ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року Справа № 915/233/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Степановій І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства "ПроКредит Банк", пр. Перемоги, 107 "А", м. Київ, 03115 ()

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ", вул. Степова, 1, с. Токарівка, Кривоозерський район, Миколаївська обл., 55131 ()

до відповідача ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1 )

до відповідача ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_2 )

до відповідача ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 (ІПН НОМЕР_3 )

про стягнення заборгованості в сумі 6 444 083, 57 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Ткаченко О.І., адвокат, довіреність від 01.09.2020 року;

від відповідачів: представники не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулось Акціонерне товариство "ПроКредит Банк" з позовною заявою, в якій просить суд:

- стягнути на користь АТ "ПроКредит Банк" з позичальника ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" заборгованість за Кредитним договором № 501.48607/FW501.1167 від 12.04.2019 року, який є невід`ємною частиною Рамкової угоди № FW501.1167 від 24.04.2015 року, а саме: 5 659 236, 11 грн. - капітал; 58 362, 50 грн. - проценти; 200 219, 61 грн. - проценти за неправомірне користування кредитом; 526 265, 35 грн. - пеня. Всього 6 444 083, 57 грн.

- стягнути на користь АТ "ПроКредит Банк" з поручителя ОСОБА_1 , як солідарного із ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" боржника, заборгованість за Кредитним договором № 501.48607/FW501.1167 від 12.04.2019 року, який є невід`ємною частиною Рамкової угоди № FW501.1167 від 24.04.2015 року, а саме: 5 659 236, 11 грн. - капітал; 58 362, 50 грн. - проценти; 200 219, 61 грн. - проценти за неправомірне користування кредитом; 526 265, 35 грн. - пеня. Всього 6 444 083, 57 грн.

- стягнути на користь АТ "ПроКредит Банк" з поручителя ОСОБА_2 , як солідарного із ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" боржника, заборгованість за Кредитним договором № 501.48607/FW501.1167 від 12.04.2019 року, який є невід`ємною частиною Рамкової угоди № FW501.1167 від 24.04.2015 року, а саме: 5 659 236, 11 грн. - капітал; 58 362, 50 грн. - проценти; 200 219, 61 грн. - проценти за неправомірне користування кредитом; 526 265, 35 грн. - пеня. Всього 6 444 083, 57 грн.

- стягнути на користь АТ "ПроКредит Банк" з поручителя ОСОБА_3 , як солідарного із ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" боржника, заборгованість за Кредитним договором № 501.48607/FW501.1167 від 12.04.2019 року, який є невід`ємною частиною Рамкової угоди № FW501.1167 від 24.04.2015 року, а саме: 5 659 236, 11 грн. - капітал; 58 362, 50 грн. - проценти; 200 219, 61 грн. - проценти за неправомірне користування кредитом; 526 265, 35 грн. - пеня. Всього 6 444 083, 57 грн.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 04.03.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання по справі на 31.03.2020 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 31.03.2020 року відкладено підготовче засідання без зазначення дати підготовчого засідання. Встановлено, що про дату, час та місце проведення підготовчого засідання у цій справі учасники справи будуть повідомлені додатково ухвалою суду.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 31.08.2020 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче засідання по справі на 30.09.2020 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 30.09.2020 року відкладено підготовче засідання на 27.10.2020 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 27.10.2020 року відкладено підготовче засідання на 12.11.2020 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 12.11.2020 року закрито підготовче провадження у справі № 915/233/20 та розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 08.12.2020 року.

Відповідачі явку повноважних представників в судові засідання 31.03.2020, 30.09.2020, 27.10.2020 року, 12.11.2020 року, 08.12.2020 року не забезпечили.

Відповідачі ТзОВ агрофірма "ІЛЬНИЦЬКИХ", ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (арк. 95-97, 117-119, 148-149, 151, 167-168, 170, 186-188, 225-227).

Ухвали господарського суду Миколаївської області від 04.03.2020 року, від 31.03.2020 року, від 31.08.2020 року, від 30.09.2020 року, від 27.10.2020 року, від 12.11.2020 року, надіслані на адресу відповідача ОСОБА_3 , повернуті до суду поштовою установою із відмітками пошти "адресат відсутній за вказаною адресою" (арк. 90-93, 138-142, 152-155, 171-174, 189-192, 228-231).

Відповідно до інформації, наданої Департаментом з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради № 19.03.03-11/1719/20 від 18.03.2020 року, станом на 13.03.2020 року за відомостями Реєстру територіальної громади міста Миколаєва місце проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 (арк. 120).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є керівником ТзОВ «Агрофірма «Ільницьких» (арк. 59). 23.03.2020 року на адресу суду від відповідача ТзОВ «Агрофірма «Ільницьких» надійшов відзив на позовну заяву, підписаний директором ОСОБА_3, що дозволяє суду стверджувати про обізнаність останнього про розгляд справи в суді.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України".)

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідачів.

В судовому засіданні 08.12.2020 року судом відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

2.1. Правова позиція позивача.

Позивач зазначає, що предметом спору є вимога про стягнення грошової заборгованості. Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" (боржником) умов кредитного договору № 501.48607/FW501.1167 від 12.04.2019 року, який є невід`ємною частиною Рамкової угоди № FW501.1167 від 24.04.2015 року, внаслідок чого утворилась заборгованість у спірній сумі та позивачем нараховано відповідачу пеню. Крім того, позивач зазначає, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено договори поруки, а саме: між АТ "ПроКредит Банк" та ОСОБА_1 № НОМЕР_4 , між АТ "ПроКредит Банк" та ОСОБА_2 № НОМЕР_5 та між АТ "ПроКредит Банк" та ОСОБА_3 № НОМЕР_6 .

