ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1769/20

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Лилака Т.Д. за участю секретаря судового засідання Щотової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техавтотранс" (03058, м. Київ, вул. Леваневського, 7, кв. 21, код 24725682)

до 1. Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "Джамбо" (79013, м. Львів, вул. Київська, 15, кв. 9, код 23970057)

2. Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, 32-А, код 30859524)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 520674,60 грн.

за участю представників:

позивача - Зосименко Г.Р.; Пилипчук В.О.;

відповідача1 - не з`явились;

відповідача2 - не з`явились;

третьої особи - не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техавтотранс" (позивач) звернулось до Господарського суду Київської області із позовною заявою до Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "Джамбо" (відповідач-1), Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (відповідач-2) про стягнення 520674,60 грн., в якій просило суд:

- стягнути Приватного підприємства Виробнича комерційна фірма «Джамбо» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техавтотранс» загалом 420674,60 грн., у тому числі: 164408,87 грн. у рахунок відшкодування прямих матеріальних збитків, витрати, понесені у вигляді оплати за здійснення експертного дослідження та визначення розміру матеріального збитку у розмірі 5250 грн. та 1800 грн., витрати за надання адвокатом послуг з професійної правничої допомоги у розмірі 5000 грн. та упущену вигоду у розмірі 244215,73 грн.;

- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техавтотранс» у рахунок страхового відшкодування 100000 грн.;

- стягнути з Приватного підприємства Виробнича комерційна фірма «Джамбо» та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» пропорційно вищезазначених сум витрати на оплату судового збору у розмірі 7810,12 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 23.07.2020 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - ОСОБА_1 .

01.07.2020 на адресу Господарського суду Київської області від представника відповідача-2 надійшов лист із відзивом на позовну заяву.

14.07.2020 на адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшов лист із відповіддю на відзив.

На адресу Господарського суду Київської області 20.07.2020 надійшов лист із клопотанням про долучення документів до матеріалів справи.

22.07.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області представником відповідача-1 було подано клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи та заяву про застосування строку позовної давності.

Розглянувши клопотання представника відповідача1 про призначення автотоварознавчої експертизи, суд вирішив відмовити в його задоволенні.

На адресу Господарського суду Київської області 22.07.2020 надійшов лист від представника відповідача-2 із запереченням на відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.07.2020 оголошено перерву до 10.09.2020.

03.08.2020 від представника відповідача-2 надійшло клопотання про застосування строку позовної давності.

09.09.2020 через канцелярію суду представником позивача подана заява б/н б/д (вх. № суду 19106/20 від 09.09.2020) про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить суд:

- стягнути з Приватного підприємства Виробнича комерційна фірма «Джамбо» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техавтотранс» загалом 444 140,61 грн., у тому числі: 164 408,87 грн. у рахунок відшкодування прямих матеріальних збитків; витрати, понесені у вигляді оплати за здійснення експертного дослідження та визначення розміру матеріального збитку у розмірі 5 250 грн. та 1 800 грн.; витрати за здійснення економічної експертизи у розмірі 5 000 грн.; витрати за надання адвокатом послуг з професійної правничої допомоги у розмірі 5 000 грн.; упущену вигоду у розмірі 262 682,34 грн.

- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техавтотранс» у рахунок страхового відшкодування 100 000 грн.;

- стягнути з відповідача - 1 та відповідача - 2 пропорційно вищезазначених сум витрати на оплату судового збору у розмірі 7 810,12 грн.

Дана заява обґрунтована тим, що після звернення з позовною заявою на підтвердження правильності визначення розміру упущеної вигоди позивачем замовлено проведення економічної експертизи станом на день її складання, отримано висновок №32/08-20 від 07.09.2020, відповідно до якого станом на 07.09.2020 р. розмір упущеної вигоди (неотриманого прибутку) від простою транспортних засобів - автомобіля НОМЕР_1 та напівпричіпа НОМЕР_2 за період з 22.03.2017 р. (дата ДТП) по 07.09.2020 р. складає 262 682,34 грн.

