РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.12.2020Справа № 910/8979/20
За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Боричів Тік", м. Київ

до Національної академії прокуратури України, м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог що предмета спору на стороні відповідача за первісним позовом Офіс Генерального прокурора, м. Київ

про зобов`язання вчинити дії

За зустрічним позовом Національної академії прокуратури України, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Боричів Тік", м. Київ

про визнання договору удаваним та визнання недійсним договору, -

суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): Полтавець І.В. (адвокат за довіреністю);

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Сабодаш Р.Б. (адвокат за довіреністю);

від третьої особи: Гудков Д.В. (в порядку самопредставництва).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

23.06.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Боричів Тік" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про зобов`язання Національної академії прокуратури України в особі ліквідаційної комісії, визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Боричів Тік", що виникли станом на 06.05.2020 року в загальному розмірі 38 021 481,59 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали №910/8979/20 передані на розгляд судді Морозову С.М.

Ухвалою від 30.06.2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Боричів Тік" було залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

13.07.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Боричів Тік" до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд до набрання чинності рішенням у справі, заборонити комісії з ліквідації Національної академії прокуратури України, а також будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо складання проміжного ліквідаційного балансу, у будь-який спосіб відчужувати майно, належне Національній академії прокуратури України, складання та/або затвердження ліквідаційного балансу та проводити дії по припиненню юридичної особи - Національної академії прокуратури України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2020 матеріали заяви передано для розгляду судді Морозову С.М.

Ухвалою від 13.07.2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Боричів Тік" про забезпечення позову було повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою від 15.07.2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 22.09.2020 року.

16.07.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Боричів Тік" до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд до набрання чинності рішенням у справі, заборонити комісії з ліквідації Національної академії прокуратури України, а також будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо складання проміжного ліквідаційного балансу, у будь-який спосіб відчужувати майно, належне Національній академії прокуратури України, складання та/або затвердження ліквідаційного балансу та проводити дії по припиненню юридичної особи - Національної академії прокуратури України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2020 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Боричів Тік" про забезпечення позову було відмовлено повністю.

03.08.2020 року відповідачем подано до суду зустрічну позовну заяву про визнання Договору про дольову участь у будівництві від 20.09.2018 року, укладеного між Національною академією прокуратури України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Боричів Тік" удаваним договором про спільну діяльність та про визнання цього договору недійсним.

03.08.2020 року Національною академією прокуратури України подано до суду відзив, якому зазначено, що НАПУ ліквідується за рішенням власника, а тому договір, укладений між сторонами, припиняється через ліквідацію НАПУ без правонаступництва, і будь-які обов`язки перед ТОВ «Боричів Тік» з визнання та включення до проміжного ліквідаційного балансу кредиторських вимог на суму 38 021 481,59 грн відсутні.

Ухвалою від 10.08.2020 року було прийнято зустрічний позов Національної академії прокуратури України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Боричів Тік" про визнання договору удаваним та визнання недійсним договору до спільного розгляду з первісним позовом по справі №910/8979/20, об`єднано їх в одне провадження, підготовче засідання за зустрічним позовом призначено разом з первісним позовом на 22.09.2020 року.

11.08.2020 до суду позивачем була подана заява про забезпечення первісного позову, в якій заявник просить суд до набрання чинності рішенням у справі, заборонити комісії з ліквідації Національної академії прокуратури України вчиняти дії по припиненню юридичної особи - Національної академії прокуратури України, зокрема, складання та/або затвердження ліквідаційного балансу.

Ухвалою від 11.08.2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Боричів Тік" про забезпечення первісного позову було задоволено та до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/8979/20 заборонено Комісії з ліквідації Національної академії прокуратури України вчиняти дії по припиненню юридичної особи - Національної академії прокуратури України, зокрема, складати та/або затверджувати ліквідаційний баланс.

17.08.2020 року до суду надійшло клопотання Національної академії прокуратури України про скасування заходів забезпечення позову у цій справі. Вказане клопотання Національної академії прокуратури України мотивоване тим, що застосовані заходи із забезпечення позову у вигляді заборони Комісії з ліквідації Національної академії прокуратури України вчиняти дії по припиненню юридичної особи, зокрема, складання та/або затвердження ліквідаційного балансу ніяк не унеможливить безпосередньо ліквідаційною комісією подальший розгляд будь-яких вимог кредиторів та їх задоволення.

18.08.2020 року ТОВ «Боричів Тік» подано до суду відповідь на відзив, в якому вказано, що ліквідація передбачає комплекс заходів з припинення діяльності, зобов`язання припиняються з моменту внесення судом рішення про відкриття процедури ліквідації - банкрутства. Зважаючи на те, що академією було передано ТОВ «Боричів Тік» права замовника будівництва, а суму компенсації позивачу його дольової участі у будівництві відповідачем сплачено не було, тому вимоги щодо сплати компенсації не є погашеними.

