Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/448/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Степанченко О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Сирота Б. М., довіреність №562-27 від 08.01.2020 (в режимі відеоконференції);

від відповідача: Хаупшева Л.М., наказ №250-ОД від 15.07.2020;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державного підприємства "Львівський державний завод "Лорта"

до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод"

про стягнення 5 688 701,56грн

Державне підприємство "Львівський державний завод "Лорта" звернулося до господарського суду із позовом до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" про стягнення 7 872 745,97грн, із яких 4 718 849,41грн основного боргу, 2 202 701,39грн інфляційних збитків, 715 644,42грн 3% річних, 128 240,64грн пені, 104 410,08грн судового збору, сплаченого у справах №906/1107/18 та №906/1069/18.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору №20 про реструктуризацію заборгованості від 19.02.2019 та договорів поставки №558-09/15 від 07.04.2015 та №558-15/15 від 25.05.2015.

В якості правових підстав позову позивач зазначає ст.509, 530, 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 05.05.2020 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.06.2020.

Ухвалою суду від 11.06.2020 постановлено підготовче засідання відкласти на 16.07.2020.

22.06.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву №02/1555 від 17.06.2020.

10.07.2020 до суду надійшла відповідь на відзив №562-1280 від 08.07.2020.

16.07.2020 до суду відповідачем подано:

- заперечення на відповідь на відзив №02/1815 від 15.07.2020;

- клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій №02/1814 від 15.07.2020, згідно якого просить зменшити розмір пені на 99%.

Ухвалою суду від 16.07.2020 підготовче засідання відкладено на 03.08.2020.

31.07.2020 на електронну адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на заперечення за №562-1341 від 30.07.2020, згідно яких вказує, що заборгованість відповідача перед позивачем складає 5 262 745,47грн.

Ухвалою суду від 03.08.2020 продовжено строк підготовчого провадження; підготовче засідання призначено на 16.09.2020.

07.09.2020 на адресу суду від ДП "Житомирський бронетанковий завод" подано письмові пояснення на відповідь на заперечення (вих.№02/2209 від 02.09.2020).

14.09.2020 від позивача надійшли заява про зменшення позовних вимог (вих. №562-1493 від 01.09.2020), згідно якої просить стягнути з відповідача 5 688 701,56грн, з них 4 872 948,59грн основного боргу з інфляційними втратами, 144 729,70грн 3% річних, 107 751,20грн судового збору з інфляційними втратами, 3 199,37грн 3% річних, 560 079,70грн пені та заява щодо виконання вимог ухвали суду від 16.07.2020 (вих. №562-1492 від 01.09.2020).

15.09.2020 від відповідача надійшли письмові пояснення (вих. №02/2301 від 15.09.2020).

Судове засідання, призначене на 16.09.2020, не відбулося у зв`язку з тим, що на підставі наказу виконуючого обов`язки голови Господарського суду Житомирської області від 15.09.2020 №60-ОД "Про обмеження доступу до будівлі суду у зв`язку з проведенням дезинфекції приміщень суду" доступ до приміщення суду учасникам судового процесу та працівникам суду було заборонено.

Ухвалою суду від 21.09.2020 підготовче засідання призначено на 19.10.2020.

Ухвалою суду від 19.10.2020 оголошено перерву в судовому засіданні до 27.10.2020.

22.10.2020 на електронну адресу суду та 26.10.2020 засобами поштового зв`язку від представника позивача надійшов додаток до розрахунків за №562-1788 від 22.10.2020, згідно якого просить стягнути із відповідача 4 826 259,49грн основного боргу, 154 410,30грн інфляційні втрати, 147 922,07грн 3% річних, 560 079,70грн пені.

26.10.2020 від відповідача до суду надійшли письмові пояснення за №02/2673 від 26.10.2020.

Ухвалою суду від 27.10.2020 постановлено прийняти до розгляду заяву Державного підприємства "Львівський державний завод "Лорта" (вих. №562-1493 від 01.09.2020) про зменшення розміру позовних вимог та вважати заявленим до розгляду спір про стягнення із відповідача 5 688 701,56грн, з них 4 872 948,59грн основного боргу з інфляційними втратами, 144 729,70грн 3% річних, 107 751,20грн судового збору з інфляційними втратами, 3 199,37грн 3% річних, 560 079,70грн пені; постановлено підготовче засідання призначити на 09.11.2020.

