РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.12.2020Справа № 910/11898/20

Господарський суд міста Києва у складі судді - Бондаренко-Легких Г. П. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи №910/11898/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Х" (Україна, 61023, Харківська обл. м. Харків, вул. Мироносицька, 95 ; ідентифікаційний код: 38000735)

До Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" (Україна, 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25; ідентифікаційний код: 00100227)

Про стягнення 139 006, 98 грн та зобов`язання вчинити дії

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго Х" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" (далі - відповідач) про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у сумі - 139 006, 98 грн та зобов`язання відповідача відкликати рахунок-фактури від 30.06.2020 НОМЕР_1 за послугу з підтримки діяльності субрахунку UA-1 за розрахунковий період з 01.12.2019-31.12.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем, виставлений позивачу рахунок від 30.06.2020 № НОМЕР_1 за послугу з підтримки діяльності субрахунку UA-1 за розрахунковий період з 01.12.2019-31.12.2019 на суму 139006, 98 грн., з метою недопущення набуття позивачем статусу «Переддефолтний» вказана у рахунку послуга (з підтримки діяльності субрахунку UA-1) була сплачена позивачем, однак, сплачені позивачем кошти згідно рахунку від 30.06.2020 № НОМЕР_1 є набутими відповідачем безпідставно, оскільки такі послуги Договором про врегулювання небалансів електричної енергії (акцептований позивачем 22.04.2019) не обумовлювались, у зв`язку з чим, позивачем заявлено вимогу про повернення таких коштів на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

18.08.2020 Господарський суд міста Києва ухвалою залишив позовну заяву без руху, надав позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

07.09.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, якою позивач усунув недоліки встановлені ухвалою суду від 18.08.2020.

21.09.2020 Господарський суд міста Києва ухвалою прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

07.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечує з огляду на те, що спірний платіж було здійснено позивачем на виконання фактично існуючого обов`язку за договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 22.04.2019, а формулювання призначення платежу («послуга з підтримки діяльності субрахунку» замість «збір за небаланс») не звільняє позивача від обов`язку сплатити спірну грошову суму на користь відповідача та не впливає на майновий стан позивача, оскільки не порушує його прав.

У відповіді на відзив на позовну заяву позивач стверджує, що відзив поданий з порушенням ст. 165 ГПК України, оскільки відзив поданий представником відповідача не містить належного підтвердження повноважень останнього.

У запереченнях на відповідь позивача на відзив, які надійшли до суду 09.11.2020 року, відповідач зазначає, що долучена до відзиву довіреність від 10.12.2019 містять вказівку про те що вона видана з правом передоручення, в свою чергу довіреність від 03.01.2020 містить вказівку про повноваження Буркової О. М. на здійснення процесуальних прав наданих чинним процесуальним законодавством відповідачеві, що спростовує доводи позивача, викладені у відповіді на відзив.

Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Матеріалами справи встановлено, що між ТОВ «ЕНЕРГО Х» (надалі також - позивач) та ПАТ «НЕК Укренерго» (надалі також - відповідач) укладено договір про врегулювання небалансів електричної енергії шляхом приєднання позивача до Типового договору про врегулювання небалансів електричної енергії (надалі - Договір), дата акцептування 22.04.2019 (ідентифікатор №0166-01024).

У відповідності до п. 1.2. Договору - на підставі Договору сторона, що приєднується (позивач), набуває статусу учасника ринку електричної енергії та здійснює свою діяльність в якості сторони, що відповідальна за баланс (СВБ).

В свою чергу, у відповідності до умов Договору відповідач є оператором системи передачі (ОСП), на якого в тому числі покладені функції адміністратора розрахунків (АР), оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про ринок електричної енергії» функції адміністратора розрахунків покладаються на оператора системи передачі.

Згідно п. 1.4. Договору ОСП врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №307 (надалі - Правила ринку).