18.08.2020 року ТОВ «Боричів Тік» подано до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому, окрім викладеної раніше позиції, зазначено, що договір, укладений між сторонами є змішаним, оскільки містить елементи договору про інвестиційну діяльність та елементи договору підряду.

26.08.2020 Національною академією прокуратури України було подано апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.08.2020 у справі №910/8979/20.

07.09.2020 року Національною академією прокуратури України подано до суду заперечення, в яких вона звернула увагу на те, що академія ліквідується за рішенням власника, а тому до даних правовідносин не можуть бути застосовані положення Кодексу з процедур банкрутства. Договір припиняється через ліквідації НАПУ без правонаступництва, а не через односторонню відмову від договору. Також в заперечені зазначено, що академії ніколи не переходило право власності на майнові права на квартири в м. Києві по вул. Бориспільській, 18, оскільки таких прав не існує, а позивачем за первісним позовом не доведено, що ним набуто такі права.

Супровідним листом від 15.09.2020 №910/8979/20/6148/2020 до Північного апеляційного господарського суду було скеровано матеріали оскарження ухвали Господарського суду від 11.08.2020 у справі №910/8979/20.

Ухвалою від 15.09.2020 року клопотання Національної академії прокуратури України про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2020 року у справі № 910/8979/20 було призначено до розгляду на 22.09.2020 року.

В підготовчому засіданні 22.09.2020 року судом було оголошено перерву до 27.10.2020 року.

В судовому засіданні 22.09.2020 року з розгляду клопотання Національної академії прокуратури України про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2020 року у справі №910/8979/20 оголошено перерву до 27.10.2020 року.

08.10.2020 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Боричів Тік" надійшло клопотання про заміну заходу забезпечення позову іншим.

Ухвалою від 08.10.2020 року вказане клопотання ТОВ "Боричів Тік" було призначено на 08.10.2020 року о 17:30 годині.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Боричів Тік" №0810 від 08 жовтня 2020 року про заміну одного заходу забезпечення позову на інше в справі №910/8979/20 було задоволене. Замінено заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 11 серпня 2020 року у справі №910/8979/20 шляхом до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/8979/20 заборонити Комісії з ліквідації Національної академії прокуратури України (ідентифікаційний код 26297233, адреса: 04050, м. Київ, вул. Мельникова, будинок 81-Б) вчиняти дії по припиненню юридичної особи - Національної академії прокуратури України (ідентифікаційний код 26297233, адреса: 04050, м. Київ, вул. Мельникова, будинок 81-Б), зокрема, складання та/або затвердження ліквідаційного балансу, на наступні: до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/8979/20 заборонити Комісії з ліквідації Національної академії прокуратури України (ідентифікаційний код 26297233, адреса: 04050, м. Київ, вул. Мельникова, будинок 81-Б) вчиняти дії по поданню державному реєстраторові документів, передбачених законом для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 залишено без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.08.2020 у справі №910/8979/20.

23.10.2020 до суду від позивача за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) надійшла позовна заява (уточнена) відповідно до якої він просить зобов`язати Національну академію прокуратури України в особі ліквідаційної комісії, визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Боричів Тік", що виникли станом на 06.05.2020 року в загальному розмірі 38 021 481,59 грн та зобов`язати Національну академію прокуратури України в особі ліквідаційної комісії, виконувати умови договору про дольову участь у будівництві від 20.09.2018 до закінчення технологічного циклу зі створення об`єкту архітектури, який можливо продати (реалізувати) - будівництво житлового комплексу із супутньою інфраструктурою, розташованого на земельній ділянці площею 1, 7233 га, за адресою: вул. Сім`ї Хохлових, 8, у Шевченківському районі міста Києва.

Підготовче засідання у справі призначене на 27.10.2020 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Морозова С.М. на лікарняному.

Судове засідання з розгляду клопотання Національної академії прокуратури України про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду у справі № 910/8979/20, яке призначене на 27.10.2020 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Морозова С.М. на лікарняному.

09.11.2020 до суду від Офісу Генерального прокурора надійшло клопотання про його залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача та пояснення.

09.11.2020 до суду від Офісу Генерального прокурора надійшли пояснення, в яких зазначено, що діючими нормами законодавства не передбачено виникнення у академії будь-яких обов`язків перед ТОВ «Боричів Тік» у зв`язку з припиненням відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 в порядку ст.ст. 120-121 ГПК України сторін було викликано в підтовче засідання на 01.12.2020 о 12:35 год.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 в порядку ст.ст. 120-121 ГПК України сторін було викликано в судове засідання для розгляду клопотання Національної академії прокуратури України про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду на 01.12.2020 о 12:45 год.

