РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.12.2020справа №910/13349/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу №910/13349/20

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Орхідея-В» (01103, м. Київ, вул. Бойчука, буд. 1/2; ідентифікаційний код 21640360)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Адамас» (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 8/10; ідентифікаційний код 24746112)

про стягнення 871 333,44 грн.,

за участю представників:

позивача - Вініченка В.В. (ордер від 02.10.2020 серія АА №1052500);

відповідача - Більницького В.М. (керівник; паспорт серія НОМЕР_2);

Старченка А.В. (директор із правових питань; паспорт серія НОМЕР_1 ).

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Орхідея-В» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Адамас» (далі - Об`єднання): 738 722,42 грн. заборгованості, що утворилася в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного товариством з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська енерго компанія» (далі - Компанія) та Об`єднанням договору постачання карбаміду на внутрішній ринок України від 06.03.2018 №06-03/18 (далі - Договір); 81 101,84 грн. втрат від інфляції та 51 509,18 грн. 3% річних, а всього 871 333,44 грн.

Позов мотивовано тим, що:

- 06.03.2018 Компанією (продавець) і Об`єднанням (покупець) укладено Договір, відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність покупця карбамід (далі - Продукція), а покупець оплатити і прийняти Продукцію на умовах EXW «Правил ІНКОТЕРМС-2010»;

- відповідно до Договору Компанія поставило, а Об`єднання прийняло Продукцію на загальну суму 65 218 722,42 грн.; факти поставки Продукції підтверджуються підписаними та скріпленими печатками Компанії і відповідача видатковими накладними;

- за період з 06.03.2018 по 13.04.2018 відповідачем сплачено за прийняту Продукцію 64 480 000 грн.;

- станом на 01.06.2020 заборгованість за поставлену Продукцію складає 738 722,42 грн.;

- 01.06.2019 Компанією і Товариством укладено договір про відступлення права вимоги (далі - Договір від 01.06.2019), відповідно до якого Компанія відступила позивачу право вимоги, що належить Компанії до Об`єднання за Договором; Товариство стало кредитором за Договором;

- повідомлення про заміну кредитора в зобов`язаннях за Договором було надіслано відповідачу 23.09.2019;

- крім того, 23.09.2019 позивач надіслав Об`єднанню вимогу (претензію) щодо сплати заборгованості за Договором;

- станом на 26.08.2020 (дата підписання позову) заборгованість за Договором відповідачем не сплачена, відповідь на претензію не надано;

- за прострочення виконання зобов`язань за Договором позивачем нараховано 81 101,84 грн. втрат від інфляції та 51 509,18 грн. 3% річних.

2. Стислий виклад заперечень відповідача

Об`єднання 02.10.2020 подало суду відзив на позовну заяву, в якому заперечило проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що: фактично станом на 01.06.2019 (дата укладення Договору від 01.06.2019) жодних зобов`язань відповідача перед Компанією не існувало, оскільки у відповідності до пункту 10.3 додаткової угоди №2 до Договору відповідачем зменшено суму своїх зобов`язань перед Компанією на суму заборгованості перед останньою; відповідач двічі надіслав Товариству відповідь, в якій повідомлено останнє про те, що за даними бухгалтерського обліку заборгованість перед Компанією відсутня.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 05.10.2020.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.10.2020 підготовче засідання відкладено на 26.10.2020.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.10.2020 продовжено строк підготовчого провадження; підготовче засідання відкладено на 23.11.2020.

Позивач 12.11.2020 подав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що: правочин, з якого виникло зобов`язання за Договором, був вчинений у письмовій формі, а тому з урахуванням статей 207 та 208 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), заява про зарахування зустрічних однорідних вимог має бути у письмовій формі та направлена (адресована Компанії) до моменту набуття Товариством права вимоги за Договором на підставі Договору від 01.06.2019; Об`єднанням не було заявлено про зарахування зустрічних вимог до первісного кредитора (Компанії); незаявлення про зарахування зустрічних вимог не припиняє наявне зобов`язання боржника перед кредитором; саме лише зазначення у відзиві на позовну заяву про наявність (можливу) вимоги Об`єднання до Компанії не може бути кваліфіковане як заява про зарахування зустрічних однорідних вимог, адресована Компанії; позивач не погоджується з твердженнями відповідача про заявлення ним у визначеному законом порядку та формі заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму, яка є більшою за суму позовних вимог Товариства; в порядку статті 601 ЦК України можуть бути зараховані лише основні зобов`язання; вимоги про сплату пені та передбачених частиною другою статті 625 ЦК України інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань, а відтак ці вимоги не можуть бути зараховані як зустрічні в порядку статті 601 ЦК України.