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 536, 551, 611, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України та умовами договорів.

2.2. Правова позиція (заперечення) відповідача ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ".

23.03.2020 року до господарського суду Миколаївської області від відповідача ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 3687/20).

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що з позовними вимогами не погоджується в повному обсязі, у зв`язку з наступним:

- всі розрахунки позивача є неточними, складеними без урахування всіх оплат, здійснених відповідачем Товариством. Так, з 12.04.2019 року по 24.01.2020 року Товариством сплачено: 1 061 334, 38 грн. - основного боргу (капітал), 927 932, 48 грн. - процентів та процентів за неправомірне користування кредитом та 33 233, 20 грн. - пені. Проте, в розрахунку заборгованості, який додано до позовної заяви, зазначені інші суми оплат;

- посилаючись на положення ст. 549 ЦК України, відповідач зазначає, що позивачем неправомірно проведено нарахування пені на проценти, оскільки позивачем не були враховані всі здійснені товариством платежі. Крім того, відповідач посилаючись на практику ВСУ зазначає, що фактично ВСУ ототожнив проценти за користування чужими грошовими коштами з пенею;

- щодо нарахування процентів по кредиту, то відповідач зазначає, що їх нараховано після настання терміну виконання зобов`язань за кредитним договором;

- вимоги про стягнення заборгованості з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (поручителі) є безпідставними, оскільки при укладенні кредитного договору від 12.04.2019 року, погодження поручителів відсутнє, позичальник та банк уклали цей договір самостійно, не повідомивши поручителів товариства в рамках ракової угоди;

- при підписанні кредитного договору від 12.04.2019 року не були враховані можливості Товариства щодо строків та розмірів повернення кредиту, внаслідок чого ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" опинилось у скрутному фінансовому стані, про що Товариство повідомляло позивача листом і просив переглянути умови договору в частині термінів оплати, черговості погашення вимог позивача, але дана пропозиція і прохання залишилось без уваги зі сторони позивача.

Заперечення обґрунтовані положеннями ст. 549, 559, 692 ЦК України та судовою практикою.

2.3. Правова позиція (заперечення) відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Відповідачі не скористались передбаченим ст. 165 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповіді на відзив на позовну заяву (вх. № 5052/20 від 22.04.2020 року) позивач вказує:

- розрахунок заборгованості сформовано електронною системою банку на підставі даних з первинних документів, що відображають здійснення позичальником платежів. Щодо платежів за 01.11.2019 року на суму 16 602, 67 грн., 58 362, 50 грн. та 25 034, 83 грн., то ці суми були повернені позичальнику. Однак, в подальшому ці суми були перераховані та спрямовані на погашення процентів та тіла кредиту, що і є відображеним в розрахунку. Такі дії були вчинені за попереднім узгодженням з позичальником;

- щодо твердження відповідача ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ", що при укладенні договору не були враховані можливості позичальника щодо строків та розмірів повернення кредиту, то позивач зазначив, що сторони вільні в укладенні будь-якого договору та самостійно узгоджують його умови;

- сторонами з урахуванням принципу свободи договору (ст. 6, 627 ЦК України) передбачено домовленість, яка допускає нарахування процентів за користування простроченим кредитом по день повернення заборгованості;

- позивач, посилаючись на умови договорів поруки (п. 2.3 договорів), вказує, що поручителі погодились, що укладення кредитних договорів на підставі рамкової угоди можуть здійснюватися без будь-якого погодження поручителем.

У письмових поясненнях (вх. ЕП: № 14331/20 від 12.11.2020 року) позивач зазначає, що відповідачем було здійснено часткове погашення кредиту на загальну суму 41 400, 00 грн. Зазначена сума була спрямована в рахунок погашення процентів за неправомірне користування кредитом. Отже, заборгованість за процентами за неправомірне користування кредитом підлягає зменшенню на 41 400, 00 грн.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

3.1. Рамкова угода.

24.04.2015 року між ПАТ "ПроКредит Банк" (банк) та ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" (позичальник) укладено рамкову угоду № FW501.1167 (арк. 13-16).

До рамкової угоди між сторонами було укладено Договори про внесення змін та доповнень до Рамкової угоди № 1 від 26.04.2016 року, № 2 від 14.03.2017 (арк. 17-22).

Рамкову угоду та договори про внесення змін підписано та скріплено печатками сторін.

Умовами Рамкової угоди сторони передбачили наступне:

Відповідно до п. 2.1 Рамкової угоди кредитор на підставі угоди зобов`язується здійснювати кредитування позичальника у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених угодою та кредитними договорами, а позичальник зобов`язується належно виконати усі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов`язань, а також належно виконувати усі інші зобов`язання, передбачені угодою та кредитними договорами.

Відповідно до п. 1 Рамкової угоди (в редакції договору про внесення змін № 2 від 14.03.2017 року) банк встановлює для позичальника наступні рамкові кредитні умови: максимальна сума - 8 000 000,00 грн., максимальний строк - 120 місяців, максимальний розмір процентів - 40 % річних.

