ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" грудня 2020 р. Cправа № 902/926/20

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Німенко О.І.,

представників:

позивача - Мандзюка В.А.,

відповідача - Довбенко М.П.,

присутньої - Господарець А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІС ТОРГ ПОДІЛЛЯ" (вул. Садова, 19, село Коханівка, Липовецький район, Вінницька область, 22530; а/с 4526, м. Вінниця, 21037)

до: Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050)

про визнання інформації такою, що не відповідає дійсності та завдає шкоди діловій репутації, а також про зобов`язання спростувати зазначену інформацію,

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІС ТОРГ ПОДІЛЛЯ" подано позов до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання інформації такою, що не відповідає дійсності та завдає шкоди діловій репутації, а також про зобов`язання спростувати зазначену інформацію.

Ухвалою суду від 24.09.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/926/20 в порядку загального позовного провадження та призначено у ній підготовче засідання на 13.10.2020, за результатами проведення якого підготовче засідання відкладено до 29.10.2020, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

На підставі обопільно підписаної представниками сторін заяви б/н від 29.10.2020 суд у протокольній формі ухвалив закрити підготовче провадження у справі та розпочав розгляд справи по суті в цей же день. При цьому у судовому засіданні 29.10.2020 в межах розгляду справи по суті оголошено перерву до 26.11.2020, про що зафіксовано у протоколі судового засідання.

Під час підготовчого провадження у справі учасники процесу скористалися правом на подання заяв по суті справи. Зокрема, у матеріалах справи міститься відзив відповідача на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив, а також відповідь на відзив позивача.

26.11.2020 судове засідання у даній справі не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Тварковського А.А. у відпустці, за закінченням якої розгляд справи по суті призначено на 10.12.2020, про що учасників справи повідомлено ухвалою суду від 30.11.2020 в порядку визначеному ст.ст. 120, 121 Господарського процесуального кодексу України.

На визначену дату та час у судове засідання з`явилися усі учасники справи.

Представник позивача заявлений позов підтримав у повному обсязі з підстав та обставин, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача щодо позову заперечила у повному обсязі, посилаючись на відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 10.09.2020 о 17:42 год. Головне управління Національної поліції у Вінницькій області на своїй сторінці під назвою "Поліція Вінницької області" в соціальній мережі "Facebook" поширило недостовірну інформацію, розмістивши інформаційне повідомлення та прикріпивши фотоматеріали під назвою: "Слідчі-детективи поліції задокументували злочинну діяльність посадових осіб одного з лісництв Вінницької області".

Як стверджує позивач, у вказаній публікації розміщено фото, на яких зафіксовані нежитлові споруди, майно та територія, яку орендує Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІС ТОРГ ПОДІЛЛЯ" відповідно до Договору оренди 29/10/19 від 29.10.2019 за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, м. Гнівань, вул. Жмеринська, 15А. При цьому Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІС ТОРГ ПОДІЛЛЯ" повідомляє, що опублікована інформація, а саме частина повідомлення: "... посадові особи одного з лісництв Вінницької області, за попередньою змовою із суб`єктами господарювання, здійснювали протягом 2018-2020 років незаконну вирубку та збут лісосировини, яка є власністю Міністерства оборони України..." та фотоматеріали у кількості 5 штук, розміщені під текстом даного повідомлення не відповідають дійсності.

З огляду на викладене, позивачем заявлено вимогу про визнання вищевказаної інформації такою, що не відповідає дійсності та завдає шкоди діловій репутації Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІС ТОРГ ПОДІЛЛЯ", а також про зобов`язання спростувати зазначену інформацію.

Суть заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву зводиться до того, що згідно з ч.2 ст.9 Закону України "Про національну поліцію" поліція забезпечує постійне інформування органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також громадськості про свою діяльність у сфері охорони та захисту прав і свобод людини, протидії злочинності, забезпечення публічної безпеки і порядку.

Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області на сторінці у соціальній мережі "Фейсбук" проінформовано про здійснення досудового розслідування кримінального провадження, розпочатого за ч. 5 ст. 191 (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем) та ч. 2 ст. 246 (незаконна порубка або незаконне перевезення, зберігання, збут лісу) Кримінального кодексу. При цьому повідомлення не містить будь-яких даних, за допомогою яких можливо ідентифікувати ТОВ "ЛІС ТОРГ ПОДІЛЛЯ", відсутня назва товариства у тексті публікації, на розміщених фотографіях відсутні зображення назви, адреси, логотипа, які б вказували на позивача. Тому в даному випадку, зі змісту публікації вбачається, що поширена інформація не стосується конкретно позивача.