Відповідно до приписів ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи передачі (ОСП) - юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

Сторона, відповідальна за баланс (СВБ) - учасник ринку, зобов`язаний повідомляти та виконувати свої погодинні графіки електричної енергії (та/або балансуючої групи) відповідно до обсягів купленої та/або проданої електричної енергії та фінансово відповідальний перед оператором системи передачі за свої небаланси (та/або небаланси балансуючої групи).

Адміністратор розрахунків (АР) - юридична особа, яка забезпечує організацію проведення розрахунків на балансуючому ринку та ринку допоміжних послуг.

Згідно підпункту 5 п. 3.5. Договору - СВБ зобов`язаний здійснювати вчасно і в повному обсязі оплату за небаланс електричної енергії та платежів, сформованих ОСП для СВБ відповідно до Правил ринку.

Як встановлено матеріалами справи, 30.06.2020 відповідачем виставлено позивачу рахунок-фактуру НОМЕР_1 на сплату послуг з підтримки субрахунку UA-1 в розмірі 139 006, 98 грн. за розрахунковий період з 01.12.2019-31.12.2019.

Позивач стверджує, що з метою недопущення набуття позивачем статусу «Переддефолтний» згідно п. 1.7.1. Правил ринку, ним було сплачено отриманий рахунок-фактури в повному обсязі, в підтвердження чого подано платіжне доручення №2939 від 03.07.2020.

Однак, позивач вважає, що сплата послуг з підтримки субрахунку UA-1 не передбачено Договором та Правилам ринку, у зв`язку з чим позивач, 16.07.2020 звернувся до відповідача з вимогою про повернення безпідставно отриманих коштів посилаючись на те, що такі послуги не надавались.

У відповідь на вимогу позивача, відповідач надіслав лист з поясненням того, що спірний рахунок був виставлений у відповідності до Договору Правил ринку.

Не погоджуючись із висновками відповідача, позивач звернувся до суду з проханням стягнути в примусовому порядку з відповідача кошти у розмірі 139 006, 98 грн., як такі, що набути відповідачем без достатньої правової підстави.

Окрім того, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач стверджує, що виставлений 30.06.2020 рахунок за період з 01.12.2019 по 31.12.2019 змінює існуючі умови оподаткування.

В свою чергу, відповідач у відзиві зазначає, що главою 7.4. розділу VII Правил ринку передбачено виставлення інших рахунків та внесення оплати - за збори/зарахування по субрахунках, у тому числі суми збору, яку СВБ зобов`язана сплатити АР, або суму, яку АР зобов`язаний сплатити СВБ у відповідності до руху коштів по субрахунку UA-1 (пп. 3 п. 7.4.2. гл. 7.4. розділу VII Правил ринку). За таких обставин, виставлений відповідачем спірний рахунок слід кваліфікувати як рахунок за збори/зарахування, що цілком правомірно може вважатись як платіж за послуги.

Заперечення позивача у відповіді на відзив зводяться до неврахування відзиву поданого представником відповідача, оскільки матеріали справи не містять належного підтвердження повноважень останнього. Такі міркування не знайшли свого підтвердження під час дослідження доказів судом, з огляду на що, суд погоджується з аргументами відповідача, що викладені у заперечені щодо наявності в матеріалах справи всіх необхідних доказів на підтвердження повноважень представника відповідача, зокрема долучена до відзиву довіреність від 10.12.2019 містять вказівку про те що вона видана з правом передоручення, в свою чергу довіреність від 03.01.2020 містить вказівку про повноваження Буркової О. М. на здійснення процесуальних прав наданих чинним процесуальним законодавством відповідачеві.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи принцип змагальності сторін, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ЕНЕРГО Х» не підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори та інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Частиною 2 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України «Про ринок електричної енергії» обов`язковою умовою участі в ринку електричної енергії (крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу) є укладення договору про врегулювання небалансів з оператором системи передачі.