Ця Рамкова кредитна угода (надалі - "рамкова угода" або "угода") застосовується до таких кредитних послуг, які позичальник може одержати від банку згідно з умовами та положеннями, визначеними в цій угоді: овердрафт; строковий кредит; відновлювальна кредитна лінія; гарантії, акредитиви (документарні операції); кредитні картки (окремо - "кредитна послуга", разом - "кредитні послуги").

Використання будь-якої кредитної послуги в рамках цієї рамкової угоди можливе лише на підставі позитивного рішення компетентного внутрішнього органу банку і за умови укладення окремих кредитних договорів, які є невід`ємними частинами цієї угоди і не мають самостійного значення (окремо - "кредитний договір", разом - "кредитні договори").

Позичальник може отримувати кошти в межах ліміту, встановленого для наданої кредитної послуги.

Банк зберігає за собою право відмовити позичальнику як в укладенні кредитного договору, так і в наданні коштів по вже укладеному кредитному договору якщо, згідно зі звичайною оцінкою банку, фінансова ситуація позичальника суттєво погіршилася з часу підписання цієї угоди, або якщо позичальник має прострочені платежі за будь-яким договором з банком.

Відповідно до п. 2 Рамкової угоди (в редакції договору про внесення змін № 2 від 14.03.2017 року) цільове призначення кожної кредитної послуги вказується у відповідному кредитному договорі.

Відповідно до п. 4 Рамкової угоди (в редакції договору про внесення змін № 2 від 14.03.2017 року) кошти за кредитною послугою видаються згідно з кредитним договором.

Відповідно до п. 5 Рамкової угоди (в редакції договору про внесення змін № 2 від 14.03.2017 року) за користування кредитними послугами позичальник зобов`язаний сплатити банку проценти у розмірі та порядку, визначених рамковою угодою та кредитними договорами у межах максимального розміру процентів, встановлених рамковою угодою.

Проценти обчислюються у валюті кредиту за процентною ставкою, встановленою відповідним кредитним договором, від суми залишку кредиту за кожен календарний день користування залишком кредиту, виходячи із 360 календарних днів у році, з моменту видачі кредиту до моменту повного погашення кредиту.

Відповідно до п. 5.2 Рамкової угоди (в редакції договору про внесення змін № 2 від 14.03.2017 року) проценти за користування кредитом встановлюються відповідним кредитним договором та не можуть перевищувати максимальний розмір, встановлений цією угодою.

Проценти за користування кредитом обчислюються від суми кредиту, яка не є повернутою банку (надалі - залишок кредиту) за кожен календарний день користування кредитом до моменту його повного погашення та нараховуються щодо чергових платежів у строки, що зазначені в графіку як дні платежу.

Відповідно до п. 7 Рамкової угоди (в редакції договору про внесення змін № 2 від 14.03.2017 року) кредитними договорами може бути встановлена можливість зміни процентної ставки та інших платежів за кредитом. Умови та випадки таких змін визначаються відповідним кредитним договором.

Відповідно до п. 20 Рамкової угоди (в редакції договору про внесення змін № 2 від 14.03.2017 року) ця угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та діє протягом дії строку кредитування, встановленого п. 1 рамкової угоди. Закінчення строку дії рамкової угоди має наслідком лише припинення її умов щодо можливості укладення з позичальником нових кредитних договорів та видачі нових кредитних послуг на підставі цієї угоди. Усі інші умови рамкової угоди, зобов`язання сторін, що виникли на підставі рамкової угоди і були неналежно виконані чи не виконані, зобов`язання щодо відповідальності, а також права та обов`язки сторін продовжують діяти до повного належного виконання таких зобов`язань та реалізації прав.

3.2. Кредитний договір.

В рамках Рамкової угоди № FW501.1167 від 24.04.2015 року між ПАТ "ПроКредит Банк" (банк) та ТзОВ АГРОФІРМА «ІЛЬНИЦЬКИХ» (позичальник) було укладено Кредитний договір № 501.48607/ FW501.1167 від 12.04.2019 року (арк. 23).

До договору між сторонами укладено Додаток № 1 "Графік повернення кредиту та сплати процентів" (арк. 24).

Договір з додатком підписано та скріплено печатками сторін.

Умовами Кредитного договору сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1 Кредитного договору банк зобов`язується надати позичальнику строковий кредит (надалі - кредит), загальна сума якого складає 6 670 000,00 грн. строком на 7 місяців від дати видачі кредиту включно.

Відповідно до п. 2 Кредитного договору кредит використовується для рефінансування кредиту, отриманого на підставі: договору про відкриття кредитної лінії № 501.45566/ FW501.1167 від 14.03.2017 року.

Відповідно до п. 3 Кредитного договору кредит видається у дату, вказану в графіку повернення кредиту і сплати процентів (раніше і надалі - графік), що є додатком № 1 до цього договору, наступним способом: зарахування коштів на рахунок позичальника № НОМЕР_7 у кредитора.

Відповідно до п.п. (а) п. 4 Кредитного договору на непогашену частину основної суми кредиту нараховуються відсотки за наступною ставкою: тип процентної ставки - фіксована, розмір процентів - 21, 00 % річних, виходячи з 360 календарних днів у році.

Відповідно до п. 5 Кредитного договору погашення кредиту здійснюється у порядку, встановленому у графіку.

Суми, сплачені на погашення кредиту, не надаються в кредит повторно.