В підготовчому засіданні 01.12.2020 судом було прийнято до розгляду позовну заяву (уточнену) позивача за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) відповідно до якої останній просить: 1) зобов`язати Національну академію прокуратури України в особі ліквідаційної комісії, визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Боричів Тік", що виникли станом на 06.05.2020 року в загальному розмірі 38 021 481,59 грн; 2) зобов`язати Національну академію прокуратури України в особі ліквідаційної комісії, виконувати умови договору про дольову участь у будівництві від 20.09.2018 до закінчення технологічного циклу зі створення об`єкту архітектури, який можливо продати (реалізувати) - будівництво житлового комплексу із супутньою інфраструктурою, розташованого на земельній ділянці площею 1, 7233 га, за адресою: вул. Сім`ї Хохлових, 8, у Шевченківському районі міста Києва, про що оголошено відповідну ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2020 залучено до участі у справі Офіс Генерального прокурора в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача за первісним позовом.

В засіданні 01.12.2020 було оголошено відкладення до 08.12.2020 року.

Ухвалою від 01.12.2020 року у задоволенні клопотання Національної академії прокуратури України про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2020 у справі №910/8979/20 було відмовлено.

Ухвалою від 07.12.2020 року виправлено у вступній частині вступної та резолютивної частини ухвали та в повному тексті ухвали Господарського суду міста Києва від 20.10.2020 у справі №910/9627/20 допущену технічну описку та зазначено вірне прізвище представника відповідача - Франюк А.В.

В засіданні 08.12.2020 року сторонами було подано спільну заяву, на підставі ч. 6 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, якою просили суд закінчити підготовче засідання та розпочати розгляд справи по суті у той самий день.

Суд на місці, 08.12.2020 року, за письмовою згодою представників сторін, ухвалив закінчити підготовче засідання та перейти до розгляду справи по суті у той же день.

В судовому засіданні 08.12.2020 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалась фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22.11.2013 року №2125 Національній академії прокуратури України надано у постійне користування земельну ділянку для будівництва, експлуатації та обслуговування будівель та споруд Академії на вул. Сім`ї Хохлових, 8 у Шевченківському районі, кадастровий номер :91:088:0076.

На виконання Наказу Генеральної прокуратури України №706 від 07.08.2018, Академією організовано та проведено конкурс стосовно визначення переможця щодо будівництва житла для працівників Академії та членів їхніх сімей на земельній ділянці за адресою: вул. Сім`ї Хохлових, 8 у Шевченківському районі міста Києва,

За результатами проведеного конкурсу 20.09.2018 року між Національною академією прокуратури України (надалі також - сторона-1, Академія, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) та ТОВ «Боричів Тік» (надалі також - сторона-2, позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом) укладено Договір про дольову участь у будівництві (надалі - Договір).

В розділі 1 Договору зазначено, що об`єктом будівництва є житловий комплекс із супутньою інфраструктурою, розташований на земельній ділянці площею 1,7233 га, яка розташована за адресою: вул. Сім`ї Хохлових, 8 у Шевченківському районі міста Києва, кадастровий номер :91:088:0076 та знаходиться у постійному користуванні сторони-1.

Відповідно до п. 1.1. Договору, його предметом є зобов`язання та права сторін по будівництву об`єкта на земельній ділянці з метою отримання кожною зі сторін своєї частини в збудованому об`єкті та/або іншого майна в порядку та на умовах, визначених у Договорі.

За цим Договором сторона-1 делегує стороні-2 частину функцій замовника будівництва об`єкта щодо проведення дій спрямованих на розробку містобудівної документації на земельну ділянку (в тому числі детального плану території), розробки проектної документації та будівництва об`єкта та інших функцій, передбачених даним Договором, окрім права постійного користування земельною ділянкою, з метою отримання сторонами у власність завершеного будівництва об`єкту в частках, визначених даним Договором, та/або іншого майна та на умовах, визначених в Договорі. Сторона-2 приймає на себе на час проектування об`єкта та будівництва об`єкта виконання всіх функцій замовника, окрім тих, що відповідно до умов даного Договору покладено на сторону-1, та зобов`язується на всій ризик за рахунок власних або залучених сил, коштів, матеріалів, засобів, техніки та устаткування забезпечити будівництво об`єкта в цілому на земельній ділянці відповідно до проектної документації. У разі залучення коштів фізичних та юридичних осіб сторона-2 діє виключно від свого імені та приймає на себе всі ризики невиконання або неналежного виконання зобов`язань перед такими особами. (п. 1.3. Договору).

Згідно п. 2.1. Договору сторона-1 здійснює функції замовника Будівництва, зокрема: передає стороні-2 будівельний майданчик (п. 2.1.2. Договору); сприяє стороні-2 в всіх діях, пов`язаних з розробкою/коригуванням проектної документації (п. 2.1.10 Договору); приймає закінчений будівництвом об`єкт в експлуатацію (п. 2.1.6. Договору).