Небаланс електричної енергії - розрахована відповідно до правил ринку для кожного розрахункового періоду різниця між фактичними обсягами відпуску або споживання, імпорту, експорту електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, та обсягами купленої і проданої електричної енергії, зареєстрованими відповідно до правил ринку (п. 46 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про ринок електричної енергії» в Україні функціонує єдиний балансуючий ринок.

Частиною 5 статті 70 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що типовий договір про врегулювання небалансів електричної енергії затверджується Регулятором.

Згідно з ч. 72 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» регулятор - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП).

Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №307.

Відповідно до п. 5.1.1. Правил ринку (в редакції від 01.06.2020, що була чинна на момент виставлення спірного рахунку) - адміністратор розрахунків створює та підтримує, зокрема, такі облікові рахунки: А-А - рахунок балансування електричної енергії та А-В - рахунок небалансів електричної енергії.

Згідно з главами 5.2. та 5.3. розділу V Правил ринку (в редакції від 01.06.2020, що була чинна на момент виставлення спірного рахунку) - Рахунок A-A використовується для розрахунків за балансування. Розрахункова активність на цьому рахунку для кожного розрахункового періоду кожного торгового дня включає дебетування за платежі або кредитування за витрати ППБ за балансуючу електричну енергію відповідно до граничної ціни балансування (на завантаження/розвантаження).

Рахунок A-B використовується для розрахунків за небаланси. Розрахункова активність на цьому рахунку для кожного розрахункового періоду кожного торгового дня включає дебетування за платежі або кредитування за витрати СВБ, що виникають через їх позитивний або негативний небаланс, за відповідною ціною небалансів.

Рахунок A-A та рахунок A-B пов`язані з одним і тим самим банківським рахунком ОСП зі спеціальним режимом використання та не є нейтральними з точки зору доходів (дебетування і кредитування не сальдуються). Спільне зарахування цих рахунків здійснюється через субрахунок надлишків небалансу електричної енергії UA-1, що передбачений главою 5.22 цього розділу.

Субрахунок UA-1, насправді, передбачений главою 5.21. Правил ринку (в редакції від 01.06.2020, що була чинна на момент виставлення спірного рахунку), так, згідно п. 5.21.1. - Субрахунок UA-1 використовується для досягнення нульового сальдо рахунку A-A та рахунку A-B.

Відповідно до п. 5.21.7. глави 5.21 розділу V Правил ринку (в редакції від 01.06.2020, що була чинна на момент виставлення спірного рахунку), якщо збір за небаланс електричної енергії позитивний, він зараховується на субрахунок UA-1 і списується з ринкового рахунку СВБ, а якщо негативний - його абсолютне значення списується з субрахунку UA-1 і зараховується на ринковий рахунок СВБ.

З аналізу вище вказаних норм вбачається, що мета субрахунку UA-1 передбачає постійний рух (списання, зарахування) коштів по цьому субрахунку.

Умовами підпункту 5 п. 3.5. Договору встановлено - СВБ (позивач) зобов`язаний здійснювати вчасно і в повному обсязі оплату за небаланс електричної енергії та платежів, сформованих ОСП для СВБ відповідно до Правил ринку.

Згідно глави 7.4. Правил ринку (в редакції від 01.06.2020, що була чинна на момент виставлення спірного рахунку) передбачено виставлення АР рахунків за збори/зарахування по субрахунках.

Зокрема, згідно п. 7.4.1. Правил ринку - АР на щомісячній основі надсилає платіжний документ для кожного учасника ринку з рахунком відбору або рахунком відпуску.