3.2.1. Сума основного боргу (капітал) за кредитним договором.

Судом встановлено, що 12.04.2019 року банком належним чином та в повному обсязі виконано взяті на себе зобов`язання згідно умов кредитного договору шляхом перерахування коштів в розмірі 6 670 000, 00 грн. на рахунок позичальника, що підтверджується банківською випискою по рахунку НОМЕР_8 за період з 12.04.2019 по 24.01.2020 (арк. 30-48) та меморіальним ордером № 332499891/360667314//5261 від 12.04.2019 року на суму 6 670 000, 00 грн. (арк. 196).

Як вбачається з банківської виписки по рахунку, того ж дня 12.04.2019 року на виконання п. 2 Кредитного договору кошти в сумі 6 670 000, 00 грн. зараховано в погашення основного боргу (капіталу) за кредитною лінією згідно кредитного договору № 501.45566/ FW501.1167 від 14.03.2017 року.

Як вбачається з Графіку повернення кредиту та сплати процентів до кредитного договору № 501.48607/FW501.1167 від 12.04.2019 сторонами наведено графік погашення заборгованості, за яким позичальник ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" повинен був оплачувати кредит та проценти (арк. 24).

Так, відповідно до графіку позичальник ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" повинен щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у визначені строки, а також повернути кредит частинами: 30.07.2020 - 1 000 000,00 грн., 30.08.2019 - 2 335 000, 00 грн. та 30.10.2019 - 3 335 000, 00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позичальником ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" в період з 30.07.2019 року по 28.11.2019 року частково повернуто кредитні кошти в загальній сумі 1 010 763, 89 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку НОМЕР_8 за період з 12.04.2019 по 24.01.2020 (арк. 30-48).

Відповідач ТзОВ «Агрофіпма «Ільницьких» у відзиві на позовну заяву зазначає, що Товариством сплачено коштів по основному боргу в розмірі 1 061 334, 38 грн. Натомість, жодного доказу на підтвердження факту оплати кредитної заборгованості у вказаному розмірі відповідачем суду не подано.

Згідно з графіком повернення кредиту та сплати процентів граничним строком для повернення кредиту позичальником є 30.10.2019 включно (арк. 24).

Таким чином, позичальником ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" порушено умови п. 5 кредитного договору щодо погашення заборгованості за кредитом у відповідності до Графіка, внаслідок чого заборгованість за кредитом становить 5 659 236, 11 грн. (6 670 000, 00 грн. - 1 010 763, 89 грн.).

3.2.2. Заборгованість по процентам.

Судом встановлено, що позивачем відповідно до Графіка повернення кредиту та сплати процентів (додаток № 1 до кредитного договору) нараховано 645 303, 75 грн. - відсотків за користування кредитом за період з 30.05.2019 року по 30.10.2019 року (арк. 24).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" частково погашено заборгованість по процентам в загальній сумі 586 941, 25 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку за період з 12.04.2019 по 24.01.2020 (арк. 30-48).

Таким чином, непогашена сума процентів за користування кредитом за період з 30.05.2019 року по 30.10.2019 становить 58 362, 50 грн. (645 303, 75 грн. - 586 941, 25 грн.).

Крім того, позивачем нараховано відповідачу проценти за неправомірне користування кредитом (донараховані проценти) в сумі 390 280, 68 грн. за період з 31.07.2019 року по 24.01.2020 року. Детальний розрахунок процентів за неправомірне користування кредитом наявний в матеріалах справи (арк. 27).

Судом встановлено, що відповідачем ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" частково погашено заборгованість по процентам за неправомірне користування кредитом в загальній сумі 231 461, 07 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку з 12.04.2019 року по 24.01.2020 року та з 12.04.2019 року по 09.11.2020 року (арк. 30-48, 197-217).

Позивачем заявлено до стягнення проценти за неправомірне користування кредитом (донараховані проценти) в сумі 200 219, 61 грн. Натомість, як вказано в письмових поясненнях банку від 12.11.2020 на день розгляду справи проценти за неправомірне користування кредитом (донараховані проценти) становлять 158 819, 61 грн.

3.3. Договори поруки.

Для забезпечення зобов`язань позичальника відповідача ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" за рамковою угодою № FW501.1167 від 24.04.2015 року укладено три договори поруки:

- № 336194-ДП1 від 24.04.2015 року між ПАТ "ПроКредит Банк" (кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель) (арк. 49-50);

- № 342725-ДП1 від 24.04.2015 року між ПАТ "ПроКредит Банк" (кредитор) та ОСОБА_2 (поручитель) (арк. 51-52);

- № 354269-ДП1 від 24.04.2015 року між ПАТ "ПроКредит Банк" (кредитор) та ОСОБА_3 (поручитель) (арк. 53-54).

Договори поруки підписані сторонами та скріплені печатками банку.

Проаналізувавши договори поруки від 24.04.2015 року № 336194-ДП1, № 342725-ДП1 та № 354269-ДП1, судом встановлено, що умови договорів поруки є ідентичними.

Умовами договорів поруки сторони передбачили наступне.

Відповідно до договорів поруки рамкова угода - Рамкова угода № FW501.1167 від 24.04.2015 року, з усіма діючими та такими, що можуть бути внесені у майбутньому змінами та доповненнями до неї.

Відповідно до п. 1.4 договорів поруки на підставі договору поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобов`язань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник.