Відповідач 20.11.2020 подав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що: судовий спір з питання порушення податкового законодавства вже розглянуто судом, спірні податкові накладні зареєстровані, відповідачем проведено розрахунок пені відповідно до умов додаткового договору, укладеного сторонами, про цей розрахунок повідомлено первісному кредитору (Компанії); в укладенні договору позивачем та первісним кредитором первісний кредитор приховав факт наявності додаткових угод та зустрічних вимог від Об`єднання; про наявність такої додаткової угоди та про зарахування зустрічних вимог відповідач повідомив позивача одразу після отримання вимоги від 08.08.2019 та Товариство, яке подало позовну заяву 26.08.2020, жодним чином не спростувало факти, що викладені у відзиві відповідача, що зайвий раз стверджує зарахування первісним кредитором зустрічних вимог Об`єднання, добровільність такого зарахування та відсутність будь-яких претензій у первісного кредитора до відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.12.2020.

Представник позивача у судовому засіданні 14.12.2020 оголосив вступне слово та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідача оголосили вступне слово та заперечили проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, з`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, дослідив в порядку статей 209 і 210 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

Представники сторін виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази, досліджені у судовому засіданні.

У судовому засіданні 14.12.2020 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 ГПК України.

Судом згідно з вимогами статей 222 і 223 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

06.03.2018 Компанією (продавець) і Об`єднанням (покупець) укладено Договір, за умовами якого:

- продавець зобов`язується передати у власність покупця карбамід, а покупець - оплатити і прийняти продукцію на умовах EXW «Правил ІНКОТЕРМС-2010» (розділ 1 Договору);

- кількість продукції, переданої продавцем покупцю, становить 2 500 тон насипом та 2 500 тон фасованого у мішку типу Біг-бег по 800 кг; покупець має право на додаткові обсяги поставки, в межах можливості продавця, на умовах окремо укладених сторонами додаткових угод, які будуть вважатися невід`ємними частинами Договору (пункт 2.1 Договору);

- продавець передає, а покупець приймає продукцію окремими партіями (власним або орендованим транспортом) відповідно до погодженого графіка поставок на умовах «Франко-завод» (EXW) з місцем поставки за адресою: Одеська область, м. Южне, вул. Заводська, 3, АТ «ОПЗ» протягом березня, квітня, травня 2018 року. Починаючи з 12.03.2018 (пункт 3.1 Договору);

- на кожну партію відпущеної продукції продавець надає покупцю такі документи: накладну на відпуск ТМЦ, податкову накладну (відповідно до Податкового кодексу України), аналітичний звіт якості (пункт 3.2 Договору);

- ціна однієї продукції насипом на момент укладення Договору становить 7 750 грн., крім того ПДВ 1 550 грн., ціна з ПДВ становить 9 300 грн. (пункт 4.1 Договору в редакції додаткової угоди від 23.03.2018);

- загальна сума Договору 102 500 000 грн. з ПДВ, в тому числі ПДВ - 17 083 330 грн. (пункт 4.2 Договору в редакції додаткової угоди від 23.03.2018);

- умови оплати - 100% передплата за кожну партію продукції; на підставі рахунку, виставленого продавцем, оплата здійснюється шляхом прямого банківського переказу на поточний рахунок продавця; датою оплати вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок продавця (пункт 4.3 Договору);

- у період дії Договору ціна на продукцію може змінюватися у зв`язку зі зміною цін на сировину і матеріали; при цьому, продавець письмово (фактом або електронною поштою) сповіщує покупця про зміну ціни за 5 (п`ять) банківських днів; зміна ціни оформлюється додатковою угодою (пункт 4.4 Договору);

- відвантаження продукції здійснюється за чинною на дату відвантаження ціною (пункт 4.5 Договору);

- у разі наявності невикористаної суми передплати за карбамід сторони проводять звірку і продавець зобов`язаний здійснити повернення грошових коштів протягом 7 (семи) банківських днів з моменту отримання листа покупця з клопотанням про таке повернення (пункт 4.7 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту підписання і діє по 31.12.2018 (пункт 8.1 Договору);

