ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14 грудня 2020 року Справа № 903/576/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Костюк С. В., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом Ківерцівської районної державної лікарні ветеринарної медицини

до відповідача: Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів)

до співвідповідача: Ківерцівської районної державної адміністрації

про скасування свідоцтва про право власності, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, запису про право власності на нерухоме майно,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: Тимофіюк Д. А., керівник;

від відповідача: Мельник О. М., уповноважена особа;

від співвідповідача: Мельник М. В., довіреність № 1483/38/2-20 від 17.11.2020.

Права та обов`язки учасникам судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Діловодство суду.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Встановив:

Позивач Ківерцівська районна державна лікарня ветеринарної медицини звернувся до суду з позовною заявою до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) та просить: скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 20.02.2014 № 18029437, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.02.2014 індексний номер 11061307 та запис про право власності на нерухоме майно за № 4732723, що розташоване за адресою: Волинська область, Ківерцівський район, м.Ківерці, вул.Вишневецького, будинок 13, загальною площею 68,5 кв.м.

Обґрунтовуючи заявлений позов вказує, що державна реєстрація майна (конюшні) за ним проведена незаконно; державний реєстратор при проведенні реєстрації не врахував те, що власником майна (конюшні, за адресою м.Ківерці, вул.Вишневецького,13, площею 68,5 кв.м.) є Державна ветеринарна та фітосанітарна служба України, а тому об`єкт не міг бути зареєстрований за позивачем, якому майно було передано на праві оперативного управління; також вказує, що позивач звертався до Міністерства юстиції зі скаргою на дії державного реєстратора, однак скаргу було відхилено в зв`язку з тим, що дані питання на 2014 рік (момент здійснення реєстраційної дії) не відносились до компетенції Мінюсту; щодо визначення підсудності посилається на ч.3 ст.30 ГПК України, відповідно до якої спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються за місцем знаходження даного майна.

Ухвалою суду від 17.08.2020 дану позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, а саме, зобов`язано подати суду: докази надіслання відповідачу копії позовної заяви від 07.08.2020 № 156 з описом вкладення.

Ухвалою суду від 31.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.09.2020, запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу відповідь на відзив.

Відповідач 16.09.2020 подав відзив на позов, в якому вимогу вважає безпідставною, вказуючи, що рішення щодо реєстрації конюшні приймалось державним реєстратором Ківерцівського районного управління юстиції Волинської області, про що зазначає сам позивач; відповідно до розпорядження КМУ № 204-р від 23.03.2016 змінений порядок надання адміністративних послуг з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; в зв`язку з ліквідацією Ківерцівського районного управління юстиції, до структури якого входила реєстраційна служба, та посадова особа якого приймала спірне рішення, повноваження передані до відповідного структурного підрозділу Ківерцівської районної державної адміністрації; також вказує, що Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) є неналежним відповідачем у даній справі, а обраний позивачем спосіб захисту неефективним та не призведе до поновлення прав останнього; також налогошує на пропущені позивачем строку позовної давності, що дає підстави для відмови в позові.

Позивачем 24.09.2020 подано відповідь на відзив відповідача, де зазначено, що реєстрація права власності на об`єкт нерухомості конюшню проведена за заявою бувшого керівника Ківерцівської районної державної лікарні ветеринарної медицини; про факт реєстрації стало відомо із рішення державного реєстратора виконавчого комітету Луцької міської ради про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 14350435 від 13.06.2019; в подальшому 04.02.2020 до Міністерства юстиції було направлено скаргу на дії державного реєстратора за № 33, з врахуванням чого вважає, що Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів), як правонаступник Головного територіального управління юстиції у Волинській області, є належним відповідачем у даній справі.

24.09.2020 позивач подав клопотання про залучення співвідповідачем у справі Ківерцівську районну державну адміністрацію, яке ухвалою суду від 29.10.2020 задоволено.