Відповідно до п. 2.1 договорів поруки на підставі договору поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобов`язань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник.

Відповідно до п. 2.3 договорів поруки поручитель безумовно і безвідклично погоджується, що усі зміни Кредитних договорів та/чи будь-які інші зміни до Рамкової угоди (у тому числі зміна структури платежів погашення кредиту, зміна змінювальної процентної ставки, зміна чи введення нових комісій, штрафних санкцій, прав та обов`язків сторін), а також укладання нових Кредитних договорів на підставі Рамкової угоди можуть здійснюватись без будь-якого погодження з Поручителем, а тому порукою будуть забезпечуватися зобов`язання Позичальника з врахуванням усіх змін і нових і нових Кредитних договорів без необхідності їх попереднього чи наступного ознайомлення чи погодження з Поручителем.

Відповідно до п. 3.2 договорів поруки поручитель зобов`язався належно повністю виконати зобов`язання позичальника у випадку та з моменту виникнення заборгованості позичальника у зв`язку з порушенням умов кредитного договору чи неможливості виконання ним його зобов`язань (смерть, тривала відсутність, хвороба, ліквідація, банкрутство, тощо.)

Кредитор може вимагати від поручителя достроково виконання усіх зобов`язань позичальника за наявності підстав для дострокового виконання, які встановлені умовами Кредитного договору.

Відповідно до п. 3.4 Договорів поруки достатнім документом про наявність заборгованості у позичальника є довідка кредитора, яка видається поручителю на його вимогу.

Відповідно до п. 3.6 договорів поруки моментом виконання забезпечених договором зобов`язань є дата зарахування відповідної суми коштів на відповідний рахунок кредитора у черговості, визначеній кредитними договорами.

Відповідно до п. 4.1 договорів поруки порука діє з моменту укладення Договору протягом усього часу дії, встановленого Рамковою угодою ліміту строку кредитування та до моменту, що наступить пізніше: припинення строку дії Рамкової угоди чи належне виконання усіх вимог Кредитора. Припинення окремих договорів чи погашення заборгованості Позичальника до моменту припинення строку дії рамкової угоди, а також непред`явлення Кредитором вимоги про погашення Поручителем заборгованості не тягне за собою припинення Поруки.

Кредитор вправі пред`явити вимогу Поручителю про погашення заборгованості протягом 3 років з моменту виникнення існуючої на момент такої вимоги заборгованості Позичальника.

Відповідно до п. 4.2 договорів поруки договір вступає в силу з моменту його укладення діє протягом усього часу дії, встановленого Рамковою угодою ліміту строку кредитування та до моменту, що наступить пізніше: припинення строку дії Рамкової угоди, належного виконання усіх зобов`язань Позичальника за Кредитними договорами та Поручителя за Договором.

Відповідно до п. 4.4 договорів поруки усі повідомлення сторін вважатимуться отриманими адресатом, якщо вони були відправлені на вказану у договорі адресу або іншу адресу, про яку відправник був попередньо письмово повідомлений і якщо з моменту відправлення минуло 5 (п`ять) календарних днів. Сторони зобов`язані вживати необхідних та достатніх заходів для своєчасного отримання повідомлень одна одної та не вчиняти дій, які можуть призвести до затягування, утруднення чи неможливості їх отримання. Ризик настання негативних наслідків у зв`язку із неотриманням письмового повідомлення, що зумовлені зміною адресатом адреси, про що відправник не був своєчасно і належно повідомлений чи невжиттям адресатом відповідних дій та/або заходів, необхідних для отримання повідомлення, несе адресат.

Відповідно до п. 4.5 договорів поруки до усіх вимог, що випливають з договору, встановлюється позовна давність у 5 років, включаючи вимоги, щодо яких законодавством встановлена спеціальна чи обмежена позовна давність.

У зв`язку з невиконанням позичальником умов договору щодо повернення кредиту, позивач направив на адреси поручителів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вимоги від 03.12.2019 року № 1-2/19/7711, № 1-2/19/7714 та № 1-2/19/7713 про виконання зобов`язання за договором поруки, в яких банк зазначив, що позичальником порушено умови кредитного договору та построчено виконання його грошових зобов`язань перед банком, внаслідок чого банк вимагає протягом 5-ти банківських днів повністю погасити борг позичальника (арк. 55, 56, 57). Факт направлення поручителям вимог від 03.12.2019 року № 1-2/19/7711, № 1-2/19/7714 та № 1-2/19/7713 підтверджується копією фіскального чеку та списком згрупованих відправлень (арк. 58).

Непогашення позичальником та поручителями кредиту, процентів за користування кредитними коштами та пені і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

ІV. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі кредитного договору та договорів поруки виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

4.1. Щодо стягнення основної заборгованості (капіталу).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію.

У п. 1 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75 (далі - Положення) терміни вживаються в такому значенні:

- бухгалтерський облік в банках - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передавання інформації про операції банку зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень;

- клієнтські рахунки - особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу);

- особовий рахунок - рахунок аналітичного обліку операцій з клієнтами банку, що здійснюються відповідно до укладених між банком і клієнтами договорів;

- первинний документ - документ, який містить відомості про операцію;

- регістри синтетичного та аналітичного обліку операцій - носії спеціального формату (паперові, електронні) у вигляді відомостей, книг, журналів, призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого накопичення, групування та узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку.

У п. 42-43 Положення зазначено, що підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг.