У зв`язку з вказаним, позивач просив збільшити на 23 846,61 грн. загальний розмір первісно заявлених до відповідача - 1 позовних вимог з 420 674,60 грн. до 444 140,61 гри за рахунок збільшення розміру упущеної вигоди з 244 215,73 грн. до 262 682,34 грн. та збільшення суми судових витрат за проведення експертизи на 5 000,00 грн.

Також, 09.09.2020 через канцелярію суду представником позивача подані заперечення на клопотання про застосування строку позовної давності, заперечення про призначення судової автотоварознавчої експертизи та клопотання про приєднання у якості письмового доказу експертного висновку.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.09.2020 оголошено перерву до 24.09.2020.

21.09.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області представником позивача було подано заяву про виплату страхового відшкодування у досудовому порядку.

На адресу Господарського суду Київської області 22.09.2020 від представника відповідача1 надійшов лист із заявою про проведення судового засідання без участі представника.

Також, 22.09.2020 від відповідача-1 надійшло клопотанням про призначення судової автотоварознавчої експертизи, яке було залишено судом без розгляду, з огляду на те, що представником відповідача-1 було самостійно замовлено проведення авто товарознавчої експертизи у справі №911/1769/20.

23.09.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області представником позивача було подано клопотання про виклик в якості свідка оцінювача ОСОБА_2 .

Розглянувши дане клопотання суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 87 ГПК України визначено, що показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

Частинами 1 та 2 статті 88 ГПК України передбачено, що показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

В ч.3 та ч.4 ст.88 ГПК України зазначено, що підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків.

Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Згідно з ч.1 ст.89 ГПК України свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Так, наведені приписи процесуального закону дають підстави для висновку, що свідок може бути викликаний у судове засідання лише у разі, якщо у справі наявна заява такого свідка, у якій викладені показання, що суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти, тобто в будь-якому разі показання свідка, викладені у заяві, що подається до суду, передують виклику такого свідка та, власне, є обов`язковою передумовою для виклику свідка для допиту.

Однак, жодної заяви свідка ОСОБА_2 в порядку встановленому ст.88 ГПК України у межах даної справи подано не було, тому підстави для задоволення клопотання позивача про виклик свідка відсутні.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання позивача про виклик свідка ОСОБА_2 .

На адресу Господарського суду Київської області 23.09.2020 від представника відповідача-2 надійшов лист із заявою про проведення судового засідання без участі представника.

24.09.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області представником позивача було подано заяву б/н б/д (вх. № суду 20319/20 від 24.09.2020) про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить суд:

- стягнути з Приватного підприємства Виробнича комерційна фірма «Джамбо» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техавтотранс» загалом 458869 грн. 49 коп. у тому числі: 179138 грн. 36 коп. у рахунок відшкодування прямих матеріальних збитків, витрати, понесені у вигляді оплати за здійснення експертного дослідження та визначення розміру матеріального збитку у розмірі 5250 грн. та 1800 грн., витрати, понесені за здійснення економічної експертизи у розмірі 5000 грн., витрати за надання адвокатом послуг з професійної правничої допомоги у розмірі 5000 грн. та упущену вигоду у розмірі 262 682,34 грн.;

- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техавтотранс» у рахунок страхового відшкодування 100 000 грн.;

- стягнути з Приватного підприємства Виробнича комерційна фірма «Джамбо» та Відповідача 2 пропорційно вищезазначених сум витрати на оплату судового збору у розмірі 8031 грн. 06 коп.

Вказана заява обґрунтована тим, що позивачем було замовлено перерахунок розміру спричиненого збитку заподіяного власнику КТЗ Kogel SN24 держ. № НОМЕР_2 станом на дату звернення до суду на 10.06.2020.

За результатами проведеного дослідження, розмір матеріального збитку складає 52067,35 грн., що на 14 729,49 грн. більше первісної заявленої для стягнення суми матеріального збитку, спричиненого пошкодженням напівприцепу.

