ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2020 року Справа № 913/512/20
Провадження № 18/913/512/20
За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК «Східенерго», м. Курахове Донецької області
до відповідача акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз», м. Сєвєродонецьк Луганської області
про стягнення 14.680.043,49 грн
Суддя Корнієнко В.В.
Секретар судового засідання Терещенко Л.І.
У засіданні брали участь:
від позивача: Ліневич Л.В., адвокат, довіреність № 116 /ВЭ/2020 від 31.12.2019 (в режимі відеоконференції);
від відповідача: Андрєєв А.М., адвокат, довіреність № 24 від 26.12.2019 (в режимі відеоконференції).
Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд
Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 14.680.043,49 грн, одержаних на підставі акту наданих послуг з розподілу природного газу від 31.12.2019 № 2199.
Позивач у позовній заяві обґрунтував свої вимоги наступним:
- послуги з розподілу природного газу полягають в наданні відповідачем цілодобового доступу позивача до газорозподільної системи і розподілі (переміщені) належного природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта позивача;
- згідно п. 6.8 Договору факт надання послуг має підтверджуватися підписаним сторонами актом надання послуг;
- відповідно до п. 6.4 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць;
- згідно п. 6.6 Договору розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводяться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг;
- вказані грошові кошти було перераховано на підставі акту наданих послуг з розподілу природного газу № 2199 від 31.12.2019, згідно якого вартість наданих у грудні 2019 року послуг з розподілу природного газу складає 26.188.756,84 грн;
- вищезазначений акт позивачем було оплачено частково (в розмірі 14.680.043,49 грн), що підтверджується платіжним дорученням від 20.02.2020 (суму платежу включено в оплату в розмірі 150.000.000 грн) та розрахунком заборгованості, здійсненим відповідачем;
- вказані кошти відповідачем одержані безпідставно, оскільки акт від 31.12.2019 № 2199 підписаний з боку позивача неуповноваженою особою ( ОСОБА_1 , займає посаду головного інженера в Обособленому підрозділі «ДТЕК ЛУГАНСЬКА ТЕС» ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО»);
- відповідно до п. 17.11. Статуту ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» вирішення всіх питань з діяльності ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» покладено на Генерального директора товариства;
- згідно п. 17.9. Статуту Генеральний директор може призначати особу яка буде виконувати обов`язки генерального директора на строк до 35 днів;
- на дату підписання акту № 2199 від 31.12.2019 Серебрянського Є.В. не було призначено на посаду в.о. генерального директора, та не було уповноважено Генеральним директором на підписання такого акту, такий документ не може вважатися підписаним позивачем, не має юридичної сили і не призводить до виникнення будь-яких зобов`язань (в т.ч. грошових);
- відповідачем одержані кошти безпідставно, оскільки між сторонами відсутній узгоджений акт, який засвідчує надання послуг у грудні 2019 р.
На підставі вказаних доводів позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 14.680.043,49 грн одержаних на підставі акту наданих послуг з розподілу природного газу від 31.12.2019 № 2199.
Відповідач відзивом на позовну заяву від 21.09.2020 № 01-02-45/1597 проти позову заперечує посилаючись на його необґрунтованість та вказав наступне:
· Щодо підписання акту приймання-передачі послуг за грудень 2019 р. в.о. директора Серебрянським Є.В.
- згідно із ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним;
- на захист прав третіх осіб, які виступають у правовідносинах з юридичними особами, у тому числі й укладають з юридичними особами договори різних видів, частиною третьою статті 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах з третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від у справі № 760/8121/16-ц);
- правові наслідки вчинення правочинів з перевищенням повноважень визначено частиною першою ст. 241 ЦК України: правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Таким чином, із змісту ч. 1 ст. 241 ЦК України випливає, що наступним схваленням правочину законодавець не вважає винятково прийняття юридичного рішення про схвалення правочину. Схвалення може відбутися також і в формі мовчазної згоди, і у вигляді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи - сторони правочину (наприклад, прийняття оплати за товар за договором купівлі-продажу). Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19.08.2014 у справі № 3-59гс14;
- тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27.04.2016 у справі № 6-62цс16).
· Фактами наступного схвалення підписання акту приймання-передачі послуг за грудень 2019 р. в.о. директора Серебрянським Є.В. є:
- підписання директором Сафоновим Б.Д. акту звірки № 14 взаємних розрахунків за період: 01.01.2020 - 01.04.2020;
- часткова сплата за період з 01.12.2019 по 31.12.2019 позивачем розрахунок здійснено частково в сумі 14.680.043,49 грн., у відповідності до платіжного доручення № 1042273 від 20.02.2020 на суму 15.000.000,00 грн;
- незважаючи на твердження позивача про помилкову сплату 14.680.043,49 грн. на підставі Акту № 2199 від 31.12.2019, нібито складеного (підписаного) не повноважного особою Серебрянським Є.В., зазначений акт скріплено печаткою підприємства ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО».
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2020, справу передано на розгляд судді Корнієнко В.В.
Ухвалою від 09.09.2020 господарський суд відкрив провадження у справі та призначив розгляд справи за правилами загального позовного провадження на 23.09.2020 (о 12 год. 50 хв).