Відповідно до п. 44 Положення первинні документи банку (паперові та електронні) залежно від виду операції та типу контрагентів класифікують за такими ознаками: 1) за місцем складання: зовнішні (одержані від клієнтів, державних виконавців та інших банків); внутрішні (оформлені в банку); 2) за змістом: касові; меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій).

Касовими документами оформляються операції з готівкою. Касові документи оформляються відповідно до вимог, визначених нормативно-правовими актами Національного банку України щодо організації касової роботи в банках України (п. 45 Положення).

Меморіальні документи застосовуються банком для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України (п. 46 Положення).

Відповідно до п. 47 Положення внутрішньобанківські операції оформляються меморіальними ордерами та іншими документами, що складаються банком відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку і внутрішніх процедур банку. Операції, що відображаються за позабалансовими рахунками, також оформляються меморіальними ордерами.

Відповідно до п. 48 Положення у первинних документах, на підставі яких здійснюються записи в бухгалтерському обліку, мають зазначатися номери кореспондуючих рахунків за дебетом і кредитом, сума операції, дата виконання, підпис відповідального виконавця, підпис контролера (якщо операція підлягає додатковому контролю), підпис уповноваженої особи (якщо підставою для здійснення операції було відповідне розпорядження).

Відповідно до п. 51 Положення первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування банку, від імені якого складений документ; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; 5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції.

Відповідно до п. 57 Положення інформація, що міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного).

Відповідно до п. 58 Положення банк самостійно розробляє форми регістрів синтетичного та аналітичного обліку, які повинні містити назву, період реєстрації операції, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.

Відповідно до п. 59 Положення банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри: 1) особові рахунки та виписки з них; 2) аналітичні рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій; 3) книги реєстрації відкритих рахунків; 4) оборотно-сальдовий баланс/оборотно-сальдову відомість.

У разі складання регістрів бухгалтерського обліку в електронному вигляді банк зобов`язаний зробити їх копії на паперових носіях на вимогу учасників операції, а також органів контролю та правоохоронних органів відповідно до вимог законодавства України.

Відповідно до абз. 1 п. 60 Положення особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.

Відповідно до п. 61 Положення форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку.

Відповідно до п. 62 Положення виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/ електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

З огляду на наведене, банківські виписки по особовому рахунку позичальника ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" є належними доказами, що підтверджують факт здійснення господарських операцій між банком та позичальником, виконання банком у повному обсязі своїх зобов`язань за кредитним договором, надання відповідачу/позичальнику кредитних коштів у відповідних розмірах та невиконання останнім своїх грошових зобов`язань за зазначеним кредитним договором.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як вказано вище, позичальником ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" порушено умови п. 5 кредитного договору щодо погашення заборгованості за кредитом у відповідності до Графіка та не повернуто у повному обсязі кредитні кошти, строк повернення яких настав.

Станом на день звернення до суду із позовом у відповідача ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" виникла заборгованість по кредиту в сумі 5 659 236, 11 грн., яка підтверджена матеріалами справи та не спростована жодними доказами.

4.2. Щодо вимоги про стягнення заборгованості за процентами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до п.п. (а) п. 4 Кредитного договору на непогашену частину основної суми кредиту нараховуються відсотки за наступною ставкою: тип процентної ставки - фіксована, розмір процентів - 21, 00 % річних, виходячи з 360 календарних днів у році.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова ВП ВС від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12).

Об`єднана палата Касаційного господарського суду Верховного Суду у постанові від 18.09.2020 у справі № 916/4693/15 зазначила, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно.

Проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватися одночасно. Тому за період до прострочення підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення стягуються річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Отже, у спірних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (правова позиція викладена у постанові ОП КГС ВС від 18.09.2020 у справі № 916/4693/15).

За змістом пункту 1.1 кредитного договору банк зобов`язується надати позичальнику строковий кредит (надалі - кредит), загальна сума якого складає 6 670 000,00 грн. строком на 7 місяців від дати видачі кредиту включно.

Як вказано вище, відповідно до Графіка повернення кредиту та сплати процентів (додаток № 1 до кредитного договору) датою останнього внеску є 30.10.2019 року (включно).

Отже, в спірному випадку, до спливу строку виконання кредитного договору банк має право на нарахування процентів на підставі ст. 1048 ЦК України, а після спливу строку виконання кредитного договору банк має право на нарахування процентів на підставі ст. 625 ЦК України.

Судом встановлено, що позивачем відповідно до Графіка повернення кредиту та сплати процентів (додаток № 1 до кредитного договору) нараховано 645 303, 75 грн. - відсотків за користування кредитом за період з 30.05.2019 року по 30.10.2019 року (арк. 24).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" частково погашено заборгованість по процентам в загальній сумі 586 941, 25 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку за період з 12.04.2019 по 24.01.2020 (арк. 30-48).

Таким чином, непогашена сума процентів за користування кредитом за період з 30.05.2019 року по 30.10.2019 становить 58 362, 50 грн. (645 303, 75 грн. - 586 941, 25 грн.).

Відповідачем не надано доказів сплати процентів, правомірно нарахованих банком за ставкою 21 % річних в сумі 58 362, 50 грн. Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом в сумі 58 362, 50 грн. є обґрунтованими.