09.11.2020 до суду від позивача на виконання вимог ухвали суду від 27.10.2020 надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 09.11.2020 постановлено виправити описку в абзаці 5 сторінки 2 та в пункті 1 резолютивної частини ухвали господарського суду від 27.10.2020 вказавши правильно, що суд вважає заявленим до розгляду спір про стягнення із відповідача 5 688 701,56грн, з них 4 872 948,59грн основного боргу з інфляційними втратами, 144 729,70грн 3% річних, 107 751,20грн судового збору з інфляційними втратами, 3 192,37грн 3% річних, 560 079,70грн пені.

Ухвалою суду від 09.11.2020 оголошено перерву в судовому засіданні до 16.11.2020.

16.11.2020 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення за №02/2854 від 13.11.2020.

Ухвалою суду від 16.11.2020 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу №906/448/20 до судового розгляду по суті на 08.12.2020.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

07.04.2015 між Державним підприємством "Львівський державний завод "Лорта" (позивач, постачальник) та Державним підприємством "Житомирський бронетанковий завод" (відповідач, покупець) укладено Договір поставки №558-09/15 (далі - договір №558-09/15) (а.с.11-15, т.1).

Відповідно до пункту 1.1 Договору №558-09/15 постачальник зобов`язується виготовити, поставити і передати у власність Покупцю (ДП "ЖБТЗ") блок управління і комутації в кількості 34 штук.

Згідно пункту 1.2 Договору №558-09/15 покупець зобов`язується прийняти продукцію і здійснити оплату на умовах визначених даним Договором.

Згідно з розділом 4 Договору:

п.4.1 Покупець здійснює оплату Продукції, що поставляється по даному Договору шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника в наступному порядку:

п.4.1.1 авансовий платіж в розмірі 70% від загальної вартості продукції здійснюється протягом 5 банківських днів з дня отримання факсимільним зв`язком рахунку на оплату від Постачальника;

п.4.1.2 остаточний розрахунок в розмірі 30% від загальної вартості поставленої Продукції Покупець здійснює через 10 банківських днів після дати підписання генеральним замовником Протоколу погодження договірної ціни.

Остаточний розрахунок здійснюється, виходячи з суми оплаченого авансу і погодженої з ГПЗ договірної ціни на Продукцію, поставлену по Договору.

Згідно протоколу погодження договірної ціни до договору №558-09/15 (а.с.156, т.1) ціна складає 277 464,91грн в т.ч. ПДВ - 46 244,15грн за одиницю. Кількість Продукції - 34 шт. на загальну суму 9 433 806,94грн (277 464,91 х 34 = 9 433 806,94 грн).

Відповідно до видаткових накладних позивачем відвантажено товар на загальну суму 9 433 806,94грн:

- 04.05.2015 - видаткова накладна № 24 на суму 278 059,34грн (а.с.205, т.1);

- 29.05.2015 - видаткова накладна № 43 на суму 6 673 424,26грн (а.с.209, т.1);

- 07.07.2015 - видаткова накладна № 59 на суму 2 502 534,10грн (а.с.211, т.1).

Всього оплачено відповідачем поставленої Продукції на суму 7 251 483,60грн (а.с.243, т.1).

Заборгованість відповідача у розмірі 2 182 323,41грн стала підставою для звернення до господарського суду та відкриття провадження у справі №906/1107/18. За звернення до господарського суду позивачем сплачено 48 282,30грн судового збору (а.с.23, т.2).

25.05.2015 між Державним підприємством "Львівський державний завод "Лорта" та Державним підприємством "Житомирський бронетанковий завод" укладено Договір поставки №558-15/15 (далі - Договір №588-15/15) (а.с.20-24, т.1).

Відповідно до п. 1.1 Постачальник зобов`язується виготовити, поставити і передати Покупцю ДП "ЖБТЗ" Продукцію, а згідно з п. 1.2 Покупець зобов`язується прийняти Продукцію, здійснити оплату на умовах, визначених даним договором.

Згідно розділу 4 Договору, п. 4.1 покупець здійснює оплату продукції, що поставляється по даному договору шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника в наступному порядку:

п. 4.1.1 Авансовий платіж в розмірі 70% від загальної вартості продукції здійснюється протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня отримання факсимільним зв`язком рахунку на оплату від постачальника;

п. 4.1.2 Остаточний розрахунок в розмірі 30% від загальної вартості поставленої продукції покупець здійснює через 10 (десять) банківських днів після дати підписання Генеральним Замовником Протоколу погодження договірної ціни.

