СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2020 р. Справа № 922/4256/17

Cхідний апеляційний господарський суд у складі:

Головуючий (суддя-доповідач): Судді: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Стойка О.В. Пушай В.І., Істоміна О.А. Склярук С.І не з`явився; не з`явився; Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс, ЛТД" м.Харків

на ухвалу господарського суду Харківської області
від 19.10.2020 року
у справі №922/4256/17 (суддя Прохоров С.А.)
за позовом до відповідача: про Харківської міської ради м.Харків Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс, ЛТД" м.Харків зобов`язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.03.2018 року у справі №922/4256/17 зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Базіс, ЛТД" м.Харків (далі-Боржник) забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,00145 га. по вул. Костичева, 2-а у м.Харкові та вчинити дії щодо реєстрації зазначеної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

На виконання зазначеного рішення господарським судом виданий наказ від 18.04.2018 року.

Ухвалою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м.Харкова від 04.06.2019 року відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного наказу.

Боржник 05.10.2020 року звернувся до господарського суду з заявою про встановлення способу виконання рішення господарського суду Харківської області від 21.03.2018 року у справі №922/4256/17 шляхом укладання договору на виконання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по вул. Костичева, 2-а у м.Харкові .

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.10.2020 року заява Боржника задоволена частково, встановлений спосіб виконання рішення суду в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс, ЛТД" м.Харків забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,00145 га. по вул. Костичева, 2-а у м.Харкові шляхом укладання Товариством з обмеженою відповідальністю "Базіс, ЛТД" м.Харків з уповноваженою на то особою договору на виконання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по вул. Костичева, 2-а у м.Харкові, в задоволенні решти заяви - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою господарського суду Харківської області від 19.10.2020 року у справі №922/4256/17, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Базіс, ЛТД" м.Харків, за змістом якої Боржник просив скасувати спірну ухвалу в частині встановлення способу виконання рішення суду щодо вчинення дії щодо реєстрації зомельної ділянки в Державному земельному кадастрі шляхом подання вже складеної (розробленої) технічної документації до відповідного органу для здійснення реєстрації земельної ділянки та змінити спірну ухвалу у відповідній частині, встановивши спосіб виконання ріння в частині вчинення дій щодо реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі шляхом укладення договору на виконання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по вул. Костичева, 2-а у м.Харкові.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник зазначає наступне:

- встановлений в ухвалі від 19.10.2020 року спосіб виконання судового рішення не може призвести до його реального виконання;

- встановлюючи два різних способи виконання рішення однієї позовної вимоги, суд вийшов за межі позовних вимог, чим допустив порушення приписів чинного процесуального законодавства;

- судом не було враховано факт того, що межі та розміри спірної земельної ділянки в натурі (на місцевості) можливо встановити тільки для загальної земельної ділянки, на якій розташована будівля, а також факт, що для таких дій необхідно бажання та участь всіх власників нерухомого майна.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2020 року у справі № 922/4256/17 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс, ЛТД" м.Харків на ухвалу господарського суду Харківської області від 19.10.2020 року та встановлено строк учасникам справи до 07.12.2020 року включно для надання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи, а також для подання заяв та клопотань.

Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу Харківська міська рада м.Харків не скористалася.

Будь-яких заяв чи клопотань до канцелярії Східного апеляційного господарського суду не надходило.

Уповноважені представники сторін по справі №922/4256/17 у судове засідання апеляційної інстанції 14.12.2020 року не з`явилися, до початку судового засідання клопотань або заяв з цього приводу не надали, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення №18-рп/2012 від 13.12.2012 року зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.03.2018 року в межах даної справи позов Харківської міської Ради задоволено частково, зобов`язано Боржника забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,00145 га. по вул. Костичева, 2-а у м.Харкові та вчинити дії щодо реєстрації зазначеної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

Обґрунтовуючи свої вимоги про встановлення порядку виконання рішення суду, Боржник зазначає, що він не є суб`єктом, уповноваженим на виготовлення технічної документації з землеустрою, тому задля виконання рішення уклав договір з ТОВ «Лік-проект» на її виготовлення, а отже і виконав всі можливі дії, спрямовані на належне виконання своїх зобов`язань. Заявник вважає, що для належного виконання рішення суду в іншій частині йому потрібна згода всіх співвласників будівлі, що розташована на відповідній земельній ділянці, на яких він не має впливу та відносно яких не приймалося судове рішення.