Сторона-2 здійснює функції підрядника, визначені в п.п. 2.2.12-2.2.16, п. 2.2.19 Договору.

Джерелом фінансування будівництва об`єкту є кошти сторони-2 (п. 3.5. Договору).

Сторона-2 здійснює у повному обсязі фінансування розробки проектної документації та будівництва об`єкта, включаючи пайовий внесок на розвиток інфраструктури населеного пункту та всі інші витрати, пов`язані з будівництвом об`єкта та введенням його в експлуатацію (п. 3.1. Договору).

Відповідно до п. 3.3.1. Договору до витрат сторони-2 по реалізації Договору належать: витрати на розроблення документації із землеустрою (землевпорядної документації); витрати на розроблення проектної документації; витрати на відрахування (передання) та платежі, передбачені законодавством щодо об`єкту; витрати по сплаті комунальних та інших послуг, які можуть бути необхідними під час будівництва; витрати на забезпечення техніки безпеки та охорону будівельного майданчика; витрати, пов`язані із виплатою заробітної плати персоналу, що забезпечує реалізацію Договору; витрати на сплату податку на землю, та інші витрати, пов`язані з будівництвом об`єкту.

Сторони погодили, що розрахунки між ними за Договором здійснюються шляхом отримання у власність житлових та нежитлових площ. Сторона-2 отримує у власність в об`єкті 88,7% площі квартир, сторона-1 отримує у власність в об`єкті 11,3% загальної площі квартир об`єкта. (п. 4.1. Договору).

За взаємною згодою сторін, сторона-2 має право частково або повністю виконати взяті на себе зобов`язання з передачі квадратних метрів, належних стороні-1 за цим Договором, шляхом передачі житлових та нежитлових площ в інших новобудовах міста Києва ( в т.ч. передача майнових прав, облігацій та інше в об`єктах, що будуються) та з врахуванням ринкової вартості житла. Передача погоджених сторонами квадратних метрів в інших новобудовах міста Києва (інших об`єктах) відбувається шляхом підписання акту приймання-передачі, в якому сторони визначають кількість квадратних метрів, переданих в рахунок частки сторони-1, визначеної п. 4.1. цього Договору. Підписанням такого акту приймання-передачі сторони підтверджують, що ними були дотримані всі умови, передбачені Договором щодо передачі житлових та нежитлових площ стороною-2 стороні-1. При цьому, частка сторони-1 в об`єкті зменшується на кількість переданих стороні-1 квадратних метрів в інших новобудовах на території міста Києва. (п. 4.3. Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 16.11.2018 року).

Пунктом 7.3. Договору сторонами підтвердили, що він не є договором про спільну діяльність, а є договором змішаної інвестиційно-підрядної форми відповідно до ст. 67 Господарського кодексу України та ст.ст. 3, 6 Цивільного кодексу України. Майно (та майнові права), кошти тощо, внесені для реалізації даного Договору, не є об`єднанням вкладів сторін, не є їх спільною частковою власністю, а залишається у власності сторін, що їх внесла.

Пунктом 2 Додаткової угоди №1 від 16.11.2018 року до Договору сторони заявили та підтвердили, що станом на дату укладення даної додаткової угоди сторона-2 на виконання п.п. 4.1.2, п. 4.1., п. 4.3. Договору передала стороні-1, а остання прийняла майнові права на квартири на загальну площу 1 696,33 кв.м., в будинку за будівельною адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 18, на загальну суму 31 382 105,00 грн (з ПДВ). Вказане також сторони затвердили підписанням акту №1 від 16.11.2018 року приймання-передачі квартири за Договором.

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2020 року №175 «Деякі питання реалізації законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» та наказом Офісу Генерального прокурора від 05.03.2020 року №129 «Про ліквідацію Національної академії прокуратури України», вирішено припинити Національну академію прокуратури України шляхом ліквідації.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 12 березня 2020 року академія перебуває у стані припинення.

В зв`язку з тим, що Академія ліквідується, ТОВ «Боричів Тік» звернулось до неї з заявою б/н від 06.05.2020 року про задоволення вимог кредитора, в якій просило витрати товариства на суму 38 021 481,59 грн перерахувати на рахунок останнього.

У відповідь, повідомленням №09/880 від 12.06.2020 про результати розгляду заяви про задоволення вимог кредитора академія повідомила про відмову в задоволенні кредиторських вимог оскільки Договір про дольову участь у будівництві є нікчемним, як такий, що порушує публічний порядок, оскільки, будучі за своєю правовою природою договором про спільну діяльність, суперечить п. 20 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності». Майнові права на квартири загальною площею 1696,33 кв.м., які були передачі ТОВ «Боричів Тік» академії на виконання умов Договору, не могли бути об`єктом цивільного обороту з огляду на рішення Господарського суду м. Києва №910/3435/17 від 24.04.2018. Академія не ініціювала одностороннє дострокове розірвання Договору, а припинення зобов`язання ліквідацією сторони-юридичної особи є самостійною підставою припинення зобов`язань в силу ст. 609 Цивільного кодексу України, а отже, умови для застосування відповідальності за делікт (склад цивільного правопорушення) відсутні.

