УХВАЛА

м. Київ

18.12.2020Справа № 910/15761/20
Суддя Господарського суду міста Києва Андреїшина І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову

у справі

За позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Туристичне Агентство "Скай Лайн" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 110Б, )

2) Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (01030, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 26/4)

3) Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Корецької Ірини Сергіївни (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 14/24, оф.102, літ А)

про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників та скасування реєстраційних дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Туристичне Агентство "Скай Лайн", Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної реєстрації та Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Корецької Ірини Сергіївни про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Туристичне Агентство "Скай Лайн", оформленого протоколом № 01/2019 від 12.09.2019 та скасування реєстраційних дій.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 21.10.2020 залишив позов без руху, надав строк для усунення недоліків позову у встановлений спосіб.

28.10.2020 до суду від позивача засобами поштового зв`язку надійшли матеріали на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/15761/20. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін; підготовче засідання призначено на 25.11.2020.

У судовому засіданні 25.11.2020 представники позивачів заперечили проти виключення Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Корецької Ірини Сергіївни з кола відповідачів.

Суд на місці ухвалив відхилити клопотання відповідача-3, оскільки нормами Господарського процесуального кодексу не передбачено такої процесуальної дії, як виключення з кола осіб відповідачів, відомості про дану процесуальну дію занесено до протоколу судового засідання.

Представники позивачів у судовому засіданні 25.11.2020 підтримали клопотання, яке подано разом із позовною заявою про витребування додаткових доказів у справі, проте, доказів на підтвердження не можливості надати суду додаткові документи у справі наразі не представили.

Представники відповідачів участь своїх представників у засідання суду 25.11.2020 не забезпечили, про дату та час судового розгляду повідомлялися належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 відкладено підготовче засідання на 16.12.2020.

30.11.2020 через відділ діловодства суду від позивачів надійшли документи, які підтверджують вжиття заходів з метою самостійного отримання письмових доказів.

10.12.2020 від відповідача-3 надійшло повідомлення, в якому останній просив розглядати справу без його участі та повідомлено, що оригінали документів, для вчинення реєстраційної дії, про яку йдеться в позовній заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відправлено згідно з ч. 3 ст. 29 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» відповідному суб`єкту державної реєстрації, уповноваженому зберігати реєстраційні справи, зокрема до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної реєстрації 07 10.2019.

Разом з тим, 14.12.2020 від позивачів надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

Також, 15.12.2020 від відповідача-1 на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 16.12.2020 представники позивачів подали клопотання про долучення документів до матеріалів справи, зокрема, відповіді на адвокатський запит Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Корецької Ірини Сергіївни.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 задоволено клопотання позивачів та витребувано у Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори (03087, м. Київ, вул. Волинська, 6) спадкову справу № 769/2015 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , відкриту за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ; у Першої Київської державної нотаріальної контори (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 11) спадкову справу № 243/2017 до майна померлої ОСОБА_4 , відкриту за заявою ОСОБА_5 ; у Відділу державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (01030, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 26/4) реєстраційну справу щодо внесення змін до відомостей про ТОВ «ТА «Скай Лайн», що не пов`язані зі змінами в установчих документах, проведену на підставі протоколу Загальних зборів учасників ТОВ «ТА «Скай Лайн» за № 01/2019 від 12.09.2019 року (реєстраційна дія проведена державним реєстратором Карташовою М.П.) та реєстраційну справу щодо реєстрації змін до установчих документів ТОВ «ТА «Скай Лайн», проведену на підставі протоколу Загальних зборів учасників ТОВ «ТА «Скай Лайн» за № 02/2019 від 04.10.2019 року; у ТОВ «ТА «Скай Лайн» (01054, м. Київ, вул. О. Гончара, 74 Б) Статут ТОВ «ТА «Скай Лайн» у редакції, яка існувала на момент смерті ОСОБА_3 , зокрема, на 11.10.2015 року з наступними змінами та відкладено підготовче засідання на 27.01.2021.