Відповідач - Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) 09.10.2020 подав заперечення на відповідь на відзив, в якому підтримує викладене у відзиві та просить в позові відмовити.

Співвідповідач Ківерцівська районна державна адміністрація 07.12.2020 подав відзив на позов, в якому вимогу позивача повністю заперечує, вказуючи, що з позовної заяви не вбачається порушення права позивача, оскільки він був заявником оскаржуваних рішень і державна реєстрація прав та обтяжень державним реєстратором 20.02.2014 проведена саме за заявою позивача; позивач не наділений правом звертатись до суду в інтересах третіх осіб; вважає, що Ківерцівська районна державна адміністрація повинна бути залучена 3-ю особою, а не співвідповідачем у справі; в обґрунтування зазначеного у відзиві посилається на правову позицію Верховного Суду у справі про скасування дій та рішень про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно; в судове засідання надав матеріали з реєстраційної справи.

В судовому засіданні 14.12.2020 представник позивача заявлену вимогу підтримав з викладених у позові та відповіді на відзив підстав, представники відповідача, співвідповідача підтримали зазначене у відзивах на позов та просять в задоволені позову відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

в с т а н о в и в:

19.02.2014 керівником Ківерцівської районної державної лікарні ветеринарної медицини була подана заява до реєстраційної служби Ківерцівського районного управління юстиції Волинської області про державну реєстрацію прав та обтяжень на приміщення конюшні за адресою: вул.Вишневецького,13, м.Ківерці, Волинська область; рішенням державного реєстратора Кужелюк А. Є. від 20.02.2014 № 11061307 вирішено провести державну реєстрацію права власності на конюшню; відкрити розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна.

20.02.2014 позивачу видано свідоцтво № 18029437 на право власності на нерухоме майно конюшню, площею 68,5 кв.м., за адресою: Волинська область, Ківерцівський район, м.Ківерці, вул.Вишневецького,13 (а.с.21); згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 18029674 від 20.02.2014 позивачу для обслуговування адміністративних приміщень та господарських будівель надана земельна ділянка площею 1,9151 га (а.с.22).

13.06.2019 державним реєстратором виконавчого комітету Луцької міської ради Петрочук О. Д. прийнято рішення про відмову Державній службі України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у державній реєстрації права власності на конюшню. Підстава відмови те, що право власності на даний об`єкт 19.02.2014 зареєстровано за Ківерцівською районною державною лікарнею ветеринарної медицини, доказів про скасування рішення від 13.06.2019 суду не надано.

Предметом спору по даній справі є скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.02.2014 № 18029437, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.02.2014 індексний номер 11061307 та запису про право власності на нерухоме майно за № 4732723, що розташоване за адресою: Волинська область, Ківерцівський район, м.Ківерці, вул.Вишневецького, будинок 13, загальною площею 68,5 кв.м.

При обґрунтуванні підстав скасування позивач посилається на те, що зареєстрований на праві власності об`єкт (конюшня) перебуває в державній власності, суб`єктом управління є Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, яка є правонаступником Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, державним реєстратором Кужелюком А. Є. при реєстрації права власності на майно (конюшню) не було з`ясовано даних обставин.

Відповідно до ч.2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із ч.3 даної статті до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Водночас, згідно норм Господарського процесуального кодексу України позивач не наділений правом звертатися в інтересах третіх осіб.

Як зазначалось вище реєстрація права власності на об`єкт нерухомості конюшню проведена за заявою керівника позивача, даний об`єкт є державною власністю та знаходиться в управлінні Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, яка і зверталась до реєстраційної служби для проведення державної реєстрації права власності на конюшню, однак в проведені реєстрації було відмовлено, а відтак за даних обставин права позивача не порушені, позов є безпідставним і суд відмовляє в його задоволенні.

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Керуючись ст. ст. 74, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд України,-

вирішив:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

18.12.2020.

Суддя С. В. Костюк