- подавець погоджується, що ненадання, нереєстрація та/чи відмова від реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у визначений законодавством строк розцінюється як відмова продавця від надання податкової накладної; у такому випадку продавець зобов`язується повернути суму передплати за карбамід у розмірі, що вказаний у не зареєстрованій податковій накладній в порядку пункту 4.7 Договору (пункт 10.1 Договору доповнений додатковою угодою від 26.03.2018 №2);

- у випадку, коли податкові накладні не були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних (продавцю надійшла квитанція про їх неприйняття) або випадків реєстрації податкових накладних з порушеннями вимог чинного законодавства України, що має наслідком фактичну нереєстрацію податкових накладних та неусунення продавцем вказаного недоліку шляхом вчинення дій для реєстрації таких податкових накладних протягом 60 днів після дати отримання квитанції про не реєстрацію податкової накладної, продавець сплачує на користь покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми незареєстрованого ПДВ за кожний день не реєстрації податкових накладних та зобов`язується вчинити всі дії для реєстрації таких податкових накладних; сума пені, сплачена продавцем на користь покупця, не може перевищувати суму ПДВ, що міститься у незареєстрованих податкових накладних; у випадку несплати продавцем пені на користь покупця, покупець має право зменшити суму своїх зобов`язань перед продавцем на суму заборгованості продавця (пункт 10.3 Договору доповнений додатковою угодою від 26.03.2018 №2).

На виконання умов Договору Компанією було поставлено, а відповідачем прийнято продукцію на загальну суму 65 218 722,42 грн., що підтверджується підписаними уповноваженими представниками та скріпленими печатками юридичних осіб видатковими накладними: від 15.03.2018 №196 на суму 395 200,16 грн.; від 16.03.2018 №207 на суму 798 000,34 грн.; від 19.03.2018 №255 на суму 509 200,21 грн.; від 20.03.2018 №264 на суму 668 800,28 грн.; від 21.03.2018 №275 на суму 197 600,09 грн.; від 22.03.2018 №284 на суму 2 758 801,16 грн.; від 23.03.2018 №292 на суму 691 920 грн.; від 24.03.2018 №300 на суму 2 656 080 грн.; від 26.03.2018 №301 на суму 2 031 120 грн.; від 27.03.2018 №313 на суму 2 700 720 грн.; від 27.03.2018 №314 на суму 3 221 520 грн.; від 27.03.2018 №315 на суму 1 733 520 грн.; від 28.03.2018 №324 на суму 1 763 280 грн.; від 28.03.2018 №335 на суму 1 041 600 грн.; від 28.03.2018 №336 на суму 3 132 240 грн.; від 28.03.2018 №337 на суму 520 800 грн.; від 28.03.2018 №338 на суму 520 800 грн.; від 29.03.2018 №339 на суму 1 569 840 грн.; від 29.03.2018 №485 на суму 4 188 720 грн.; від 30.03.2018 №344 на суму 1 614 480 грн.; від 01.04.2018 №478 на суму 1 041 600 грн.; від 01.04.2018 №479 на суму 2 075 760 грн.; від 02.04.2018 №368 на суму 2 856 960 грн.; від 03.04.2018 №378 на суму 372 000 грн.; від 04.04.2018 №385 на суму 4 724 400 грн.; від 05.04.2018 №397 на суму 1 956 720 грн.; від 05.04.2018 №398 на суму 211 600,09 грн.; від 05.04.2018 №480 на суму 1 041 600 грн.; від 12.04.2018 №481 на суму 2 083 200 грн.; від 12.04.2018 №482 на суму 3 124 800 грн.; від 13.04.2018 №446 на суму 223 200 грн.; від 14.04.2018 №451 на суму 1 339 200 грн.; від 16.04.2018 №483 на суму 520 800 грн.; від 16.04.2018 №484 на суму 1 562 400 грн.; від 17.04.2018 №491 на суму 498 480 грн.; від 17.04.2018 №527 на суму 211 600,09 грн.; від 18.04.2018 №528 на суму 2 611 440 грн.; від 19.04.2018 №529 на суму 2 455 200 грн.; від 19.04.2018 №569 на суму 520 800 грн.; від 20.04.2018 №544 на суму 193 440 грн.; від 21.04.2018 №550 на суму 193 440 грн.; від 24.04.2018 №558 на суму 148 800 грн.; від 25.04.2018 №568 на суму 193 440 грн.; від 26.04.2018 №577 на суму 1 956 720 грн.; від 27.04.2018 №584 на суму 386 880 грн.;

Відповідачем поставлену продукцію було оплачено частково у сумі 64 480 000 грн., що підтверджується підписаним Компанією і Об`єднанням та скріпленим печатками юридичних осіб актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.03.2018 по 05.05.2018. наведене відповідачем не заперечується.