Остаточний розрахунок здійснюється, виходячи з суми оплаченого авансу і погодженої ГПЗ договірної ціни на Продукцію, поставлену по Договору.

Погоджена ціна виготовленої Продукції складає 74,04грн, в т.ч. ПДВ - 12,34грн за 1 шт (а.с.157, т.1). Кількість поставленої Продукції згідно Договору складає 45 000 шт. на загальну суму 3 331 800,00грн (74,40х45 000 = 3 331 800,00грн).

Відповідно до видаткових накладних позивачем відвантажено товар на загальну суму 3 331 800,00грн:

- 03.06.2015 - видаткова накладна № 45 на суму 496 068,00грн (а.с.215, т.1);

- 22.06.2015 - видаткова накладна № 55 на суму 196 206,00грн (а.с.218, т.1);

- 21.07.2015 - видаткова накладна № 63 на суму 592 320,00грн (а.с.222, т.1);

- 07.07.2015 - видаткова накладна № 61 на суму 770 016,00грн (а.с.226, т.1);

- 06.10.2015 - видаткова накладна № 91 на суму 370 200,00грн (а.с.229, т.1);

- 21.10.2015 - видаткова накладна № 94 на суму 296 160,00грн (а.с.233, т.1);

- 02.11.2015 - видаткова накладна № 98 на суму 287 275,20грн (а.с.236, т.1);

- 24.11.2015 - видаткова накладна № 105 на суму 323 554,80грн (а.с.239, т.1).

Всього оплачено відповідачем поставленої Продукції на суму 692 274,00грн (а.с.242, т.1).

Заборгованість відповідача у розмірі 2 639 526,00грн стала підставою для звернення позивача до Господарського суду Житомирської області та відкриття провадження у справі №906/89/19. За звернення до господарського суду Житомирської області позивачем сплачено 56 127,78грн судового збору (а.с.22, т.2).

19.02.2019 між ДП "Львівський державний завод "Лорта" (кредитор) та ДП "Житомирський бронетанковий завод" (боржник) укладено договір №20 про реструктуризацію заборгованості (далі - договір №20) (а.с.9-10, т.1), за умовами якого боржник визначив, що станом на час укладення даного договору в нього існує кредиторська заборгованість перед кредитором, яка виникла з виконання умов договору поставки №558-15/15 від 25.05.2015 основного боргу на суму 2 639 526,00грн та за неналежне виконання умов договору поставки №558-09/15 від 07.04.2015 основного боргу на суму 2 182 323,41грн, а разом по зазначених договорах на суму 4 821 849,41грн (п.1.1. договору №20).

Згідно п.1.2. Договору №20 боржник визнає суму судового збору, сплаченого кредитором за скерування позовних заяв до господарського суду Житомирської області (справа №906/1107/18 та справа №906/89/19) на загальну суму 104 410,08грн.

За умовами п.1.3 договору кредитор даним договором надає боржнику розстрочку по сплаті заборгованості терміном на 10 місяців, з березня 2019 року по грудень 2019 року включно.

Згідно п.1.4 договору про реструктуризацію, боржник зобов`язується та гарантує сплатити кредитору визначені сторонами суми щомісячно не пізніше 25 числа кожного місяця, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок кредитора. Боржник погашає заборгованість у такі терміни та в таких сумах:

- березень 2019 - 600 000,00грн;

- квітень - листопад 2019 року - по 500 000,00грн;

- грудень 2019 року - 221 849,41грн.

Згідно п.1.5. договору №20 боржник компенсує сплату судового збору кредитору протягом трьох місяців, починаючи з березня місяця 2019 року у рівних частинах, тобто по 34 803,36грн щомісяця.

У випадку неналежного виконання положень договору сторони несуть відповідальність в порядку, передбаченому положеннями законодавства України (п.3.2 договору №20).

Відповідно до п.4.1 договору про реструктуризацію заборгованості, сторони домовились, що договір набирає чинності з моменту укладення і діє до повного виконання сторонами зобов`язань по договору. Сторони дійшли згоди, що з моменту набрання чинності даним договором порядок погашення заборгованості по договору поставки №558-15/15 від 25.05.2015 та договору поставки №558-09/15 від 07.04.2015 регулюється умовами даного договору №20 про реструктуризацію заборгованості від 19.02.2019.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 26.03.2019 позов ДП "Львівський державний завод "Лорта" у справі №906/89/19 залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 04.04.2019 позов ДП "Львівський державний завод "Лорта" у справі №906/1107/18 залишено без розгляду.