У якості доказів неможливості виконання рішення суду в іншій спосіб заявник надав лист ТОВ "Лік-проект" від 02.07.2019 року (а. с. 8 т. 2), за змістом якого земельна ділянка по вул. Костичева, 2-а, площею 0,00145 га. надана на підставі договору на право тимчасового користування №2633 від 16.11.2001 року у спільне тимчасове користування суб`єктам господарювання, частка якої - заявника, становить 0,00145 га., отже розміри земельної ділянки в натурі можливо встановити тільки для загальної ділянки, на якій розташована будівля. Цим листом заявнику роз`яснено, що для подальшого оформлення (виготовлення технічної документації та її реєстрації в Державному земельному кадастрі) необхідно бажання та участь всіх власників нерухомого майна.

Інших доказів в забезпечення обґрунтування своєї заяви Боржником не надано.

Обґрунтовуючи встановлення спірного способу виконання рішення суду в частині зобов`язання Боржника забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,00145 га. по вул. Костичева, 2-а у м. Харкові, суд першої інстанції зазначив, що оскільки Боржник не є суб`єктом, уповноваженим на виготовлення технічної документації, рішення господарського суду Харківської області у справі №922/4256/17 від 21 березня 2018 року в частині виконати в інший спосіб, ніж укладення договору між відповідачем та розробником технічної документації - не можливо. Суд вважав, що саме ці дії є діями щодо забезпечення виготовлення технічної документації.

Іншого обґрунтування судом не наведено.

Щодо висновку про відмову в задоволенні заяви Боржника у встановленні способу виконання рішення суду в частині зобов`язання вчинити дії щодо реєстрації зазначеної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, то суд зазначив, що укладення договору між Боржником та розробником технічної документації не є належним способом та не призведе до виконання рішення суду в цій частині. При цьому суд послався на п. п. 2, 3 рішення Харківської міської ради від 25.09.2013 року №1269/13 "Про затвердження Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова" станом на 01.01.2013 року, якими встановлено, що плата за землю на підставі даних Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року вводиться в дію з 01.01.2014 року, а зміна нормативної грошової оцінки земель є підставою для внесення змін до договору оренди землі.

Відповідно до п. 4 вищевказаного рішення зобов`язано орендарів земельних ділянок, які перебувають у їх користуванні на підставі договорів оренди, укладених протягом 1994-1998 років та 1999-2003 років, та які були передані у користування без проведення державної реєстрації цих земельних ділянок, зокрема, укласти із розробниками документації із землеустрою договори на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), забезпечити складання та прийняття технічної документації із землеустрою та подати цю технічну документацію до Управління Держземагенства у м.Харкові для здійснення реєстрації земельної ділянки із присвоєнням кадастрового номеру.

Суд вважав, що належним виконанням рішення суду в частині вчинення дії щодо реєстрації земельної ділянки є подання вже складеної (розробленої) технічної документації до відповідного органу для здійснення реєстрації земельної ділянки, а не укладення договору на виготовлення такої документації.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, Боржник зазначає, зокрема, що встановивши два різні способи виконання рішення однієї позовної вимоги, суд вийшов за межи позовних вимог, чим порушив норми процесуального права.

Судова колегія погоджується з доводами щодо неможливості встановлення такого способу виконання зазначеного рішення суду, оскільки обраним Позивачем способом захисту в межах господарської справи №922/4256/17 є покладення на Боржника обов`язку забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, якою Боржник користується на підставі договору на право тимчасового користування від 16.11.2001 року за №2633, а також вчинення дії щодо реєстрації зазначеної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

При цьому кінцева мета такого судового захисту для позивача - Харківської міської ради є реєстрація ділянки в Державному земельному кадастрі, наслідком якої за змістом ст. 79-1 Земельного кодексу України є набрання ділянкою статусу об`єкту цивільних прав.

За таких обставин резолютивна частина рішення господарського суду містить висновки з вирішення не двох різних позовних вимог, а встановлення послідовного порядку виконання одного спірного обов`язку, результатом якого є формування земельної ділянки, отже встановлення для цих складових порядку різного способу виконання не є можливим, так само як і фактична заміна встановленого в рішенні суду способу і порядку його виконання на інший спосіб виконання, який не відповідає обраному Позивачем способу захисту порушеного права та не розглядався судом першої інстанції при вирішенні справи по суті.

Аналіз вищенаведених норм Конституції України, цивільного та господарсько - процесуального законодавства дає підстави для висновку, що суд може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання судового рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Необхідність встановлення способу виконання судового рішення, а також зміни цього способу не може передбачати зміну судового рішення по суті, обрання нового способу захисту порушеного права, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення та захисту порушеного права у визначений раніше спосіб.

Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті (постанова Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №904/1478/15).

Зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновленого порушеного права (постанова Верхового Суду від 12 квітня 2018 року у справі №759/1928/13-а).

Отже, задоволення заяви про встановлення порядку виконання рішення суду шляхом укладання договору на виконання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по вул. Костичева, 2-а у м.Харкові фактично змінює рішення суду по суті та встановлений ним спосіб захисту, оскільки предметом позову покладання на Відповідача обов`язку з укладення договору не охоплювалось.