01.06.2019 Товариством (новий кредитор) і Компанією (первісний кредитор) було укладено Договір від 01.06.2019 за умовами якого:

- первісний кредитор відступив, а новий кредитор повністю прийняв право вимоги, що належить первісному кредитору, і став кредитором за Договором (далі - Основний договір), укладеним первісний кредитором і Об`єднанням (далі - боржник) (пункт 1.1 Договору від 01.06.2019);

- за Договором від 01.06.2019 новий кредитор повністю одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань за Основним договором (пункт 1.2 Договору від 01.06.2019);

- за Договором від 01.06.2019 первісний кредитор відступив новому кредитору суму основного боргу (738 722,42 грн.), суми втрат від інфляції та 3% річних, нарахованих на суму боргу та інші вимоги, які має первісний кредитор до боржника (далі - право вимоги) (пункт 1.3 Договору від 01.06.2019);

- укладення Договору від 01.06.2019 є свідченням передання первісним кредитором новому кредитору права вимоги (пункт 2.1 Договору від 01.06.2019);

- право вимоги за Основним договором вважається набутим новим кредитором у повному обсязі в момент укладення Договору від 01.06.2019 (пункт 2.2 Договору від 01.06.2019);

- Договір від 01.06.2019 набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором від 01.06.2019 (пункт 4.1 Договору від 01.06.2019).

09.08.2019 позивачем було надіслано відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги (про заміну кредитора) від 08.08.2019 №08/09-19 та вимогу (претензію) від 08.08.2019 №08/09-19, в якій вимагав сплатити 738 722,42 грн. основного боргу, 66 612,78 грн. втрат від інфляції та 28 476,23 грн. 3% річних.

Відповідачем заборгованість оплачено не було.

Судом встановлено, що Компанією було подано до Окружного адміністративного суду міста Києва позов до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС) про:

- визнання протиправними та скасування рішень ДФС про відмову у реєстрації податкових накладних від 25.04.2018 №665612/37403140, від 25.04.2018 №665601/37403140, від 25.04.2018 №665603/37403140, від 25.04.2018 №665604/37403140, від 25.04.2018 №665606/37403140, від 25.04.2018 №665607/37403140, від 25.04.2018 №665605/37403140, від 25.04.2018 №665613/37403140, від 25.04.2018 №665608/37403140, від 25.04.2018 №665611/37403140, від 25.04.2018 №665599/37403140, від 25.04.2018 №665609/37403140, від 25.04.2018 №665600/37403140, від 25.04.2018 №665610/37403140, від 25.04.2018 №665604/37403140;

- зобов`язання ДФС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, у реєстрації яких було відмовлено оскаржуваними рішеннями.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2018 у справі №826/9319/18 адміністративний позов Компанії задоволено повністю;

визнано протиправними та скасовано рішення ДФС: від 25.04.2018 №665612/37403140 про відмову в реєстрації податкової накладної від 28.03.2018 №195 в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 25.04.2018 №665601/37403140 про відмову в реєстрації податкової накладної від 23.03.2018 №189 в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 25.04.2018 №665603/37403140 про відмову в реєстрації податкової накладної від 24.03.2018 №190 в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 25.04.2018 №665604/37403140 про відмову в реєстрації податкової накладної від 26.03.2018 №191 в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 25.04.2018 №665606/37403140 про відмову в реєстрації податкової накладної від 27.03.2018 №192 в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 25.04.2018 №665607/37403140 про відмову в реєстрації податкової накладної від 27.03.2018 №193 в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 25.04.2018 №665605/37403140 про відмову в реєстрації податкової накладної від 27.03.2018 №194 в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 25.04.2018 №665613/37403140 про відмову в реєстрації податкової накладної від 28.03.2018 №196 в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 25.04.2018 №665608/37403140 про відмову в реєстрації податкової накладної від 28.03.2018 №197 в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 25.04.2018 №665611/37403140 про відмову в реєстрації податкової накладної від 28.03.2018 №198 в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 25.04.2018 №665599/37403140 про відмову в реєстрації податкової накладної від 24.03.2018 №199 в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 25.04.2018 №665609/37403140 про відмову в реєстрації податкової накладної від 28.03.2018 №200 в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 25.04.2018 №665600/37403140 про відмову в реєстрації податкової накладної від 23.03.2018 №206 в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 25.04.2018 №665610/37403140 про відмову в реєстрації податкової накладної від 28.03.2018 №199 в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 25.04.2018 №665604/37403140 про відмову в реєстрації податкової накладної від 13.03.2018 №198 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