У зв`язку з цим, позивач просив збільшити на 14 729 грн. 49 коп. загальний розмір первісно заявлених до відповідача-1 позовних вимог про стягнення матеріального збитку, спричиненого пошкодженням транспортних засобів з 444 140 грн. 61 коп. до 458 869 грн. 49 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

З урахуванням викладеного, суд здійснює розгляд позовних вимог в редакції заяви про збільшення розміру позовних вимог б/н б/д (вх. № суду 20319/20 від 24.09.2020).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.09.2020 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 22.10.2020.

Через канцелярію Господарського суду Київської області 13.10.2020 представником позивача було подано клопотання про витребування доказів, однак документ не було підписано.

20.10.2020 на електронну адресу Господарського суду Київської області від представника відповідача-1надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

21.10.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Через канцелярію Господарського суду Київської області 22.10.2020 представником позивача було подано заяву про намір подати відповідні докази понесених судових витрат, однак документ не було підписано.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання представника позивача від 13.10.2020 про витребування доказів та заяву від 22.10.2020 про намір подати відповідні докази понесених судових витрат, суд вирішив залишити їх без розгляду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.10.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 12.11.2020.

23.10.2020 представником позивача було подано пояснення по справі, клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Також 23.10.2020 представником позивача було подано клопотання про витребування документів, яке судом було задоволено та ухвалено викликати в судове засідання Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" з матеріалами страхової справи, відкритої за фактом ДТП, яке мало місце 22.03.2017 р. за участю автомобіля МАН, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

11.11.2020 від представника відповідача1 надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

12.11.2020 представником позивача було подано письмові пояснення.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.11.2020 розгляд справи по суті відкладено на 10.12.2020.

01.12.2020 на адресу суду від відповідача-2 надійшло клопотання про проведення судового засідання, яке призначене на 10.12.2020, без участі повноважного представника ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група".

В судове засідання 10.12.2020 відповідач-1 та третя особа не направили своїх повноважних представників, заяв та клопотань до суду не надсилали. З даного приводу суд зазначає наступне.

Так, з метою повідомлення учасників справи №911/1769/20 про проведення судового засідання 10.12.2020, копія ухвали суду від 12.11.2020 була передана до Відділу автоматизованого документообігу та обробки внутрівідомчої службової кореспонденції (Канцелярія) апарату Господарського суду Київської області (далі - Канцелярія суду) для подальшого її надіслання на адреси учасників справи.

Проте, із змісту наявної у матеріалах справи довідки, виданої Канцелярією суду вбачається про неможливість здійснення відправлення поштової кореспонденції (ухвали суду від 12.11.2020) учасникам судового процесу у справі №911/1769/20 у зв`язку із відсутністю фінансування.

Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 статті 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина 1 статті 4 цього Закону).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач-1 та третя особа мали дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином суд вважає, що відповідач-1 та третя особа належним чином повідомлені про розгляд даної справи.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача-1 та третьої особи про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості документів для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 10.12.2020, заслухавши вступне слово представників позивача, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, суд дослідив в порядку статей 209-210 ГПК України докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд оголосив про перехід до судових дебатів. Представники позивача виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні та просили суд задовольнити позовні вимоги з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

10.12.2020 року, після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ

22 березня 2017 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «MAN», державний реєстраційний № НОМЕР_3 з причіпом «SCHMITZ», державний реєстраційний № НОМЕР_4 , яким керував водій ОСОБА_1 та транспортного засобу «MAN», державний реєстраційний № НОМЕР_1 з причіпом «KOGEL», державний реєстраційний № НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_3 .

Станом на дату скоєння ДТП Автомобіль «MAN 18.463 FLT», державний номер НОМЕР_3 , був застрахований ПП виробничо-комерційною фірмою «Джамбо» в ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі договору про обов`язкову цивільно-правову відповідальність від 03.06.2016 (страховий поліс №АІ/9646001). За умовами укладеного договору було узгоджено страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн.

