ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"21" грудня 2020 р. Справа №870/111/20
Суддя О.В. Зварич
секретар судового засідання М.С. Кіра,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Інрис» б/н від 19.11.2020 року (вх. № 01-05/3359/20 від 20.11.2020 року)
про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Корпорації «Інверіта» від 17.11.2020 року у третейській справі №13-2110/20
у справі № 870/111/20
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інрис» (надалі ТзОВ «Інрис»)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бррент» (надалі ТзОВ «Бррент»)
про стягнення 2990000,00 грн.,
від позивача третейського спору: не з`явився;
від відповідача третейського спору: не з`явився,
До Західного апеляційного господарського суду звернулось ТзОВ «Інрис» із заявою б/н від 19.11.2020 року (вх. № 01-05/3359/20 від 20.11.2020 року) про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Корпорації «Інверіта» від 17.11.2020 року у третейській справі №13-2110/20.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2020 року головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №870/111/20 визначено суддю О.В. Зварич.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 року (суддя О.В. Зварич) прийнято до провадження заяву ТзОВ «Інрис» про видачу наказу. Призначено справу № 870/111/20 до розгляду на 21.12.2020 року об 11 год. 45 хв. Зобов`язано кожну із сторін третейського спору та третейський суд надати суду письмову інформацію про наступне: чи не визнавалось недійсним наявне третейське застереження; чи не скасоване рішення Постійно діючого Третейського суду при Корпорації «Інверіта» від 17.11.2020 року у третейській справі №13-2110/20; чи є в провадженні інших судів заяви про оскарження чи скасування названого рішення третейського суду.
На виконання вимог ухвали суду сторони третейського спору та третейський суд в листах (вх. №№ 01-04/7541/20, 01-04/7539/20, 01-09/1014/20 від 17.12.2020 року) повідомили, що третейське застереження, яке міститься в п. 6.2 договору № 1 від 01.10.2020 року, не визнавалось недійсним; рішення Постійно діючого Третейського суду при Корпорації «Інверіта» від 17.11.2020 року у третейській справі №13-2110/20 не скасоване; в провадженні інших судів відсутні заяви про оскарження чи скасування даного рішення третейського суду.
Сторони третейського спору не делегували своїх представників в судове засідання. В листах (вх. №№ 01-04/7541/20, 01-04/7539/20 від 17.12.2020 року) просять розглядати справу без їх участі.
Явка сторін третейського спору в судове засідання не визнавалась обов`язковою. Отже, в силу положень ч.1 ст. 354 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути заяву про видачу наказу при відсутності сторін третейського спору.
Вирішуючи питання про наявність (або відсутність) підстав для задоволення заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, суд виходить з таких мотивів.
ТзОВ «Інрис» звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Корпорації «Інверіта» з позовною заявою від 21.10.2020 року до ТзОВ «Бррент» про стягнення 2990000,00 грн., з яких: 2300000,00 грн. основний борг за договором № 1 від 01.10.2020 року; 690000,00 грн. штраф.
Як вбачається з матеріалів третейської справи №13-2110/20, між ТзОВ «Бррент» (покупець) та ТзОВ «Інрис» (постачальник) укладено договір № 1 від 01.10.2020 року, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставляти покупцеві програмну продукцію, передбачену даним договором (надалі «ПП»), а покупець зобов`язується приймати й вчасно оплачувати вартість ПП на умовах даного договору.
Згідно з п. 2.2.1 договору оплата вартості поставленої ПП здійснюється покупцем до 20 жовтня 2020 року.
Ухвалою Постійно діючого Третейського суду при Корпорації «Інверіта» від 22.10.2020 року відкрито провадження у справі № 13-2110/20 та прийнято до розгляду позовну заяву ТзОВ «Інрис».
Згідно з ухвалою Постійно діючого Третейського суду при Корпорації «Інверіта» від 02.11.2020 року призначено розгляд справи № 13-2110/20 на 17.11.2020 року о 10:00 год.
Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Корпорації «Інверіта» від 17.11.2020 року у третейській справі №13-2110/20 (третейський суддя В.Б. Дяків) частково задоволено позов ТзОВ «Інрис». Стягнуто з ТзОВ «Бррент» на користь ТзОВ «Інрис» заборгованість в сумі 2790000,00 грн., з яких: 2100000,00 грн. основний борг за договором №01 від 01 жовтня 2020 року; 690000,00 грн. штраф. Стягнуто з ТзОВ «Бррент» на користь ТзОВ «Інрис» третейський збір в сумі 2799,00 грн.