Не погодившись із зазначеною відмовою, ТОВ «Боричів Тік» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом про визнання та включення до проміжного ліквідаційного балансу кредиторських вимог позивача, що виникли станом на 06.05.2020, в загальному розмірі 38 021 481,59 грн.

Первісна позовна заява обґрунтована тим, що ліквідаційна комісія академії, в порушення ч. 6 ст. 105, ч. 8 ст. 111 Цивільного кодексу України, не направила на його адресу повідомлення про припинення академії та не включила до проміжного ліквідаційного балансу пред`явлені вимоги на суму 38 021 481,59 грн, які були заявлені у межах граничного терміну для заявлення кредиторських вимог. Позивач за первісним позовом вказує, що наведені академією у повідомленні твердження про нікчемність Договору не ґрунтується на нормах чинного законодавства, оскільки Договір за своєю правовою природою є змішаним договором, адже містить у собі елементи договору про інвестиційну діяльність та договору будівельного підряду, і немає визначених законодавчо підстав вважати його нікчемним, а тому у ліквідаційної комісії не було законних підстав для відмови у включенні кредиторських вимог позивача за первісним позовом до проміжного ліквідаційного балансу.

Надалі, ТОВ «Боричів Тік» подано заяву про збільшення своїх позовних вимог, якою він просить суд зобов`язати ліквідаційну комісію академії виконати умови договору про дольову участь у будівництві від 20.09.2018, що стосуються здійснення функцій замовника будівництва об`єкта, передбачених п. 2.1. Договору та делегування функцій замовника будівництва об`єкту в порядку та у спосіб, передбачених п. 2.2. Договору.

Вказане збільшення обґрунтоване тим, що будівництво житлового комплексу із супутньою інфраструктурою, розташованого на земельній ділянці площею 1,7233 га, за адресою: вул. Сім`ї Хохлових, 8 у Шевченківському районі міста Києва, є безпосереднім та логічним закінченням технологічного циклу зі створення об`єкту архітектури, який можливо продати (реалізувати), відповідно - ліквідаційна комісія Академії зобов`язана виконувати умови договору про дольову участь у будівництві від 20.09.2018 року.

12.10.2020 року ТОВ «Боричів Тік» подано Академії вимогу про подальше виконання умов Договору та передачу за актом приймання-передачі будівельного майданчику - територію земельної ділянки площею 1,7233 га, яка розташована за адресою: вул. Сім`ї Хохлових, 8 у Шевченківському районі міста Києва, кадастровий номер :91:088:0076.

Листом №01/1208 від 23.10.2020 року академією відмовлено у задоволенні вимоги товариства з огляду на те, що Національна академія прокуратури України знаходиться у стадії ліквідації, а тому відсутні підстави для подальшого виконання умов договору.

Заперечуючи проти первісних позовних вимог та звертаючи до суду із зустрічними позовними вимогами академія зазначає, що Договір є удаваним, адже сторони його уклали з метою приховання іншого правочину-договору про спільну діяльність. З огляду на це, Договір є нікчемним в силу закону, оскільки всупереч п. 20 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», (в редакції, чинній на день укладення Договору), академією не було отримано попереднього погодження на укладення такого правочину від органу, уповноваженого управляти державним майном, в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2020р. №296.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статей 11, 509, 525, 526 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Частиною першою статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Судом встановлено, що між сторонами укладено Договір про дольову участь у будівництві від 20.09.2018 року та пунктом 7.3. стверджено, що він не є договором про спільну діяльність, а є договором змішаної інвестиційно-підрядної форми.

Статтею 235 ЦК передбачено, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

В обґрунтування удаваності правочину позивач за зустрічним позовом зазначає, що є безсумнівним є факт того, що за своєю правовою природою правочин є Договором про спільну діяльність, оскільки сторони мали спільну мету (будівництво об`єкта) та кожна із сторін внесла свій вклад для досягнення мети і значну частину спільних справ веде ТОВ «Боричів Тік».

За договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників. (ст. 1130 Цивільного кодексу України).

При цьому відповідно до ст. 326 Господарського кодексу України інвестиціями у сфері господарювання визнаються довгострокові вкладення різних видів майна, інтелектуальних цінностей та майнових прав в об`єкти господарської діяльності з метою одержання доходу (прибутку) або досягнення іншого соціального ефекту. Загальні умови реалізації інвестицій в Україні визначаються законом.