Ухвалою від 23.09.2020 господарський суд відклав підготовче провадження у даній справі на 21.10.2020 (об 11 год. 50 хв).
Ухвалою від 21.10.2020 господарський суд Луганської області відмовив у задоволенні клопотання відповідача від 22.09.2020 про витребування доказів; підготовче засідання відкладено на 04.11.2020 (о 12 год. 10 хв).
Ухвалою від 04.11.2020 строк підготовчого провадження було продовжено на 16 днів до 25.11.2020; закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.11.2020 (об 11 год. 30 хв.).
Ухвалою від 25.11.2020 розгляд справи по суті відкладено на 09.12.2020 (об 11 год. 30 хв.).
Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав:
Фактичні обставини, встановлені судом:
- послуга з розподілу природного газу це послуга оператора ГРМ (відповідача), яка надається Споживачу (позивачу) та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача (абз. 10, п. 1.4. р. І Договору);
- факт надання послуг має підтверджуватися підписаним сторонами актом наданих послуг (п. 6.8 Договору);
- 31.12.2019 між сторонами за позовом складено акт наданих послуг з розподілу природного газу № 2199 за грудень 2019 р. про те, що відповідач надав позивачу відповідні послуги на суму 26.188.756,84 грн;
- у зазначеному акті вказано, що він складений і підписаний з боку Споживача (позивача) в.о. директора Серебрянським Є.В., а з боку оператора ГРМ (відповідача) начальником Старобільського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства філії АТ «ОГС «Луганськгаз» Кузьменко Є.М.;
- позивач у позовній заяві вказав, що Серебрянський Є.В., який підписав акт від імені позивача, на дату підписання акту насправді не був виконуючим обов`язки директора ТОВ «ДТЕК Східенерго», а займав посаду головного інженера в обособленому підрозділі «ДТЕК Луганська ТЕС» ТОВ «ДТЕК Східенерго»; ОСОБА_1 не було призначено на посаду в.о. генерального директора, та не було уповноважено генеральним директором на підписання такого акту;
- відповідно до п. 6.6 Договору остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводяться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг;
- із позовної заяви та розрахунку заборгованості, виконаного відповідачем (а.с. 22) витікає, що в рахунок погашення боргу за послуги розподілу природного газу, надані у грудні 2019 р., відповідачем зараховано 14.680.043,49 грн (загальна вартість цих послуг за грудень 2019 р. складала 26.188.756,84 грн);
- представник позивача в судових засіданнях 21.10.2020 та 09.12.2020 усно, а також позивач письмово у відповіді на відзив від 03.11.2020 (а.с. 168) визнав факт здійснення між сторонами господарської операції надання відповідачем позивачу у грудні 2019 р. послуг з розподілу природного газу, про що вказано в акті наданих послуг з розподілу природного газу від 31.12.2019 № 2199;
- позивач усно і письмово також зазначив, що він не заперечує наявність господарської операції, вказаної в акті від 31.12.2019 № 2199, а заперечує законність цього акта, так як він з боку позивача підписаний не уповноваженою особою.
Вказані фактичні обставини підтверджується поданими сторонами письмовими доказами (завіреними копіями документів): заявою-приєднання позивача та Типовим договором (а.с. 4-19); актом наданих послуг від 31.12.2019 № 2199 (а.с. 20); платіжним дорученням від 20.02.2020 № 1042273 (а.с. 21); розрахунком заборгованості (а.с. 22); актом звірки № 14 станом на 01.04.2020 (а.с. 90); технічним актом про фактичне споживання природного газу від 01.01.2020 (а.с. 91); податковими накладними відповідача (а.с. 98-123), а також визнані обома сторонами в заявах по суті справи і представником позивача усно.
Згідно ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Суд відзначає, що він не має обґрунтованих підстав вважати вищевказані встановлені обставини (укладення сторонами Договору розподілу природного газу, надання відповідачем позивачу послуг з розподілу природного газу у грудні 2019 р. та їх часткова оплата позивачем в сумі 14.680.043,49 грн) недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом.
Позивачем на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України заявлено вимогу про стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів в сумі 14.680.043,49 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Частиною 1 та пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України встановлено:
« 1. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:
1) договори та інші правочини;».
Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
У даному випадку відповідач на підставі Договору надав позивачу платну послугу, а позивач частково оплатив її вартість.
Тому доводи позивача про те, що він перерахував відповідачу грошові кошти в сумі 14.680.043,49 грн без достатньої правової підстави суд вважає необґрунтованими, так як підставою їх перерахування був вищевказаний Договір.
Зважаючи на принцип превалювання сутності над формою, суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що підписання акту надання послуг неповноважною особою, при безспірності надання цих послуг, є підставою для застосування положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України.
За таких обставин, у задоволенні позову про стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів в сумі 14.680.043,49 грн, слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю цих вимог.
Відповідно до ст. ст. 123, 129 ГПК України витрати на судовий збір покладається на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 13, 73, 74, 86, 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -
В И Р І Ш И В:
1. У задоволенні позову відмовити повністю.
2. Судові витрати (витрати на судовий збір) покласти на позивача.
09 грудня 2020 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено 17 грудня 2020 року і може бути оскаржене протягом 20 днів з цієї дати шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя В.В. Корнієнко