На виконання договору про реструктуризацію заборгованості від 19.02.2019 відповідач частково сплатив борг в розмірі 100 000,00грн, що підтверджується виписками по рахунку від 23.04.2019 (на суму 50 000,00грн) (а.с.29, т.1) та від 24.05.2019 (на суму 50 000,00грн) (а.с.30, т.1), що також не заперечується сторонами.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, за останнім утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 4 721 849,41грн основного боргу та 104 410,08грн судового збору за договором №20.

Листом №09-15/3263 від 10.10.2019 в.о. директора ДП "Житомирський бронетанковий завод" гарантував погашення заборгованості (а.с.42, т.1), однак повної оплати боргу не відбулось.

За вказаних обставин, позивач звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості 5 688 701,56грн, з них 4 872 948,59грн основного боргу з інфляційними втратами, 144 729,70грн 3% річних, 107 751,20грн судового збору з інфляційними втратами, 3 192,37грн 3% річних, 560 079,70грн пені.

2. Норми права, які застосував господарський суд.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст.509 Цивільного кодексу України).

За ст.173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.175 ГК України).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ГПК України).

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

За ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

3. Щодо вимоги про стягнення основного боргу та заборгованості зі сплати судового збору за договором №20.

Суд зазначає, що позивачем доведено суду обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення основного боргу у сумі 4 721 849,41грн та щодо стягнення судового збору за договором №20 у розмірі 104 410,08грн належними та допустимими доказами у справі.

В свою чергу, відповідач доказів сплати заборгованості суду не надав.

За наведених обставин, суд задовольняє вимогу про стягнення із відповідача 4 721 849,41грн основного боргу та судового збору за договором №20 у розмірі 104 410,08грн.

4. Щодо вимог позивача про стягнення пені суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 7.3 договору поставки №558-09/15 від 07.04.2015 та договору поставки №558-15/15 від 25.05.2015 передбачено, що за несвоєчасну оплату покупець сплачує постачальникові пеню в розмірі 0,03% суми договору за кожен день прострочення, але не більше 1% від загальної вартості договору.

Разом з тим, договором №20 про реструктуризацію заборгованості від 19.02.2019 сторони визначили, що з моменту набрання чинності даним договором, порядок погашення заборгованості по договору поставки №558-09/15 від 07.04.2015 та договору поставки №3558-15/15 від 25.05.2015 регулюються умовами даного договору №20 про реструктуризацію заборгованості від 19.02.2019.

За загальним правилом, реструктуризація заборгованості є зміною умов існуючого зобов`язання шляхом зміни умов оплати, строків оплат, графіку, виду платежів тощо.

Тобто, за своєю суттю договір про реструктуризацію є зміною умов договору поставки №558-09/15 від 07.04.2015 та договору поставки №3558-15/15 від 25.05.2015 про порядок розрахунків (зміна строку виконання боржником зобов`язань з оплати заборгованості за поставлений товар), а також у відповідній частині новою домовленістю сторін, у випадку неналежного виконання положень договору нести відповідальність в порядку передбаченому законодавством України (п.3.2 договору №20).

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку що в договорі №20 про реструктуризацію заборгованості від 19.02.2019 сторони фактично погодили новий порядок здійснення розрахунків за продукцію, поставлену на підставі договору №558-09/15 від 07.04.2015 та договору поставки №3558-15/15 від 25.05.2015.

Як визначено частиною першою статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статей 1 і 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Отже, підставами для нарахування пені є, по-перше, прострочення у виконанні грошового зобов`язання, яке допустив боржник, по-друге встановлення конкретного розміру відповідної санкції договором або чинним законодавством.

Позивач в позовній заяві просив суд стягнути з відповідача пеню, нараховану на всю суму простроченої заборгованості за поставлену продукцію в період з 26.12.2019 по 31.03.2020 на підставі п.7.3 договору поставки №558-09/15 від 07.04.2015 та договору поставки №3558-15/15 від 25.05.2015.

Однак, зі змісту укладеного між сторонами договору №20 про реструктуризацію заборгованості від 19.02.2019 вбачається, що сторони змінили порядок проведення розрахунків по договору №558-09/15 від 07.04.2015 та договору поставки №3558-15/15 від 25.05.2015 та не передбачили відповідальності у вигляді сплати пені за порушення грошового зобов`язання за договором про реструктуризацію заборгованості.