Разом з тим інформація, яку позивач просить спростувати є фактичними обставинами досудового розслідування у кримінальному провадженні від 26.06.2020 N 0000060, а тому даний позов відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" не може бути розглянутий в порядку господарського судочинства.

У відповіді на відзив позивач посилається на ч.2 ст. 7 Закону України "Про інформацію", відповідно до якої суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію". При цьому інформація про незаконну вирубку та збут лісосировини, яка є власністю Міністерства оборони України, жодним чином не стосується ТОВ "ЛІС ТОРГ ПОДІЛЛЯ" та території, яка відображена на фото в публікації. Рішення суду за ознаками вчинених кримінальних правопорушень за ч. 5 ст. 191 ч. 2 ст. 246 КУ України, про які йдеться мова в повідомленні, не постановлено. Досудове розслідування стосовно зазначених фактів ще проводиться, підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення нікому не пред`явлено.

Позивач, з поміж іншого, звертає увагу, що відповідно до міжнародної судової практики, а також ст. 62 Конституції України - особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Дана стаття Конституції України по аналогії права стосується в тому числі юридичних осіб.

Як стверджує Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІС ТОРГ ПОДІЛЛЯ", через розміщення неправдивих відомостей в соціальній мережі підривається авторитет підприємства позивача серед контрагентів та принижується ділова репутація як суб`єкта господарювання, що призводить до зміни ставлення з боку контрагентів, які занепокоєні висвітленою інформацію.

Відповідно до заперечення на відповідь на відзив відповідач вказує, на відсутність юридичного складу правопорушення, зокрема, зазначає: із тексту та зображень неможливо встановити, що поширена інформація стосується саме Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІС ТОРГ ПОДІЛЛЯ"; поширена інформація стосується здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, є достовірною, що підтверджується відповідними ухвалами слідчих суддів Вінницького міського суду від 07.09.2020 у справі №127/19333/20, від 14.09.2020 у справі №127/19819/20; позивачем не надано жодних доказів заподіяння йому шкоди наявністю публікації від 10.09.2020.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

10.09.2020 на сторінці "Поліція Вінницької області" соціальної мережі "Фейсбук" розміщено публікацію такого змісту: "Слідчі-детективи поліції задокументували злочинну діяльність посадових осіб одного з лісництв Вінницької області.

9 вересня слідчі-детективи вінницького обласного главку поліції провели ряд санкціонованих обшуків спільно з працівниками Управління СБУ у Вінницькій області на території суб`єктів господарювання в Калинівському та Тиврівського району та в сусідній області. Під час проведення слідчих дій поліцейські вилучили бухгалтерську та лісотехнічну документацію, комп`ютерному техніку та виявили 250 кубів незаконно зрізаної деревини цінних порід.

За словами начальника ГУНП у Вінницькій області Івана Іщенка , попередньо встановлено, що посадові особи одного з лісництв Вінницької області, за попередньою змовою із суб`єктами господарювання, здійснювали протягом 2018-2020 років незаконну вирубку та збут лісосировини, яка є власністю Міністерства оборони України.

До суду скеровано клопотання про накладення арешту на виявлену під час обшуків деревину.

В межах розслідування кримінального провадження розпочатого за ч. 5 cт. 191 (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем) та ч. 2 cm. 246 (незаконна порубка або незаконне перевезення, зберігання, збут лісу) Кримінального кодексу призначенні експертизи, які визначать суму завданих державі збитків. Зловмисникам загрожує до дванадцяти років позбавленням волі."

Під публікацією міститься ряд фотоматеріалів.

Позивач стверджує, що поширена відповідачем інформація є недостовірною, не відповідає дійсності, шкодить діловій репутації Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІС ТОРГ ПОДІЛЛЯ", а на розміщених фото зафіксовані нежитлові споруди, майно та територія, яку орендує Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІС ТОРГ ПОДІЛЛЯ".