За змістом поданої заяви та апеляційної скарги Боржник взагалі вважає свій обов`язок виконаним, посилаючись на вже укладений ним з ТОВ «Лік-Проект» договір на виконання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 11.05.2018 року, але в той же час посилається на зміст листа зазначеного контрагента за №60 від 02.07.2019 року, що містить лише загальну інформацію про порядок подальшого оформлення земельної ділянки, демонструючи відсутність наміру на виконання зазначеного договору.

Наведені в заяві та апеляційній скарзі аргументи, зокрема, щодо посилання на необхідність отримання згоди інших співвласників будівлі, є необґрунтованими, оскільки не містять а ні достатнього парового обґрунтування, а ні доказів неможливості виконання рішення суду у відсутності згоди сторонніх осіб.

Наданий лист ТОВ «Лік-Проект» за №60 від 02.07.2019 року якщо і може свідчити про відмову контрагента Боржника від подальшого виконання укладеного між ними договору, то з надуманих підстав. Вартих уваги обґрунтувань, які могли бути покладені в основу висновку про необхідність зміни встановленого судом порядку його виконання - зазначений лист не містить, автор цього листа не є уповноваженим органом щодо вимог з необхідності узгодження з іншими особами виготовлення та наступної реєстрації технічної документації з землеустрою.

Щодо посилання Боржника на неможливість виготовлення технічної документації на земельну ділянку площею 0,00145 га. по вул. Костичева, 2-а у м.Харкові, якою він користується на підставі договору на праві тимчасового користування від 16.11.2001 року, оскільки ця земельна ділянка є нібито частиною іншої ділянки, то такі обставини можуть бути підставою до визнання взагалі наказу таким, що не підлягає виконанню, але за умови звернення з відповідною заявою в порядку ст. 328 ГПК України та надання належних та допустимих доказів відповідного обґрунтування.

Інші доводи Боржника зводяться до посилань на неможливість виконання рішення суду в іншій спосіб, з яких вбачається наявність мети уникнути відповідальності за його невиконання, а не мети виконання рішення суду.

Інших доводів заявник не наводить.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає про відсутність правових підстав для задоволення заяви Боржника про встановлення способу виконання рішення суду, оскільки цим буде змінено саме рішення суду по суті, а не встановлений спосіб його виконання.

Крім того, за змістом ч. 1 ст. 331 ГПК України Боржник взагалі не є суб`єктом звернення із заявами про встановлення або зміну способу виконання рішення суду, такими суб`єктами є стягувач або виконавець.

Також неможливо залишите без змін ухвалу суду в частині задоволення заяви Боржника, оскільки це зведе нанівець зміст рішення господарського суду, призведе до неможливості його виконання в повній мірі за вищенаведених підстав та порушить конституційні гарантії держави на обов`язковість виконання судового рішення.

За таких підстав ухвала господарського суду Харківської області від 19.10.2020 року у справі №922/4256/17 підлягає скасуванню в частині задоволення заяви Боржника та встановлення способу виконання рішення суду шляхом укладання Товариством з обмеженою відповідальністю "Базіс, ЛТД" м.Харків з уповноваженою на то особою договору на виконання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по вул. Костичева, 2-а у м.Харкові через неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, а в частині відмови в задоволенні заяви Боржника - залишенню без змін.

Заява Боржника про встановлення способу виконання рішення господарського суду від 19.10.2020 року у справі №922/4256/17 шляхом укладання Товариством з обмеженою відповідальністю "Базіс, ЛТД" м.Харків з уповноваженою на то особою договору на виконання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по вул. Костичева, 2-а у м.Харкові підлягає залишенню без задоволення в повній частині.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на Боржника.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс, ЛТД" м.Харків на ухвалу господарського суду Харківської області від 19.10.2020 року у справі №922/4256/17 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 19.10.2020 року у справі №922/4256/17 скасувати в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс, ЛТД" м.Харків від 05.10.2020 року та встановлення способу виконання рішення господарського суду Харківської області від 21.03.2018 року у справі №922/4256/17 в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс, ЛТД" м.Харків забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,00145 га. по вул. Костичева, 2-а у м.Харкові шляхом укладання Товариством з обмеженою відповідальністю "Базіс, ЛТД" м.Харків з уповноваженою на то особою договору на виконання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по вул. Костичева, 2-а у м. Харкові.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс, ЛТД" м.Харків від 05.10.2020 року про встановлення способу виконання рішення господарського суду Харківської області від 21.03.2018 року у справі № 922/4256/17 - відмовити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 19.10.2020 року у справі №922/4256/17 в іншій частині залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Базіс, ЛТД" м. Харків.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21.12.2020

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя В.І. Пушай

Суддя О.А. Істоміна