Загальні правові, економічні та соціальні умови інвестиційної діяльності на території України визначає Закон України «Про інвестиційну діяльність».

Інвестори - суб`єкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об`єкти інвестування. Інвестори можуть виступати в ролі вкладників, кредиторів, покупців, а також виконувати функції будь-якого учасника інвестиційної діяльності. (ч. 2 ст. 5 Закону України «Про інвестиційну діяльність»).

Інвестиційна діяльність може здійснюватись за рахунок: власних фінансових ресурсів інвестора (прибуток, амортизаційні відрахування, відшкодування збитків від аварій, стихійного лиха, грошові нагромадження і заощадження громадян, юридичних осіб тощо); позичкових фінансових коштів інвестора (облігаційні позики, банківські та бюджетні кредити); залучених фінансових коштів інвестора (кошти, одержані від продажу акцій, пайові та інші внески громадян і юридичних осіб); бюджетних інвестиційних асигнувань; безоплатних та благодійних внесків, пожертвувань організацій, підприємств і громадян. (ст. 10 Закону України «Про інвестиційну діяльність»).

Окрім того, відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Отже, з аналізу викладених норм, слідує, що інвестиційний договір (з елементами підряду) та договір спільної діяльності містять різну мету їх укладення та мають в результаті різні цілі для досягнення, яких такі договори укладаються.

Суд зазначає, що удавані правочини вчиняються з метою приховання іншого правочину, який сторони насправді мали на увазі. Завжди має місце укладення двох правочинів: 1) реального правочину, вчиненого з метою створити певні юридичні наслідки; 2) правочину, вчиненого для приховання реального правочину.

Сторони, здійснюючи удаваний правочин, приховують іншу юридичну дію, іншу мету, яку вони мали насправді на увазі.

За удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

З аналізу викладених норм та суті укладеного між сторонами Договору не вбачається обставин на яких наголошує позивач за зустрічним позовом, оскільки за своєю правовою природою Договір є змішаним та містить положення договору про інвестиційну діяльність та договору підряду,

Частиною 2 ст. 628 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Таким чином, до правовідносин в даному спорі застосовуються, у відповідних частинах, положення актів цивільного законодавства про договір про інвестиційну діяльність та про договір підряду.

Сторони Договору, в даних правовідносинах, виступають стосовно один одного як боржники та кредитори, що не є основою договору про спільну діяльність.

Наведений висновок спростовує твердження позивача за зустрічним позовом про наявність в Договорі ознак удаваності, оскільки не має характерних для договору про спільну діяльність елементів, визначених главою 77 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для визнання укладеного між сторонами Договору удаваним.

Окрім наведеного, відповідно до ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до статті 215 ЦК України:

1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу.

2. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

3. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Зазначена норма кореспондується з положеннями частини першої статті 207 Господарського кодексу України, згідно з якою господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Пунктом 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" №11 від 29.05.2013 роз`яснено, що правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом. Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Встановивши, про що зазначено вище, відсутність обставин удаваності Договору, а відповідно і відсутність порушень норм діючого законодавства, виключають можливість застосування, до даних правовідносин норм Закону України «Про управління об`єктами державної власності» та встановлюють відсутність обставин для визнання Договору недійсним.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 609 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Аналогічна норма міститься і в ч. 3 ст. 205 Господарського кодексу України, відповідно до якої господарське зобов`язання припиняється неможливістю виконання у разі ліквідації суб`єкта господарювання, якщо не допускається правонаступництво за цим зобов`язанням.

Позивач за зустрічним позовом неодноразово наголошував, а матеріалами справи підтверджується, що академія ліквідується за рішенням власника.

Отже, враховуючи норми зазначених статей та процедуру ліквідації за рішенням власника, зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи, тобто внесенням відомостей про повну ліквідацію (припинення) юридичної особи.

В даному випадку, означені обставини не настали.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, з дня відкриття ліквідаційної процедури господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо.

Таким чином, враховуючи відкриття ліквідаційної процедури, ліквідаційна комісія академії є зобов`язаною виконати умови Договору для закінчення технологічного циклу зі створення об`єкту архітектури, який можливо продати (реалізувати), що стосуються зокрема і здійснення функцій замовника Будівництва Об`єкта, передбачених п. 2.1. Договору та делегування функцій замовника будівництва об`єкту в порядку та у спосіб, передбачених п. 2.2. Договору.

При цьому, суд зазначає, що виконання прав та обов`язків по Договору, є обов`язковими для ліквідаційної комісії Академії в тому обсязі, які необхідні для закінчення технологічного циклу зі створення об`єкту архітектури - житлового комплексу із супутньою інфраструктурою, розташованого на земельній ділянці площею 1,7233 га, за адресою: вул. Сім`ї Хохлових, 8 у Шевченківському районі міста Києва.