зобов`язано ДФС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Компанії від 28.03.2018 №195, від 23.03.2018 №189, від 24.03.2018 №190, від 26.03.2018 №191, від 27.03.2018 №192, від 27.03.2018 №193, від 27.03.2018 №194, від 28.03.2018 №196, від 28.03.2018 №197, від 28.03.2018 №198, від 24.03.2018 №199, від 28.03.2018 №200, від 23.03.2018 №206, від 28.03.2018 №199, від 13.03.2018 №198, від 13.04.2018 №504, від 26.04.2018 №593 і від 27.04.2018 №598 датою фактичного їх подання.

Як зазначає відповідач, ДФС на виконання вказаного рішення 18.11.2019 було зареєстровано податкові накладні Компанії на користь відповідача на загальну суму 58 218 722,32 грн., у тому числі ПДВ 9 703 120,39 грн., а 30.04.2020 - на загальну суму 2 300 000 грн., у тому числі ПДВ 383 333,33 грн.

У зв`язку з викладеним на підставі пункту 10.3 Договору Об`єднанням нараховано Компанії 5 625 773,57 грн. пені та здійснено залік зустрічних вимог, а тому, на думку відповідача, у Об`єднання відсутній борг перед Компанією.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Частинами першою і другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

ВИСНОВКИ

За твердженнями Об`єднання, ним було двічі надіслано позивачу відповідь, в якій повідомлено Товариство про те, що за даними бухгалтерського обліку заборгованість перед Компанією відсутня.

На підтвердження надіслання відповідачем відповідей Об`єднанням подано суду описи вкладення та накладні, проте самих таких відповідей відповідачем суду не подано, а відтак встановити дійсний зміст відповідей неможливо.

Крім того, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказує про те, що 26.04.2018 Об`єднанням було надіслано Компанії лист №26-04/1 (вх. від 26.04.2018 №2604/1), яким повідомлено останню про те, що станом на 25.04.2018 за даними ЄРПН ДФС України Компанії зупинено реєстрацію податкових накладних за березень 2018 року, внаслідок чого відповідач не отримав податкові накладні за березень 2018 року на загальну суму 49 700 000 грн., в тому числі ПДВ 8 283 333,33 грн., та за квітень 2018 року на загальну суму 10 080 000 грн., в тому числі ПДВ 1 680 000 грн., всього ПДВ не отримано в сумі 9 963 333,33 грн.; 06.06.2018 відповідачем було надіслано лист-повідомлення про зупинення реєстрації податкових накладних на користь Об`єднання; станом на 06.06.2018 Компанії зупинено/відмовлено в реєстрації податкових накладних на відповідача на загальну суму 60 518 722,32 грн., у тому числі ПДВ 10 086 453,72 грн.; зі сторони Компанії жодних відповідей Об`єднанням отримано не було, жодних коштів Компанією повернуто також не було.

Разом з тим, наведених документів, як і доказів їх надіслання Компанії, відповідачем суду подано не було.

Компанією було подано до Окружного адміністративного суду міста Києва позов до ДФС про визнання протиправними та скасування рішень останньої щодо відмови у реєстрації податкових накладних за здійсненими Компанією відповідачу поставками, а також про зобов`язання ДФС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, у реєстрації яких було відмовлено оскаржуваними рішеннями.

Окружним адміністративним судом міста Києва 13.12.2018 було прийнято рішення у справі №826/9319/18, яким адміністративний позов Компанії задоволено повністю; визнано протиправними та скасовано відповідні рішення ДФС; зобов`язано ДФС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Компанії датою фактичного їх подання.