Постановою судді Баришівського районного суду Київської області Єременко В.М від 18 квітня 2017, яка залишена без змін Постановою Київського апеляційного суду від 08.11.2019, провадження у справі щодо ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

13 січня 2020 року до ПАТ «СК «Українська страхова група» звернулось ТОВ «Техавтотранс» з заявою про виплату страхового відшкодування від 10 січня 2020 року за шкоду, завдану транспортному засобу «MAN», державний реєстраційний № НОМЕР_1 з причіпом «KOGEL», державний реєстраційний № НОМЕР_2 .

04 лютого 2020 року ПАТ «СК «Українська страхова група» на адресу ТОВ «Техавтотранс» було направлено листи № 03/0819 та № 03/0823, яким повідомлено про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування.

Вважаючи вищевказану відмову необґрунтованою, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача-2 Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" 100 000,00 грн. страхового відшкодування.

Крім того, позивач зазначив, що внаслідок ДТП належні позивачеві автомобіль «MAN F2000», державний номер НОМЕР_1 та напівпричіп «KOGEL SN24», державний номер НОМЕР_2 , отримали пошкодження.

Згідно звіту №2504 про визначення вартості матеріального збитку від 25.04.2017, здійсненому експертом А.І. Волошиним, за участю представника Відповідача - 2 (ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група») Кривун О.О., загальна вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобілю «MAN F2000» (Позивачеві), державний номер НОМЕР_1 (ТОВ «Техавтотранс»), складає 227071,01 грн.

Згідно звіту №2504(1) про визначення вартості матеріального збитку від 26.04.2017, здійсненому експертом Волошиним А.І., також за участю представника ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» - Кривун О.О., загальна вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «KOGEL SN24», державний номер НОМЕР_2 (ТОВ «Техавтотранс»), складає 37337,86 грн.

За здійснення експертного дослідження позивачем сплачено ДП «Центр Експертних досліджень» 5250,00 грн., за визначення розміру матеріального збитку оплачено ФОП Кохан О.А. 1800,00 грн.

В подальшому позивачем було замовлено перерахунок розміру спричиненого збитку заподіяного власнику КТЗ Kogel SN24 держ. № НОМЕР_2 станом на дату звернення до суду на 10.06.2020. За результатами проведеного дослідження, розмір матеріального збитку складає 52067,35 грн.

10.01.2020 позивач звернувся з пропозицією до відповідача - 1 (ПП ВКФ «Джамбо») щодо досудового врегулювання питання про відшкодування матеріальних збитків, спричинених ДТП, однак, не отримавши задоволення своїх вимог, вимушений був звернутися з даним позовом.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача-1 упущеної вигоди (неотриманий прибуток) за період з 23.03.2017 по 10.06.2020 р. у розмірі 262 682,34 грн.

Згідно з відомостями у ЄДРПОУ ТОВ «Техавтотранс» зареєстрований як господарюючий об`єкт, який за видом своєї діяльності здійснює перевезення автомобільним вантажним транспортом.

За твердженням позивача, не отримуючи дохід через неможливість використання пошкоджених транспортних засобів у господарській діяльності по перевезенню вантажів, ТОВ «Техавтотранс» продовжує отримувати збитки у вигляді упущеної вигоди через вимушений простій.

За результатом проведення економічної експертизи отримано висновок №32/08-20 від 07.09.2020, відповідно до якого станом на 07.09.2020 розмір упущеної вигоди (неотриманого прибутку) від простою транспортних засобів - автомобіля НОМЕР_1 та напівпричіпа НОМЕР_2 за період з 22.03.2017 (дата ДТП) по 07.09.2020 складає 262 682,34 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача-1.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка мас право па отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до пп. 37.1.4. п. 37.1. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Як було встановлено судом в ході розгляду справи, дорожньо-транспортна пригода сталась 22 березня 2017 року, в той час з заявою про виплату страхового відшкодування ТОВ «Техавтотранс» за шкоду, завдану транспортному засобу «MAN», державний реєстраційний № НОМЕР_1 з причіпом «KOGEL», державний реєстраційний № НОМЕР_2 звернулось до ПАТ «СК «Українська страхова група» 13 січня 2020 року.