Крім того, позивачем нараховано відповідачу проценти за неправомірне користування кредитом (донараховані проценти) в сумі 390 280, 68 грн. за період з 31.07.2019 року по 24.01.2020 року. Детальний розрахунок процентів за неправомірне користування кредитом наявний в матеріалах справи (арк. 27).

Судом встановлено, що відповідачем ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" частково погашено заборгованість по процентам за неправомірне користування кредитом в загальній сумі 231 461, 07 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку з 12.04.2019 року по 24.01.2020 року та з 12.04.2019 року по 09.11.2020 року (арк. 30-48, 197-217).

Позивачем заявлено до стягнення проценти за неправомірне користування кредитом (донараховані проценти) в сумі 200 219, 61 грн. Натомість, як вказано в письмових поясненнях банку від 12.11.2020 на день розгляду справи проценти за неправомірне користування кредитом (донараховані проценти) становлять 158 819, 61 грн.

Судом з поданого позивачем розрахунку встановлено, що заявлена сума процентів за неправомірне користування кредитом нарахована з 31.07.2019 року по 24.01.2020 року, проте як встановлено судом вище граничним строком для повернення кредитної заборгованості позичальником є 30.10.2019 (включно).

Враховуючи вищевикладене, за період з 31.10.2019 року по 24.01.2020 року банк втратив можливість нарахування процентів на підставі п. 4 Кредитного договору, що свідчить про те, що нарахування АТ "ПроКредит Банк" таких процентів з 31.10.2019 року по 24.01.2020 року є неправомірним.

При цьому, нараховані банком проценти за неправомірне користування кредитом за період з 31.07.2019 року по 30.10.2019 року відповідачем погашені.

Враховуючи вищевикладене, судом відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 200 219, 61 грн. заборгованості за процентами за неправомірне користування кредитом.

4.3. Щодо вимоги про стягнення пені за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 5.5 Рамкової угоди (в редакції договору про внесення змін № 2) у випадку порушення строків сплати будь-яких платежів Позичальник відповідно до цієї угоди та укладених на її виконання Кредитних договорів Позичальник зобов`язаний сплатити штрафну пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент нарахування пені від суми непогашеної заборгованості в гривневому еквіваленті валюти кредиту за кожний календарний день прострочення до дати повної фактичної оплати заборгованості.

До стягнення пені застосовується позовна давність тривалістю три роки.

Позивачем нараховано пеню за несвоєчасне погашення основного боргу та пеню за несвоєчасну сплату процентів (проценти) в загальній сумі 559 221, 22 грн. Нарахування пені за несвоєчасне погашення основного боргу та несвоєчасну сплату процентів здійснено за період з 31.05.2019 року по 24.01.2020 року. Розрахунок здійснений позивачем наявний в матеріалах справи (арк. 27-28). Розрахунок пені здійснено по кожному платежу окремо.

Судом встановлено, що відповідачем ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" частково погашено заборгованість по нарахованій пені в загальній сумі 33 233, 20 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку з 12.04.2019 року по 24.01.2020 року (арк. 30-48).

Отже, позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 526 265, 35 грн.

Перевіривши розрахунок позивача за допомогою Бази "Законодавство", судом встановлено, що при розрахунку пені позивачем допущено арифметичні помилки, а саме не враховано, що у 2020 році кількість днів становить 366, а не 365, що мало наслідком неправильне нарахування пені.

Судом здійснено перерахунок розміру пені за несвоєчасне погашення боргу (кредиту) та несвоєчасну сплату процентів (проценти) за період з 31.05.2019 року по 24.01.2020 року (включно) та встановлено, що пеня з урахування здійснених відповідачем оплат становить 525 988, 02 грн.

Отже, нарахування пені в сумі 525 988, 02 грн. за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та за несвоєчасну сплату процентів є обґрунтованим та підставним. В решті пені в сумі 277, 33 грн. судом відмовлено.

4.4. Щодо стягнення заборгованості в солідарному порядку з відповідачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 555 ЦК України у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це боржника, а в разі пред`явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі.

Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов`язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора.

Поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов`язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг.

Як вказано вище з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальником ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" за рамковою угодою № FW501.1167 від 24.04.2015 року укладено три договори поруки:

- № 336194-ДП1 від 24.04.2015 року між ПАТ "ПроКредит Банк" (кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель) (арк. 49-50);

- № 342725-ДП1 від 24.04.2015 року між ПАТ "ПроКредит Банк" (кредитор) та ОСОБА_2 (поручитель) (арк. 51-52);

- № 354269-ДП1 від 24.04.2015 року між ПАТ "ПроКредит Банк" (кредитор) та ОСОБА_3 (поручитель) (арк. 53-54).

В зв`язку з порушенням позичальником ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" умов кредитного договору, позивачем направлено на адресу поручителів вимоги про виконання зобов`язань за договором поруки від 03.12.2019 року № 1-2/19/7711, № 1-2/19/7714 та № 1-2/19/7713 про виконання зобов`язання за договором поруки, в яких банк зазначив, що позичальником порушено умови кредитного договору та построчено виконання його грошових зобов`язань перед банком, внаслідок чого банк вимагає протягом 5-ти банківських днів повністю погасити борг позичальника (арк. 55, 56, 57).

Водночас, вимоги позивача залишились не задоволеними. Станом на день розгляду справи заявлена до стягнення заборгованість за кредитом не погашена. Доказів, які б спростовували позовні вимоги, суду не подано.