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Разом з тим ст. 32 Конституції України встановлено, зокрема, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 91 Цивільного кодексу України (ЦК України) юридична особа здатна мати такі ж права та обов`язки (цивільну правоздатність) як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Згідно зі ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Відповідно до ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Згідно з ч.2 ст. 34 Господарського кодексу України (ГК України) дискредитацією суб`єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних із особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання.

За приписами ч. 5 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до ч.1 п. 15 вказаної Постанови при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин:

а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб;

б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;

в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності;

г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Суд враховує, що для застосування зазначеного способу захисту (відновлення) прав необхідною є наявність усіх елементів складу відповідного правопорушення. Тобто інформація має бути поширеною (доведеною до відома хоча б одній особі у будь-якій спосіб), має стосуватися позивача, має бути недостовірною (такою, що не відповідає дійсності), має порушувати особисті немайнові права позивача. При цьому вина особи, яка поширила недостовірну інформацію, не є необхідним елементом правопорушення для зобов`язання її спростувати таку інформацію.

Згідно з ч. 1 ст. 200 ЦК України, яка кореспондується зі ст.1 Закону України "Про інформацію" інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Як визначено статтею 5 Закону України "Про інформацію", кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про інформацію" визначено, що право на інформацію охороняється законом.

Відповідно до ч. 4, ч. 6 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Спростування недостовірної інформації відповідно до ч. 7 ст. 277 ЦК України здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Визначаючись із наявністю юридичного складу правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову у даному спорі, суд враховує наявність факту поширення спірної інформації на сторінці "Поліція Вінницької області" соціальної мережі "Фейсбук", що сторонами не заперечується.

Разом з тим, досліджуючи наявність в поширеній інформації ідентифікуючих ознак позивача, судом встановлено, що за змістом опублікованої інформації найменування Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІС ТОРГ ПОДІЛЛЯ" не згадується. На розміщених під публікацією фотоматеріалах найменування позивача також не фігурує, відсутні будь-які ідентифікуючі ознаки нежитлових споруд, майна та території, зображених на відповідних фото, які б вказували на їх приналежність позивачу.

Отже, зазначені фото не ідентифікують безпосередньо позивача.

Щодо критерію недостовірності поширеної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності, то публікація в частині "посадові особи одного з лісництв Вінницької області, за попередньою змовою із суб`єктами господарювання, здійснювали протягом 2018-2020 років незаконну вирубку та збут лісосировини, яка є власністю Міністерства оборони України" безпосередньо відповідає встановленим обставинам відповідно до вище перелічених ухвал Вінницького міського суду Вінницької області. При цьому такі обставини встановлено в межах проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 246 КК України, що також відповідає змісту опублікованої інформації, заявленої до спростування.

За приписами ч.1 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" у порядку цивільного чи господарського судочинства не можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема, у вироках та інших судових рішеннях, а також у постановах органів досудового слідства, висновках судових експертиз, рішеннях органів влади, місцевого самоврядування та інших відповідних органів, атестаційних комісій, рішеннях про накладення на особу дисциплінарного стягнення, для яких законом установлено інший порядок оскарження.

Окрім того, оскільки в публікації зазначено: "за словами начальника ГУНП у Вінницькій області Івана Іщенка …", то по своїй суті заявлену до спростування інформацію можна розцінити як вираження суб`єктивної думки і поглядів, направлених на критичну оцінку певних дій (оціночні судження), які не підлягають спростуванню та доведенню стосовно їх правдивості. При цьому опублікована інформація стосується інформування громадськості про суспільно значиму подію та право громадськості знати цю інформацію переважає над правом позивача на її захист, а тому, таке поширення інформації відповідає практиці застосування Європейським судом з прав людини та статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що тягне за собою відмову у задоволенні позову (постанова Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 757/72390/17-ц).

Разом з тим матеріали справи не містять доказів, що поширена інформація завдає шкоди, або перешкоджає позивачу повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не доведено та судом не встановлено сукупності обставин, за якими може бути встановлено юридичний склад правопорушення, та як наслідок - наявність підстав для задоволення позову.

Отже, заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІС ТОРГ ПОДІЛЛЯ" позовні вимоги підлягають відмові у задоволенні у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, то в силу положень ст.129 ГПК України, у зв`язку із відмовою в позові в повному обсязі, сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 2102 грн залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви залишити за позивачем.

3. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 21 грудня 2020 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу - а/с 4526, м. Вінниця, 21037;

3 - відповідачу - вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050.