При винесенні даної ухвали суд враховує таке.

Згідно з частиною 1 статті 50 Закону України Про третейські суди сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов`язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень.

Відповідно до частини 1 статті 51 Закону України Про третейські суди рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.

Положеннями частини 1 статті 55 Закону України Про третейські суди унормовано, що рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні.

Рішення третейського суду, яке не виконано добровільно, підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" (ч.1 ст.57 названого Закону).

У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі статтею 327 Господарського процесуального кодексу України та пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України Про виконавче провадження є наказ.

Виконавчий документ, виданий на підставі рішення третейського суду, може бути пред`явлений до примусового виконання в строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження" (ч.2 ст.57 Закону України Про третейські суди).

У відповідності до частини 1 статті 56 Закону України Про третейські суди заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

Згідно з частиною 2 статті 352 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Відповідно до частини 3 статті 354 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Таким чином, при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 56 Закону України Про третейські суди та статтею 355 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 355 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: 1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8)постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

У даному випадку рішення Постійно діючого Третейського суду при Корпорації «Інверіта» від 17.11.2020 року у третейській справі №13-2110/20 не скасовано компетентним судом; справа була підвідомча третейському суду; строк для звернення з заявою про видачу наказу не пропущений; рішення прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, яка не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду сформований в порушення вимог Закону України Про третейські суди та третейської угоди суду не надано; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законом; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Враховуючи викладене, суд не встановив підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених ст. 355 ГПК України, ч. 6 ст.56 ЗУ Про третейські суди, та дійшов висновку про задоволення заяви ТзОВ «Інрис» про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Корпорації «Інверіта» від 17.11.2020 року у третейській справі №13-2110/20.

Судові витрати за розгляд заяви про видачу наказу необхідно покласти на відповідача третейського спору відповідно до положень ст.129 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 129, 232, 234, 354, 356 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інрис» б/н від 19.11.2020 року (вх. № 01-05/3359/20 від 20.11.2020 року) про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Корпорації «Інверіта» від 17.11.2020 року у третейській справі №13-2110/20 задоволити.

Видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Корпорації «Інверіта» від 17.11.2020 року у третейській справі №13-2110/20 наступного змісту: Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бррент» (, місцезнаходження: 79066, м. Львів, вул. Сихівська, буд. 18) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інрис» (, місцезнаходження: 61009, м. Харків, вул. Одеська, 182) заборгованість в сумі 2790000,00 грн., з яких: 2100000,00 грн. основний борг за договором № 01 від 01 жовтня 2020 року; 690000,00 грн. штраф; 2799,00 грн. третейський збір.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бррент» (, місцезнаходження: 79066, м. Львів, вул. Сихівська, буд. 18) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інрис» (, місцезнаходження: 61009, м. Харків, вул. Одеська, 182) витрати по сплаті судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Корпорації «Інверіта» від 17.11.2020 року у третейській справі №13-2110/20 в сумі 1051,00 грн.

Відповідні накази видати після набрання ухвалою законної сили.

Ухвалу надіслати сторонам третейського спору в порядку, визначеному ч.5 ст. 242, ст. 285 ГПК України.

Матеріали третейської справи №13-2110/20 повернути в Постійно діючий Третейський суд при Корпорації «Інверіта».

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Зварич