ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" грудня 2020 р. Справа № 924/1344/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Селянського (фермерського) господарства "Грабчака Серафима Климовича"

до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області

про визнання незаконними та скасування наказів

ВСТАНОВИВ:

16.12.2020р. на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Селянського (фермерського) господарства "Грабчака Серафима Климовича" до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 15.10.2020р. №22-12407-СГ, №22-12415-СГ, №22-12412-СГ, №22-12429-СГ, №22-12419-СГ, №22-12404-СГ про надання у власність земельних ділянок площею по 2,0 га з кадастровими номерами :09:008:0036, :09:008:0017, :09:008:0027, :09:008:0029, :09:008:0018, :09:008:0030 із земельної ділянки з кадастровий номер :09:008:0010, яка розташована за межами населених пунктів Голосківської сільської ради Летичівського району Хмельницької області, фізичним особам.

Вказану позовну заяву відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2020р. передано для розгляду судді Яроцькому А.М.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачу стало відомо, що Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області було видано накази про надання у власність земельних ділянок площею по 2,0 га фізичним особам, а саме: Тімощиній М.М. (наказ від 15.10.2020р. №22-12407-СГ); Стельмах А.С. (наказ від 15.10.2020р. №22-12415-СГ); Дорощуку В.Г. (наказ від 15.10.2020р. №22-12412-СГ); Брежнєву (наказ від 15.10.2020р. №22-12429-СГ); Яцишину О.В. (наказ від 15.10.2020р. №22-12419-СГ); ОСОБА_1 (наказ від 15.10.2020р., №22-12404-СГ). Як зазначає позивач, вказані земельні ділянки площею по 2,0 га з`явились у межах координат та конфігурації вже сформованої земельної ділянки з кадастровим номером :09:008:0010, площею 30,00 га, із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства, та яка на праві постійного користування належить засновнику Селянського (фермерського) господарства "Грабчака Серафима Климовича" Грабчуку С.К. Таким чином, позивач вважає, що відповідачем грубо порушено права та законні інтереси Селянського (фермерського) господарства "Грабчака Серафима Климовича" щодо права постійного користування земельною ділянкою державної форми власності із кадастровим номером :09:008:0010, площею 30,00 га, яка розташована на території Голосківської сільської ради.

Отже, як встановлено судом, предметом позову у даній справі є вимоги про визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про надання у власність земельних ділянок площею по 2,0 га із земельної ділянки, кадастровий номер :09:008:0010, 6-ти фізичним особам.

При вирішення питання щодо можливості прийняття до розгляду позовної заяви, судом враховується таке:

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

В свою чергу, правила визначення юрисдикційності відповідної справи встановлені процесуальними законами, якими регламентована предметна та суб`єктна юрисдикція адміністративних, господарських та цивільних судів, - це ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

ГПК України також установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; й інші справи у спорах між суб`єктами господарювання (пункти 6, 10, 15 частини першої статті 20 цього Кодексу).

Для віднесення справи до господарської юрисдикції суду необхідно визначити, чи правовідносини та спір є господарськими. Зокрема, господарський спір підвідомчий господарському суду за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, якщо це прямо передбачено процесуальним законом.

Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками діє як орган, через який реалізуються повноваження власника земельних ділянок, та вступає з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини.

Частиною другою статті 13 Конституції України унормовано, що кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільно процесуальним Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (п.1 ст. 4 ЦПК України).

Громадяни та юридичні особи у визначеному законом порядку набувають права власності та користування земельними ділянками відповідно до їх цільового призначення для ведення господарської діяльності або задоволення особистих потреб. Відносини, пов`язані з набуттям і реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок, є цивільно-правовими.

Рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимога про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимогу про визнання рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного права особи.

У даній справі позивач заявив вимогу про визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про надання у власність земельних ділянок площею по 2,0 га із земельної ділянки, кадастровий номер :09:008:0010, 6-ти фізичним особам.

Вимога про скасування рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, ухваленого на користь фізичної особи, в якої з цього рішення виникли відповідні права, обов`язки та інтереси, безпосередньо стосується прав, обов`язків та інтересів цієї особи, тому відповідний спір має розглядатися судом за правилами ЦПК України.

Наведене відповідає висновкам, викладеним Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 361/3009/16-ц, від 15.05.2018 р. по справі №911/4144/18, від 07 листопада 2018 року у справах № 488/6211/14-ц та № 488/5027/14-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 485/1472/17, від 15 травня 2019 року у справах № 522/7636/14-ц та № 469/1346/18, від 26 червня 2019 року у справі № 911/2258/18, від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, від 01 жовтня 2019 року у справі № 911/2034/16.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

За змістом та суб`єктним складом даний спір відноситься до загальної юрисдикції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

За змістом ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

При цьому ч. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналіз зазначеної норми міжнародного права свідчить, що обов`язково суд повинен бути встановлений законом, тобто кожен має право на розгляд справи компетентним судом, компетентність якого встановлюється тільки законом, при цьому обов`язковим є дотримання правил юрисдикції (підсудності) визначених в параграфі 3 глави 2 ГПК України.

Відповідно до частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006р. суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для відкриття провадження у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства "Грабчака Серафима Климовича" до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання незаконними та скасування наказів про надання у власність земельних ділянок фізичним особам в порядку господарського судочинства.

Дана ухвала разом із позовними матеріалами надсилається заявнику для забезпечення реалізації його права на звернення до суду (за належною юрисдикцією) гарантоване Конституцією України та Конвенцією про захист права і основоположних свобод від 04.11.1950р.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 20, 45, п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за позовною Селянського (фермерського) господарства "Грабчака Серафима Климовича" до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання незаконними та скасування наказів відмовити.

Додатки: 1) позовна заява з доданими документами на 67 арк., в тому числі оригінал квитанції від 11.12.2020 №0.0..1 про сплату 12612,00 грн. судового збору;

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст. ст. 254-259 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Ухвалу виготовлено та підписано 21.12.2020р.

Суддя А.М. Яроцький

Віддрук. 3 прим. (реком. з повід.):

1 - для суду

2 - заявнику - 31535, Хмельницька обл., Летичівський р-н, с. Голосків, вул. Квітнева, буд. 51;

3 - адвокату Кривоносу С.П. - 21012, м. Вінниця, вул. Костя Широцького, 5а (додатки).