Відповідно до ст. 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаться окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки Майнові права є неспоживчою річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

В даному випадку, зобов`язання, встановлені сторонами в Договорі, не припинились у зв`язку із ліквідацією Академії, оскільки будівництво житлового комплексу із супутньою інфраструктурою, розташованого на земельній ділянці площею 1,7233 га, за адресою: вул. Сім`ї Хохлових, 8 у Шевченківському районі міста Києва, є безпосереднім та логічним закінченням технологічного циклу зі створення об`єкту архітектури, який можливо продати (реалізувати).

Щодо тверджень позивача за первісним позовом про те, що відповідач за первісним позовом зобов`язаний здійснити погашення понесених позивачем за первісним позовом витрат на виконання Договору, і що такі витрати є кредиторськими вимогами, які підлягають включенню до проміжного ліквідаційного балансу Національної академії прокуратури України, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання вимог Договору ТОВ «Боричів Тік» було замовлено проектно-кошторисну документацію, проведено підготовчі роботи по влаштуванню зовнішніх та внутрішніх інженерних мереж, у зв`язку з чим здійснено витрати на загальну суму 6 639 376,59 грн.

На виконання п. 4.3. Договору та додаткової угоди №1 до нього ТОВ «Боричів Тік» передало, а Академія прийняла майнові прав на квартири у житловому будинку за будівельною адресою: м.Київ, вул. Бориспільська, 18 загальною вартістю 31 382 105 грн., а саме: квартиру номер 184 загальною площею 51,71 кв.м, житловою площею 19,75 кв.м, вартістю 956 635 грн.; квартиру номер 217 загальною площею 51,71 кв.м, житловою площею 19,75 кв.м, вартістю 956 635 грн.; квартиру номер 308 загальною площею 84,73кв.м, житловою площею 51,33 кв.м, вартістю 1 567 505грн.; квартиру номер 312 загальною площею 84,84 кв.м, житловою площею 51,36кв.м, вартістю 1 569 540грн.; квартиру номер 317 загальною площею 84,84 кв.м, житловою площею 51,36кв.м, вартістю 1 569 540грн.; квартиру номер 333 загальною площею 90,40кв.м, житловою площею 54,46кв.м, вартістю 1 672 400грн.; квартиру номер 342 загальною площею 90,50 кв.м, житловою площею 54,48кв.м, вартістю 1 674 250грн.; квартиру номер 352 загальною площею 90,50 кв.м, житловою площею 54,48кв.м, вартістю 1 674 250грн.; квартиру номер 358 загальною площею 355,7кв.м, житловою площею 259,35кв.м, вартістю 6 580 450грн.; квартиру номер 363 загальною площею 355,7кв.м, житловою площею 259,35кв.м, вартістю 6 580 450грн. та квартиру номер 364 загальною площею 355,7кв.м, житловою площею 259,35кв.м, вартістю 6 580 450грн.

Передача від сторони-2 до сторони-1 вказаних майнових прав на квартири підтверджена актом приймання-передачі квартир від 16.11.2018 року та додатковою угодою №1.

Таким чином, понесені ТОВ «Боричів Тік» витрати на виконання вимог Договору, згідно яких було замовлено проектно-кошторисну документацію, проведено підготовчі роботи по влаштуванню зовнішніх та внутрішніх інженерних мереж, на загальну суму 6 639 376,59 грн., що підтверджено наданими первинними документами, є належним виконанням умов Договору та які мають бути враховані ліквідаційною комісією Академії при закінчення технологічного циклу зі створення об`єкту архітектури - житлового комплексу із супутньою інфраструктурою, розташованого на земельній ділянці площею 1,7233 га, за адресою: вул. Сім`ї Хохлових, 8 у Шевченківському районі міста Києва.

Також, матеріалами справи підтверджується те, що відповідач за первісним позовом здійснив відповідні дії на прийняття від позивача за первісним позовом зобов`язань по Договору, таким чином схваливши вчинений правочин, яким є Договір, що відповідає ст. 241 Цивільного кодексу України.

Разом з тим, при аналізі поданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, що передача майнових права на квартири у житловому будинку за будівельною адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 18, що підтверджується Додатковою угодою №1 до Договору та актом приймання-передачі квартир від 16.11.2018 року, не є належним виконанням ТОВ «Боричів Тік» своїх зобов`язань за Договором.

Відповідно до правової позиції, наведеної у постанові Верховного Суду України №6- 168цс12 від 30.01.2013, майнове право, яке можна визначити як право очікування, є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певним, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 року у справі №910/3435/17 визнано недійсним Договір про будівництво житлового комплексу за будівельною адресою м. Київ, вул. Бориспільська, 18 з моменту його укладення. (Справа №910/3435/17 перебуває в апеляційній інстанції на розгляді).