Відповідач стверджує, що оскільки Компанією не було вчасно зареєстровано податкові накладні на користь Об`єднання, то останнє скористувалося своїм правом на нарахування Компанії суми пені та зарахування зустрічних вимог.

Проте, зарахування зустрічних однорідних вимог як одностронній правочин, є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин.

Відповідно до положень статей 202 і 203 Господарського кодексу України зобов`язання припиняється, зокрема, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Статтею 602 ЦК України передбачено, що не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 4-1) за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; 5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

У розумінні статті 601 ЦК України, спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину не передбачено законодавством. За загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми) здійснення відповідної заяви про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент висловлення учасником відповідних правовідносин волевиявлення у відповідній формі, зокрема письмовій, що містить чітке однозначне волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов`язань сторін в такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку.

В свою чергу характер зобов`язань, їх мета, зміст та види при зарахуванні не мають значення. Зустрічні вимоги мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом.

Натомість, відповідачем не було надіслано Компанії заяви про зарахування однорідних вимог, як і будь-якої вимоги щодо сплати останнім на користь Об`єднання суми пені.

Зараховані відповідачем як зустрічні вимоги хоча і є однорідними (мають грошовий характер), але за своєю правовою природою зобов`язання за цими вимогами є різними, оскільки зобов`язання зі сплати пені у зв`язку з порушенням зобов`язань за договором не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення основного зобов`язання.

Разом з тим, ще однією важливою умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог - є безспірність вимог, які зараховуються, а саме, відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов`язань. За відсутності безспірності вимог відповідний спір має бути вирішений у судовому порядку з дотриманням вимог процесуального закону.

Жодного доказу щодо визнання Компанією наявного у неї обов`язку зі сплати пені у зв`язку з відсутністю реєстрації податкових накладних на поставлену відповідачу продукцію матеріали справи не містять, тобто між Компанією і Об`єднанням відсутня узгодженість щодо наявності зустрічного зобов`язання, відтак відсутня безспірність заявлених однорідних вимог.

Питання про стягнення відповідачем з Компанії пені за невиконання умов договору в частині недотримання постачальником вимог податкового законодавства України не є предметом розгляду даної справи, відтак підлягає вирішенню в судовому порядку шляхом звернення з окремим позовом з дотриманням вимог підвідомчості та підсудності.

Подібної правової позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, зокрема, у поставах від 25.04.2018 зі справи №910/6781/17, від 25.04.2019 зі справи №918/541/18 і від 26.11.2019 зі справи №920/240/18,.

Отже, оскільки Компанією було належним чином виконано умови Договору, поставлено відповідачу визначену Договором продукцію, а Об`єднанням прийнято таку продукцію без будь-яких зауважень, проте не оплачено у повному обсязі, то позовні вимоги Товариства як нового кредитора за Договором в частині стягнення з відповідача 738 722,42 грн. заборгованості є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основної суми заборгованості позивач просить стягнути з відповідача 81 101,84 грн. втрат від інфляції за період з травня 2018 року по липень 2020 року включно та 51 509,18 грн. 3% річних за періоди з 30.04.2018 по 31.12.2019 і з 01.01.2020 по 25.08.2020.

Судом перевірено розрахунок втрат від інфляції та 3% річних і періодів їх нарахування та встановлено, що він правильний.

Таким чином стягненню з відповідача підлягає 81 101,84 грн. втрат від інфляції та 51 509,18 грн. 3% річних.

За приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236 - 238, 240 та 241 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Орхідея-В» (01103, м. Київ, вул. Бойчука, буд. 1/2; ідентифікаційний код 21640360) до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Адамас» (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 8/10; ідентифікаційний код 24746112) про стягнення 871 333,44 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Адамас» (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 8/10; ідентифікаційний код 24746112) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Орхідея-В» (01103, м. Київ, вул. Бойчука, буд. 1/2; ідентифікаційний код 21640360): 738 722 (сімсот тридцять вісім тисяч сімсот двадцять дві) грн. 42 коп. заборгованості; 81 101 (вісімдесят одну тисячу сто одну) грн. 84 коп. втрат від інфляції; 51 509 (п`ятдесят одну тисячу п`ятсот дев`ять) грн. 18 коп. 3% річних і 13 070 (тринадцять тисяч сімдесят) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16.12.2020.

Суддя О.В. Марченко