Щодо заперечень відповідача про те, що при укладенні кредитного договору від 12.04.2019 року, погодження поручителів відсутнє, то суд зазначає, що пунктом п. 2.3 договорів поруки сторони дійшли згоди про те, що поручитель безумовно і безвідклично погоджується, що усі зміни Кредитних договорів та/чи будь-які інші зміни до Рамкової угоди (у тому числі зміна структури платежів погашення кредиту, зміна змінювальної процентної ставки, зміна чи введення нових комісій, штрафних санкцій, прав та обов`язків сторін), а також укладання нових Кредитних договорів на підставі Рамкової угоди можуть здійснюватися без будь-якого погодження з Поручителем, а тому порукою будуть забезпечуватися зобов`язання Позичальника з врахуванням усіх змін і нових і нових Кредитних договорів без необхідності їх попереднього чи наступного ознайомлення чи погодження з Поручителем.

Враховуючи вищевикладене, при укладенні банком з позичальником нових кредитних договорів на підставі рамкової угоди погодження поручителів не вимагається.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з позичальника та поручителів в солідарному порядку є обґрунтованими, підставними та підтвердженими належними доказами у справі.

Позов підлягає частковому задоволенню.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір в розмірі 93 653, 80 грн. слід відшкодувати позивачу з відповідачів.

Судовий збір в розмірі 3 007, 45 грн. слід покласти на позивача.

Керуючись ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ", вул. Степова, 1, с. Токарівка, Кривоозерський район, Миколаївська обл., 55131 () на користь позивача Акціонерного товариства "ПроКредит Банк", пр. Перемоги, 107 "А", м. Київ, 03115 () заборгованість за Кредитним договором № 501.48607/FW501.1167 від 12.04.2019 року, який є невід`ємною частиною Рамкової угоди № FW501.1167 від 24.04.2015 року, а саме:

- 5 659 236, 11 грн. (п`ять мільйонів шістсот п`ятдесят дев`ять тисяч двісті тридцять шість грн. 11 коп.) - капіталу;

- 58 362, 50 грн. (п`ятдесят вісім тисяч триста шістдесят дві грн. 50 коп.) - процентів;

- 525 988, 02 грн. (п`ятсот двадцять п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім грн. 02 коп.) - пені;

- 93 653, 80 грн. (дев`яносто три тисячі шістсот п`ятдесят три грн. 80 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

3. Стягнути з відповідача поручителя ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), як солідарного із ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" () боржника на користь позивача Акціонерного товариства "ПроКредит Банк", пр. Перемоги, 107 "А", м. Київ, 03115 () заборгованість за Кредитним договором № 501.48607/FW501.1167 від 12.04.2019 року, який є невід`ємною частиною Рамкової угоди № FW501.1167 від 24.04.2015 року, а саме:

- 5 659 236, 11 грн. (п`ять мільйонів шістсот п`ятдесят дев`ять тисяч двісті тридцять шість грн. 11 коп.) - капіталу;

- 58 362, 50 грн. (п`ятдесят вісім тисяч триста шістдесят дві грн. 50 коп.) - процентів;

- 525 988, 02 грн. (п`ятсот двадцять п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім грн. 02 коп.) - пені;

- 93 653, 80 грн. (дев`яносто три тисячі шістсот п`ятдесят три грн. 80 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

4. Стягнути з відповідача поручителя ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), як солідарного із ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" () боржника на користь позивача Акціонерного товариства "ПроКредит Банк", пр. Перемоги, 107 "А", м. Київ, 03115 () заборгованість за Кредитним договором № 501.48607/FW501.1167 від 12.04.2019 року, який є невід`ємною частиною Рамкової угоди № FW501.1167 від 24.04.2015 року, а саме:

- 5 659 236, 11 грн. (п`ять мільйонів шістсот п`ятдесят дев`ять тисяч двісті тридцять шість грн. 11 коп.) - капіталу;

- 58 362, 50 грн. (п`ятдесят вісім тисяч триста шістдесят дві грн. 50 коп.) - процентів;

- 525 988, 02 грн. (п`ятсот двадцять п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім грн. 02 коп.) - пені;

- 93 653, 80 грн. (дев`яносто три тисячі шістсот п`ятдесят три грн. 80 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

5. Стягнути з відповідача поручителя ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), АДРЕСА_2 (ІПН НОМЕР_3 ) як солідарного із ТзОВ АГРОФІРМА "ІЛЬНИЦЬКИХ" () боржника на користь позивача Акціонерного товариства "ПроКредит Банк", пр. Перемоги, 107 "А", м. Київ, 03115 () заборгованість за Кредитним договором № 501.48607/FW501.1167 від 12.04.2019 року, який є невід`ємною частиною Рамкової угоди № FW501.1167 від 24.04.2015 року, а саме:

- 5 659 236, 11 грн. (п`ять мільйонів шістсот п`ятдесят дев`ять тисяч двісті тридцять шість грн. 11 коп.) - капіталу;

- 58 362, 50 грн. (п`ятдесят вісім тисяч триста шістдесят дві грн. 50 коп.) - процентів;

- 525 988, 02 грн. (п`ятсот двадцять п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім грн. 02 коп.) - пені;

- 93 653, 80 грн. (дев`яносто три тисячі шістсот п`ятдесят три грн. 80 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

6. Накази видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

7. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 17.12.2020 року.

Суддя Е.М. Олейняш