Тобто, на момент передачі майнових права на квартири у житловому будинку за будівельною адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 18, згідно Додаткової угоди №1 до Договору та акту приймання-передачі квартир від 16.11.2018 року, вже існувало таке рішення суду, яке нівелювало правомочність власника майнових прав на отримання права власності на нерухоме майно у майбутньому.

Отже, отримані Академією майнові права на квартири у житловому будинку за будівельною адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 18 не є належним виконанням позивачем за первісним позовом умов Договору, а тому має бути змінено умови зобов`язання шляхом повернення таких майнових прав від Академії до ТОВ «Боричів Тік».

З огляду на викладене, зважаючи на те, що правовідносини за Договором тривають, частина з них виконана сторонами, а щодо невиконаної частини зобов`язань існує обов`язок сторін по закінченню технологічного циклу зі створення об`єкту архітектури - житлового комплексу із супутньою інфраструктурою, розташованого на земельній ділянці площею 1,7233 га, за адресою: вул. Сім`ї Хохлових, 8 у Шевченківському районі міста Києва, суд зазначає про те, що, звертаючись з вимогою про визнання та включення до проміжного ліквідаційного балансу кредиторських вимог позивача за первісним позовом, що виникли станом на 06.05.2020, в загальному розмірі 38 021 481,59 грн., ТОВ «Боричів Тік» не надав суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України, які б свідчили про протиправні дії або бездіяльність відповідача за первісним позовом щодо виконання своїх зобов`язань.

Разом з тим, суд зазначає, що відмова ліквідаційної комісії Академії від виконання умов Договору є порушенням обов`язку по закінченню технологічного циклу зі створення об`єкту архітектури - житлового комплексу із супутньою інфраструктурою, розташованого на земельній ділянці площею 1,7233 га, за адресою: вул. Сім`ї Хохлових, 8 у Шевченківському районі міста Києва, а тому позовні вимоги первісного позову в частині зобов`язання ліквідаційної комісії Академії виконати умови договору про дольову участь у будівництві від 20.09.2018, підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку?

Суд також враховує, що в пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини справа Проніна проти України" (Заява №63566/00) Суд нагадує, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія А, N 303-А, параграф 29).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.ст. 76-79 ГПК України).

Враховуючи всі встановлені вище обставини, суд дійшов висновку, що первісні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Боричів Тік» в частині зобов`язання Академії в особі ліквідаційної комісії, визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги в загальному розмірі 38 021 481,59 грн. задоволенню не підлягають. Разом з тим, підлягають задоволенню позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Боричів Тік» в частині зобов`язання Академії в особі ліквідаційної комісії, виконувати умови договору про дольову участь у будівництві від 20.09.2018 до закінчення технологічного циклу зі створення об`єкту архітектури, який можливо продати (реалізувати) - будівництво житлового комплексу із супутньою інфраструктурою, розташованого на земельній ділянці площею 1,7233 га, за адресою: вул. Сім`ї Хохлових, 8 у Шевченківському районі міста Києва. зустрічні вимоги Академії про визнання Договору про дольову участь у будівництві від 20.09.2018р. Зустрічні позовні вимоги Національної академії прокуратури України, у зв`язку з недоведеністю, задоволенню не підлягають.

Враховуючи приписи ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на часткове задоволення первісних позовних вимог, судовий збір за первісним позовом, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 2 102,00 грн, покладається на відповідача за первісним позовом, решта залишається за позивачем за первісним позовом, а судовий збір позивача за зустрічним позовом, у зв`язку з відмовою в задоволенні зустрічних позовних вимог, залишається за позивачем за зустрічним позовом.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити частково.

2. Зобов`язати Національну академію прокуратури України (ідентифікаційний номер 26297233, адреса: 04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, буд. 81-б) в особі ліквідаційної комісії, виконувати умови Договору про дольову участь у будівництві від 20.09.2018 до закінчення технологічного циклу зі створення об`єкту архітектури, який можливо продати (реалізувати) - будівництво житлового комплексу із супутньою інфраструктурою, розташованого на земельній ділянці площею 1,7233 га, за адресою: вул. Сім`ї Хохлових, 8 у Шевченківському районі міста Києва.

3. Стягнути з Національної академії прокуратури України (ідентифікаційний номер 26297233, адреса: 04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, буд. 81-б) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Боричів Тік» (ідентифікаційний код 40703921, адреса: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, буд. 22) суму судового збору в розмірі 2 102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

4. В іншій частині первісного позову відмовити.

5. У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

6. Залишити за Національною академією прокуратури України судовий збір, сплачений до державного бюджету.

7. Після вступу рішення в законну силу видати накази.

8. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

9. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 та п. 17.5. розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене 17.12.2020 року.

Суддя С.М. Морозов