Зазначений у пункті 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк є присічним і поновленню не підлягає, а тому пропуск зазначеного строку потерпілою особою є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Аналогічні правові висновки висловлені також у постанові від 03 квітня 2019 року по справі № 336/7752/116-ц (провадження № 61-43011 св 18) Верховного Суду у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду та постанові від 28 листопада 2018 року по справі № 542/1526/15-ц (провадження № 61- 7877св18) Верховного Суду у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

Суд не погоджується з твердженнями позивача про те, що протягом року з моменту скоєння ДТП він не міг звернутись за виплатою страхового відшкодування, оскільки не мав статусу потерпілого, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 36.1. ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Тому у контексті вказаних обставин справи можна зробити висновок, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду, якщо страховик заперечує право особи на отримання страхового відшкодування.

У будь-якому разі строк звернення обмежується щодо стягнення майнової шкоди річним строком.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Техавтотранс» до ПАТ «СК «Українська страхова група» щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої транспортному засобу «MAN», державний реєстраційний № НОМЕР_1 з причіпом «KOGEL», державний реєстраційний № НОМЕР_2 в розмірі 100 000,00 грн., є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог до відповідача-1 Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "Джамбо" про стягнення матеріальних збитків та упущеної вигоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (частина друга статті 22 ЦК України).

Згідно зі статтею 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Законом щодо окремих видів господарських зобов`язань може бути встановлено обмежену відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (стаття 614 ЦК України). Наведені висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі № 750/8676/15-ц.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Якщо цивільно-правова відповідальність перед третіми особами застрахована у певного страховика, останній стає відповідальною особою, адже внаслідок укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик в межах страхової суми несе відповідальність за завдану застрахованою ним особою шкоду. Він бере на себе всю відповідальність за свого страхувальника за заподіяну джерелом підвищеної небезпеки шкоди, оскільки застрахував такий страховий ризик, як відповідальність за заподіяну джерелом підвищеної небезпеки шкоду.

З огляду на наведене, саме винна особа (або особа, відповідальна за збиток), повинна компенсувати сплачене страхове відшкодування новому кредитору.

На думку суду, в постанові Баришівського районного суду Київської області по справі №355/400/17 від 03 серпня 2018 року та постанові Київського апеляційного суду від 08 листопада 2019 року, встановлено виключно факт події, яка сталась 22 березня 2017 року та відсутність складу адміністративного правопорушення водія ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (презумпція невинуватості).

На підставі ст. 221 КУпАП, виключно судами розглядаються справи про передбачені ст. 124 КУпАП адміністративні правопорушення (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна).

При цьому відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, матеріали справи, не містять постанов суду про притягнення ОСОБА_1 за наслідками згаданої події до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ні обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивачем не надано належних доказів вини водія ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим вимоги про стягнення з відповідача-1 Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "Джамбо" про стягнення матеріальних збитків та упущеної вигоди не підлягають задоволенню.

Стосовно заяв відповідачів про застосування наслідків спливу строку позовної давності, суд зазначає, що застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц).

Оскільки позовні вимоги визнані судом необґрунтованими та недоведеними, відсутні підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

Усі інші твердження позивача не спростовують вищевикладених висновків суду.

Судові витрати, відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техавтотранс" (03058, м. Київ, вул. Леваневського, 7, кв. 21, код 24725682) на користь Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "Джамбо" (79013, м. Львів, вул. Київська, 15, кв. 9, код 23970057) 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на проведення експертизи.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 та з урахуванням п.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 21.12.2020

Суддя Т.Д. Лилак