16.12.2020 через відділ діловодства суду позивачами подано заяву про забезпечення позову, у якій заявники просять заборонити всім державним реєстраторам суб`єктів державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, включаючи державних реєстраторів структурних підрозділів територіальних органів Міністерства юстиції України, виконавчих органів сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в містах Києві та Севастополі державної адміністрації, нотаріусам та акредитованим суб`єктам державної реєстрації, приймати рішення про державну реєстрацію змін, здійснювати державну реєстрацію змін та вносити до Єдиного державного, реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи, що стосуються, у тому числі, зміни розміру статутного капіталу, зміни часток та складу учасників (засновників) ТОВ «ТА «Скай Лайн» (), зміни керівника (директора) ТОВ «ТА «Скай Лайн» (), підписантів ТОВ «ТА «Скай Лайн» () та змін до Статуту ТОВ «ТА «Скай Лайн» ().

Розглянувши вказану заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 N 5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно з Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13 січня 2020 року у справі № 922/2163/17 забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Як встановлено судом, предметом поданого позову в даній справі є вимоги позивачів про визнання недійсним рішення Загальних зборів учасників ТОВ «ТА «Скай Лайн» за № 01/2019 від 12.09.2019 оформленого протоколом № 01/2019 від 12.09.2019 року.

Зважаючи на те, що предметом позову є визнання недійсним рішення Загальних зборів учасників ТОВ «ТА «Скай Лайн» за № 01/2019 від 12.09.2019 оформленого протоколом № 01/2019 від 12.09.2019 року, рішення у даній справі за своєю правовою природою є рішенням про визнання (у випадку задоволення позову), тобто стадія виконання в таких рішеннях відсутня.

Оскільки у даному випадку позивачі звернулися до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

При цьому, суд також звертає увагу, що при розгляді заяви про забезпечення позову до подачі самого позову неможливо дослідити та оцінити доводи та мотиви, які стосуються вже суті самого майбутнього позову, оскільки це виходить за межі предмету такої заяви та може передчасно нав`язати відповідні висновки суду, який розглядатиме безпосередньо сам позов.

Аналогічні правові висновки викладені у вищенаведеній постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Отже, при розгляді заяви про забезпечення позову суд оцінює виключно обґрунтованість заяви на предмет доведення обставин, які свідчать про необхідність застосування заходу забезпечення позову.

Однак, з огляду на викладене, суд зазначає, що заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено в порядку приписів статей 76-79 ГПК України, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони всім державним реєстраторам суб`єктів державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, включаючи державних реєстраторів структурних підрозділів територіальних органів Міністерства юстиції України, виконавчих органів сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в містах Києві та Севастополі державної адміністрації, нотаріусам та акредитованим суб`єктам державної реєстрації, приймати рішення про державну реєстрацію змін, здійснювати державну реєстрацію змін та вносити до Єдиного державного, реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи, що стосуються, у тому числі, зміни розміру статутного капіталу, зміни часток та складу учасників (засновників) ТОВ «ТА «Скай Лайн» (), зміни керівника (директора) ТОВ «ТА «Скай Лайн» (), підписантів ТОВ «ТА «Скай Лайн» () та змін до Статуту ТОВ «ТА «Скай Лайн» (), може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду.

Суд вирішує питання щодо визначення можливих наслідків невжиття заходів забезпечення у формі істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав позивача (необхідна умова для застосування заходів забезпечення позову), виключно в межах заявлених позовних вимог, тобто в межах способу захисту (предмету позову), з яким позивач звернувся до суду (має намір звернутись), з огляду на приписи ст. 5, ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, суд доходить висновку, що вказані заявником заходи забезпечення позову не зможуть забезпечити ефективний захист та поновлення порушених прав позивача в контексті заявленого позивачем способу захисту.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Дата складення та підписання повного тексту ухвали: 18.12.2020

Суддя І.О. Андреїшина