ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2020 р. Справа№ 910/6081/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Верховця А.А.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Чміль Я.Є. та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засіданні від 16.12.2020
розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Наша Аптека"

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2020

у справі №910/6081/20 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К."

до відповідача Приватного підприємства "Наша Аптека"

про стягнення 961912,05грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.08.2020 по справі №910/6081/20 позов задоволено. Стягнуто з Приватного підприємства "Наша аптека" (02140, місто Київ, проспект Бажана, будинок 36, приміщення 84, ідентифікаційний код 25390449) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К." (03110, місто Київ, вулиця Миколи Амосова, будинок 10, ідентифікаційний код 21633086) 961 912 (дев`ятсот шістдесят одну тисячу дев`ятсот дванадцять) грн 05 коп. заборгованості за поставлений товар та 14 428 (чотирнадцять тисяч чотириста двадцять вісім) грн 69 коп. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням господарського суду міста Києва від 10.08.2020 по справі №910/6081/20, Приватне підприємство "Наша Аптека" подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення господарського суду міста Києва від 10.08.2020 у справі №910/6081/20 повністю, направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції (Господарського суду міста Києва в межах розгляду справи №910/8830/20 - в провадженні справи про банкрутство, за встановленою підсудністю).

Апеляційна скарга мотивована порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що відповідно до ст. 7 КУзПБ, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник, у зв`язку з цим скаржник вважає, що стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором від 02.01.2019 беззаперечно впливає на розгляд справи №910/8830/20 про банкрутство ПП «Наша Аптека», в якій визначається ліквідаційна маса, тощо.

В судове засідання 16.12.2020 з`явився представник скаржника, інші учасники справи не з`явились, про причини відсутності в судовому засіданні не повідомили.

Учасники провадження про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином направленням на адреси місцезнаходження учасників справи копії відповідної ухвали суду.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Частиною 11 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

В той же час за положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №924/369/19.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд прийшов до висновку за можливе здійснювати розгляд скарги без участі певних представників учасників справи, що не з`явилися у судове засідання, так як вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши представника скаржника, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 04.05.2020 до суду першої інстанції надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К." (надалі - позивач) до Приватного підприємства "Наша аптека" (надалі - відповідач) про стягнення 961 912, 056 грн заборгованості.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.05.2020 відкрито провадження у справі № 910/6081/20 за вищевказаним позовом.

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.08.2020 у справі 910/6081/20 позовні вимоги до Приватного підприємства "Наша аптека" задоволено.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.07.2020 відкрито провадження у справі 910/8830/20 про банкрутство Приватного підприємства "Наша аптека". Вказану ухвалу досліджено судом в судовому засіданні (оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 28.07.2020).

Отже, на момент прийняття оскаржуваного рішення (10.08.2020) у даній справі

Інформація заборонена для оприлюднення згідно з пунктом чотири частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень"

910/6081/20 щодо відповідача, Приватного підприємства "Наша аптека", було відкрито провадження у справі №910/8830/20 про банкрутство.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

За змістом частини другої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частинами першою, другою статті 4 ГПК України встановлено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням .

Системний аналіз наведених норм процесуального закону свідчить, що право особи на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду, в тому числі додержанням правил юрисдикції у господарських судах.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною 6 статті 12 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Суд звертає увагу, що 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 № 2597-VIII (далі - КУзПБ).

У пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону «країни «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до частини першої статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником ; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи. (частина третя статті 7 КУЗПБ).

З огляду на вказані положення законодавства України, розгляд всіх майнових спорів з вимогами до боржника у справі про банкрутство та його майна, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи. Тобто, до прийняття оскаржуваного рішення у справі 910/6081/20 суд першої інстанції повинен був передати дану справу до господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи про банкрутство Приватного підприємства "Наша Аптека" (аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц).

Проте, всупереч наведеному, суд першої інстанції не передав матеріали даної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К." до Приватного підприємства "Наша аптека" про стягнення 961 912, 056 грн заборгованості для розгляду за підсудністю до суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство Приватного підприємства "Наша Аптека" та прийняв рішення в даному позовному провадженні поза межами справи про банкрутство № 910/8830/20.

Згідно із статтею 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на справедливий судовий розгляди справи судом, встановленим законом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції.

ЄСПЛ у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

За таких обставин прийняття оскаржуваного рішення місцевим господарським судом у даній справі з порушенням правил виключної підсудності є таким, що в цілому нівелює порядок розгляду справ за участю боржника у справі про банкрутство та ставить під сумнів саму сутність судового розгляду.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення Європейського суду з прав людини "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Мала проти України", "Богатова проти України").

З урахуванням викладеного, суд визнає обґрунтованими доводи скаржника про те, що оскаржуване судове рішення, прийнято поза межами провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства "Наша Аптека", тобто некомпетентним судом, оскількт суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, діяв не як суд, встановлений законом, у розумінні ч. 1 ст. 6 Конвенції.

Пунктом 1 частини 3 статті 277 ГПК України встановлено, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Так, 15.01.2020 у цивільній справі №607/6254/15-ц щодо розгляду трудового спору, відповідачем у якому було ДП «Укрветсанзавод» Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову, якою ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.07.2017 та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 05.09.2017 скасувала, матеріали справи №607/6254/15-ц передала до господарського суду міста Києва, на розгляді якого перебуває справа № 910/6968/16 про банкрутство ДП «Укрветсанзавод».

Таке урегулювання процедури розгляду майнових спорів за участю особи, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі майнові спори за участю особи відповідача, щодо якої порушено процедуру банкрутства.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду за результатами перегляду справи в апеляційному порядку, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції від 10.08.2020 у даній справі - скасувати та направити справу до господарського суду міста Києва для розгляду у межах справи №910/8830/20 про банкрутство Приватного підприємства "Наша Аптека", застосувавши принцип процесуальної економії та вимоги процесуального закону про виключну підсудність такого спору суду, який здійснює провадження у справі про банкрутство.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст. 269, 270, 271, 275, 277, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Наша Аптека" - задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 10.08.2020 у справі №910/6081/20 скасувати.

Справу №910/6081/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К." до відповідача Приватного підприємства "Наша Аптека" про стягнення 961912,05 грн направити до господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи №910/8830/20 про банкрутство Приватного підприємства "Наша Аптека".

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову Північного апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у випадках, у порядку та строк, передбачені ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст виготовлено 17.12.2020.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді А.А. Верховець

В.О. Пантелієнко