УХВАЛА

м. Київ

16.12.2020Справа № 917/814/16 (910/15008/20)

Суддя Господарського суду міста Києва Яковенко А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАз" (39631, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Київська, 62; ідентифікаційний код 05808735)

про стягнення заробітної плати та моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн.

в межах справи №917/814/16

За заявою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

до Приватного акціонерного товариства "АвтоКраз"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа №917/814/16 за заявою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАз" про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.09.2018 відкрито провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "АвтоКраз" (39631, Полтавська обл., м. Кременчук, вулиця Київська, 62, ). Визнано грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до Публічного акціонерного товариства "АвтоКраз" у розмірі 555 687 553,91 грн. Введено процедуру розпорядження майном "АвтоКраз" (39631, Полтавська обл., м. Кременчук, вулиця Київська, 62, ). Здійснено оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство "АвтоКраз" (39631, Полтавська обл., м. Кременчук, вулиця Київська, 62, ) за номером 54698 від 09.102018р. Призначено розпорядником майна "АвтоКраз" (39631, Полтавська обл., м. Кременчук, вулиця Київська, 62, ) арбітражного керуючого Кізленка Вадима Андрійовича (свідоцтво № 408 від 27.02.2013 р., адреса для листування: 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 11).

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Автокраз" залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.09.2018 у справі № 917/814/16 залишено без змін. Матеріали справи №917/814/16 повернуто до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2018 відкрито провадження у справі про банкрутство.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Автокраз" залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.09.2018 у справі № 917/814/16 залишено без змін. Матеріали справи №917/814/16 повернуто до Господарського суду міста Києва.

До Господарського суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Автокраз" про стягнення заробітної плати та моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яковенко А.В.

Розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 суд встановив наступне.

Дослідивши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що вказаний позов підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне:

По-перше, статті 162 та 163 Господарського процесуального кодексу України положення, за яким у позовній заяві має зазначатися ціна позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються або оспорюються. Ціна позову визначається, зокрема, у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, яка оспорюється за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безакцептному (безспірному) порядку.

Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Як вбачається з матеріалів позову, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з 01.01.2020 по 31.08.2020 та моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

Проте, позивачем не зазначено розміру заборгованості.

По-друге, судовий збір за звернення до суду з даною позовною заявою позивачем не сплачено в силу приписів п. 1 ч. 1 ст. Закону України "Про судовий збір".

Суд зазначає, що гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 1 цього Закону судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Водночас статтею 5 Закону України "Про судовий збір" установлено пільги щодо сплати судового збору, згідно з пунктом 1 частини першої якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною ставки судового збору встановлюються у розмірі 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 4 204,00 грн.

Позивачем заявлено майнову вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн., за розгляд якої підлягає до сплати судовий збір у розмірі 4 204,00 грн.

Аналогічна позиція зазначена в постановах Верховного суду від 11.03.2019 у справі №914/1723/15 та від 12.10.2020 у справі №902/637/14.

Судом встановлено, що позивачем до матеріалів позовної заяви не надано жодних доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

У відповідності до частини 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 163, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Автокраз" про стягнення заробітної плати та моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн. підлягає залишенню без руху, адже позивачем не було дотримано вимог ст. 163, п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України при зверненні з нею (не вказано ціну позову, не надано доказів оплати судового збору у визначені законом розмірі або доказів неможливості сплати позивачем судового збору).

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має конкретизувати зміст позовних вимог (вказати ціну позову та докази сплати судового збору).

При цьому, усунення позивачем недоліків позовної заяви повинне бути здійснене з урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язковості надсилання учасникам справи позовної заяви та копії доданих до неї документів.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 163, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Автокраз" про стягнення заробітної плати та моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн. залишити без руху.

3. Зобов`язати ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом:

- подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 4 204,00 грн.

- надання суду нової редакції позовної заяви із конкретизацією ціни позову;

- надання суду доказів направлення позовної заяви в новій редакції іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя А.В. Яковенко