурі постачання товару, оскільки вчиняються ті ж самі дії, суд вважає за можливе застосувати договірне регулювання постачання товару до процедури його повернення.

За приписами п. 5.4 Договору, у випадку, якщо буде виявлено будь-яке порушення встановлених вимог щодо якості та безпечності товарі, покупець для підтвердження такого порушення має право на свій вибір:

- скласти акт про виявлення недоліків (інцидентів). Про необхідність складання такого акту покупець попереджає постачальника за допомогою засобів електронного зв`язку та рекомендованим листом. У випадку неявки представника постачальника або відмови представника постачальника від підписання акту про виявлення недоліків (інцидентів), він підписується представником покупця та третьою особою (фізичною або юридичною) та є обов`язковим для врахування постачальником при розрахунках з покупцем;

- призначити експертизу партії товару.

Отже, алгоритм дій при постачанні товару полягає у застосуванні одного з двох варіантів поведінки, використання якого надає легітимності та достовірності, тобто відсутності хибного уявлення, обставинам щодо якості товару. Оскільки у процедурі повернення товару його набувачем є позивач, суд вважає, що обов`язки, які, за умовами п. 5.4 Договору покладаються на покупця, при процедурі повернення є обов`язками позивача.

Водночас, виявивши недоліки при поверненні товару, які не були узгоджені відповідачем, позивач не забезпечив наявність третьої особи (фізичної або юридичної) у процедурі приймання, а тому акт про виявлення недоліків (інцидентів) товару № ВН 171854 не можна вважати таким, що відображає дійсний стан якості товару.

З огляду на це, суд вважає недоведеним, що товар вартістю 2959952,03 грн., який є сезонним товаром і підлягає поверненню позивачу, є неякісним.

Наведене у своїй сукупності свідчить про те, що відповідач не є таким, що прострочив свій обов`язок в частині оплати товару вартістю 2959952,03 грн., оскільки сторони до цього обсягу товару застосували процедуру повернення, позивач не вчинив дій щодо прийняття товару і не довів допустимими засобами неможливість такого прийняття внаслідок дій відповідача.

З огляду на це суд відмовляє в позові про стягнення з відповідача заборгованості за товар вартістю 2959952,03 грн. Також не підлягають задоволенню вимоги про стягнення пені та 3% за прострочення сплати цієї суми.

Також положення Договору, які передбачають обов`язковість оплати товару протягом 30 календарних днів від дати поставки, не підлягають застосуванню до обсягу повернутого 30.06.2020 товару вартістю 120052,92 грн. Повернувши і прийнявши товар сторони, таким чином, застосували передбачене п. 5.17 Договору право зменшити суми належних до сплати коштів. А тому внаслідок відсутності обов`язку з оплати цих коштів на відповідача не може бути покладена відповідальність у вигляді пені та 3% річних за прострочення сплати цієї суми.

Дії відповідача зі сплати 03.07.2020 відповідачем 2993803,15 грн. позивачу суд оцінює як такі, що носять характер прострочення, оскільки вчиненні з порушенням передбаченого Договором строку для оплати (30 календарних днів від дати поставки, остання поставка 17.04.2020).

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 7.2 Договору у випадку порушення термінів оплати товару, передбачених цим Договором, покупець сплачує виключну неустойку в розмірі 0,05% від простроченої суми за кожен день прострочення.

Водночас відповідно до статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Періодом нарахування пені і 3% річних, визначений позивачем, є 10.11.2019 - 11.06.2020. Оскільки, як встановлено вище, у відповідача обов`язок з оплати товару виник тільки щодо 2993803,15 грн., підлягають застосуванню правові наслідки тільки за порушення зобов`язання щодо оплати товару, що не перевищує цю суму. З огляду на це, при нарахуванні пені та 3% річних за період з 10.11.2019 по 07.04.2020 суд використовує дані позивача щодо розміру заборгованості, які є меншими від 2993803,15 грн., а з 07.04.2020 по 11.06.2020 пеня та 3% річних підлягають нарахуванню з суми боргу 2993803,15 грн.

За період з 10.11.2019 по 07.04.2020 розмір пені, що обчислюється як 0,05% від простроченої суми за кожен день прострочення (п. 7.2 Договору), становить 175444,09 грн. Цей розмір пені є меншими від розміру пені, розрахованого за подвійною обліковою ставкою Національного банку України - 235529,15 грн. А тому пеня, яка підлягає покладенню на відповідача за період з 10.11.2019 по 07.04.2020, становить 175444,09 грн.

Розмір пені з 07.04.2020 по 11.06.2020 за прострочення слати 2993803,15 грн., розрахованої за договірною ставкою (0,05% від простроченої суми за кожен день прострочення) - складає 98795,5 грн., і є більшим від розміру пені, що розрахована за подвійною обліковою ставкою Національного банку України - 91940,84 грн. З огляду на це, відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», за прострочення слати 2993803,15 грн. з 07.04.2020 по 11.06.2020 з відповідача підлягає стягненню 91940,84 грн.

Загальний розмір пені, що підлягає сплаті відповідачем, становить 267384,93 грн. (175444,09 грн. + 91940,84 грн.).

За розрахунком позивача, який перевірений судом, 3% річних за період з 10.11.2019 по 07.04.2020 складають 28840,09 грн. За розрахунком суду 3% річних за період з 07.04.2020 по 11.06.2020 з суми боргу 2993803,15 грн. складають 16195,98 грн.

Загальний розмір 3% річних, що підлягає сплаті відповідачем, становить 45036,07 грн. (28840,09 грн. + 16195,98 грн.).

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов товариства з обмеженою відповідальністю «Безант» до товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» (вул. Бутлерова, буд. 1, м. Київ, 02090, код 40720198) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Безант» (вул. Літинська, буд. 1Б, кв. № 22/6, м. Київ, 02092, код 41235489) 267384,93 грн. пені, 45036,07 грн. 3% річних, 49593,37 грн. судового збору.

Закрити провадження в частині стягнення 3113856,07 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Повний текст рішення виготовлено 21.12.2020.

Суддя С. А. Ковтун