Згідно п. 7.4.2. Правил ринку - платіжний документ повинен містити окремі позиції із зазначенням інформації про:

1) дані обсягів відбору електричної енергії для представника навантаження, який входить до балансуючої групи СВБ, за весь місяць;

2) сумарний відбір електричної енергії СВБ, яка представляє представників навантаження, за весь місяць;

3) суму збору, яку СВБ зобов`язана сплатити АР, або суму, яку АР зобов`язаний сплатити СВБ у відповідності до руху коштів по субрахунку UA-1, який розраховується відповідно до глави 5.22 розділу V цих Правил;

4) суму збору, яку СВБ зобов`язана сплатити АР, або суму, яку АР зобов`язаний сплатити СВБ у відповідності до руху коштів по субрахунку UA-3, який розраховується відповідно до глави 5.24 розділу V цих Правил;

5) суму збору, яку СВБ зобов`язана сплатити АР, або суму, яку АР зобов`язаний сплатити СВБ у відповідності до руху коштів по субрахунку UA-4, який розраховується відповідно до глави 5.25 розділу V цих Правил;

6) загальну суму збору, яку СВБ зобов`язана сплатити АР, або суму, яку АР зобов`язаний сплатити СВБ за місяць відповідно до руху коштів по субрахунках АР.

Згідно п. 7.4.3. Правил ринку - платіжний документ повинен містити окремі позиції із зазначенням розміру плати за невідповідність стосовно кожного учасника ринку, розрахованої відповідно до глави 5.20 розділу V цих Правил.

Відповідно до вимог п. 1.8.1. Правил ринку (в редакції від 01.06.2020, що була чинна на момент виставлення спірного рахунку) - відповідач, як АР, в тому числі, обчислює обсяги небалансів та наданих послуг на ринку електричної енергії, виставляє рахунки та стягує та оплачує платежі, передбачені цими Правилами, і здійснює всі фінансові розрахунки відповідно до розділу V цих Правил.

Таким чином, згідно з Правилами ринку (у т.ч. з урахуванням п. 1.8.1.) інші платежі, крім платежів за електроенергію для врегулювання небалансів, правомірно можуть бути виставлені відповідачем та можуть бути кваліфіковані як рахунки за збори/зарахування по субрахунках.

Той факт, що відповідач зазначив призначення платежу не суму збору по субрахунку UA-1, а як «послугу з підтримки субрахунку UA-1» не спростовує правової природи цього платежу, що на переконання суду є збором за рух коштів по субрахунку UA-1. Той факт, що в рахунку та/або платіжні в рядку "призначення платежу" було не вірно кваліфіковано його призначення не спростовує правової природи цього платежу як такого, що передбачений договором про врегулювання небалансів електричної енергії.

За таких обставин, суд при вирішенні спору, суд не враховує приписи ст. 1212 ЦК України на які посилається позивач, оскільки з аналізу приписів ст. 1212 ЦК України, вбачається, що норми зазначеної статті звужують застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, оскільки, отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Конструкція статті 1212 ЦК, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

В даній справі судом встановлено, що позивач було сплачено рахунок-фактуру НОМЕР_1 (платіжне доручення №2939 від 03.07.2020 у розмірі 139 006, 98 грн) у відповідності до умов Договору та Правил ринку в редакції, що була чинна на момент його виставлення відповідачем, що виключає безпідставність набуття таких коштів останнім, з огляду на що положення, встановлені в ст. 1212 ЦК України не застосовуються, а виставлений відповідачем рахунок відкликанню не підлягає.

Одночасно, суд не враховує аргументи позивача в частині невірності застосованих відповідачем методів податкового обліку, оскільки дана обставина не є предметом доказування в даній конкретній справі.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів з відповідача, як таких, що є необґрунтованими та недоведеними.

Відповідно до приписів ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частина 1 ст. 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з пункту 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Х" (Україна, 61023, Харківська обл. м. Харків, вул. Мироносицька, 95 ; ідентифікаційний код: 38000735) до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" (Україна, 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25; ідентифікаційний код: 00100227) стягнення 139 006, 98 грн та зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Судові витрати покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго Х" (Україна, 61023, Харківська обл. м. Харків, вул. Мироносицька, 95 ; ідентифікаційний код: 38000735).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г. П. Бондаренко-Легких