За вказаних обставин, вимога про стягнення пені за поставлену продукцію в період з 26.12.2019 по 31.03.2020 у розмірі 560 079,70грн є безпідставною та необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню судом.

5. Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 144 729,70грн 3% річних нарахованих на основний борг, 3 192,37грн 3% річних, нарахованих на судовий збір за договором, 151 099,18грн інфляційних втрат, нарахованих на основний борг, 3 341,12грн інфляційних втрат, нарахованих на судовий збір за договором.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наведені норми свідчать, що за порушення грошового зобов`язання боржник на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням індексу інфляції та нараховані 3% проценти річних.

Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Судом враховано, що підписанням договору №20 про реструктуризацію заборгованості від 19.02.2019 сторони змінили порядок розрахунків та строки погашення заборгованості.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок 3% річних, нарахованих на основний борг (а.с.151-152, т.1), суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у цій частині на загальну суму 94 331,14грн, із яких:

- 1 380,82грн, нарахованих в період з 26.03.2019 по 22.04.2019 на суму боргу 600 000,00грн;

- 135,62грн, нарахованих в період з 23.04.2019 по 25.04.2019 на суму боргу 550 000,00грн;

- 2 416,44грн, нарахованих в період з 26.04.2019 по 23.05.2019 на суму боргу 1 050 000,00грн;

- 164,38грн, нарахованих в період з 24.05.2019 по 25.05.2019 на суму боргу 1 000 000,00грн;

- 3 821,92грн, нарахованих в період з 26.05.2019 по 25.06.2019 на суму боргу 1 500 000,00грн;

- 4 931,51грн, нарахованих в період з 26.06.2019 по 25.07.2019 на суму боргу 2 000 000,00грн;

- 6 369,86грн, нарахованих в період з 26.07.2019 по 25.08.2019 на суму боргу 2 500 000,00грн;

- 7 643,84грн, нарахованих в період з 26.08.2019 по 25.09.2019 на суму боргу 3 000 000,00грн;

- 8 630,14грн, нарахованих в період з 26.09.2019 по 25.10.2019 на суму боргу 3 500 000,00грн;

- 10 191,78грн, нарахованих в період з 26.10.2019 по 25.11.2019 на суму боргу 4 000 000,00грн;

- 11 095,89грн, нарахованих в період з 26.11.2019 по 25.12.2019 на суму боргу 4 500 000,00грн;

- 37 548,94грн, нарахованих в період з 26.12.2019 по 31.03.2020 на суму боргу 4 721 849,41грн.

В задоволенні вимоги про стягнення 50 398,56грн 3% річних, нарахованих на основний борг, суд відмовляє.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок 3% річних, нарахованих на суму судового збору згідно договору (а.с.151-152, т.1), суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у цій частині на загальну суму 2 927,09грн, із яких:

- 88,68грн, нарахованих в період з 26.03.2019 по 25.04.2019 на суму боргу 34 806,36грн;

- 171,63грн, нарахованих в період з 26.04.2019 по 25.05.2019 на суму боргу 69 606,72грн;

- 2 666,78грн, нарахованих в період з 26.05.2019 по 31.03.2020 на суму боргу 104 410,08грн.

В задоволенні вимоги про стягнення 265,28грн 3% річних, нарахованих на суму судового збору за договором, суд відмовляє.

Під час перевірки наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат судом встановлено наступне.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки.

При цьому слід мати на увазі, що індекс інфляції має нараховуватися в наступному місяці за місяцем, в якому мав бути здійснений платіж.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Тобто, враховуючи викладене, інфляційні втрати необхідно нараховувати лише за умови існування заборгованості повний місяць.

Позивачем здійснено розрахунок інфляційних втрат на суму основного боргу у розмірі 4 721 489,41грн та на суму судового збору за договором №20 у сумі 104 410,08грн починаючи з березня 2019 по березень 2020, оскільки позивач вважає, що станом на 26.03.2019 заборгованість відповідача вже існувала в такому розмірі.

Здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат, з урахуванням того, що підписанням договору №20 про реструктуризацію заборгованості від 19.02.2019 сторони змінили порядок розрахунків та строки погашення заборгованості, суд зазначає, що інфляційні втрати, нараховані на суму основного боргу, становлять 58 967,19грн, з яких:

- за зобов`язаннями березня 2019:

а) у сумі 5 500,00грн, нарахованих на заборгованість у розмірі 550 000,00грн у період з 01.04.2019 по 30.04.2019;

б) у сумі 6 466,90грн, нарахованих на заборгованість у розмірі 500 000,00грн у період з 01.05.2019 по 31.03.2020;

- за зобов`язаннями квітня 2019 у сумі 6 466,90грн, нарахованих на заборгованість у розмірі 500 000,00грн у період з 01.05.2019 по 31.03.2020;

- за зобов`язаннями травня 2019 у сумі 2 946,28грн, нарахованих на заборгованість у розмірі 500 000,00грн у період з 01.06.2019 по 31.03.2020;

- за зобов`язаннями червня 2019 у сумі 5 473,65грн, нарахованих на заборгованість у розмірі 500 000,00грн у період з 01.07.2019 по 31.03.2020;

- за зобов`язаннями липня 2019 у сумі 8 524,80грн, нарахованих на заборгованість у розмірі 500 000,00грн у період з 01.08.2019 по 31.03.2020;

- за зобов`язаннями серпня 2019 у сумі 10 054,96грн, нарахованих на заборгованість у розмірі 500 000,00грн у період з 01.09.2019 по 31.03.2020;

- за зобов`язаннями вересня 2019 у сумі 6 509,40грн, нарахованих на заборгованість у розмірі 500 000,00грн у період з 01.10.2019 по 31.03.2020;

- за зобов`язаннями жовтня 2019 у сумі 2 988,48грн, нарахованих на заборгованість у розмірі 500 000,00грн у період з 01.11.2019 по 31.03.2020;

- за зобов`язаннями листопада 2019 у сумі 2 485,99грн, нарахованих на заборгованість у розмірі 500 000,00грн у період з 01.12.2019 по 31.03.2020;

- за зобов`язаннями грудня 2019 у сумі 1 549,83грн, нарахованих на заборгованість у розмірі 221 849,41грн у період з 01.01.2020 по 31.03.2020.

У задоволенні вимоги про стягнення 92 131,99грн інфляційних втрат, нарахованих на основний борг, суд відмовляє.

Здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат, суд зазначає, що інфляційні втрати, нараховані на суму судового збору за договором №20, становлять 1 457,89грн, з яких:

- за зобов`язаннями березня 2019 у сумі 802,67грн, нарахованих на заборгованість у розмірі 34 803,36грн у період з 01.04.2019 по 31.03.2020;

- за зобов`язаннями квітня 2019 у сумі 450,14грн, нарахованих на заборгованість у розмірі 34 803,36грн у період з 01.05.2019 по 31.03.2020;

- за зобов`язаннями травня 2019 у сумі 205,08грн, нарахованих на заборгованість у розмірі 34 803,36грн у період з 01.06.2019 по 31.03.2020.

У задоволенні вимоги про стягнення 265,28грн інфляційних втрат, нарахованих на суму судового збору за договором №20, суд відмовляє.

6. Висновок господарського суду за результатами розгляду справи.

З врахуванням вищевикладеного, позовні вимоги обґрунтовані, заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, наявними в матеріалах справи, та підлягають задоволенню на суму 4983942,80грн, з яких: 4 721 849,41грн основного боргу, 104 410,08грн судового збору за договором №20 від 19.02.2019, 58 967,19грн інфляційних втрат, нарахованих на основний борг, 1 457,89грн інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість по судовому збору, 2 927,09грн 3% річних по судовому збору.

В задоволенні вимог про стягнення 560 079,70грн пені, 92 131,99грн інфляційних втрат, нарахованих на основний борг, 1 883,23грн інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість по судовому збору, 50 398,56грн 3% річних по основному боргу, 265,28грн 3% річних по судовому збору суд відмовляє як в необґрунтовано заявлених.

7. Розподіл судових витрат між сторонами.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на вищевикладене, судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (12441, Житомирська обл., Житомирський район, смт.Новогуйвинське, вул.Дружби Народів, буд. 1, ідентифікаційний код 07620094) на користь Державного підприємства "Львівський державний завод "Лорта" (79040, м.Львів, вул.Патона, буд.1, ідентифікаційний код 30162618):

- 4 721 849,41грн основного боргу;

- 104 410,08грн судового збору за договором №20 від 19.02.2019;

- 58 967,19грн інфляційних втрат, нарахованих на основний борг;

- 1 457,89грн інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість по судовому збору;

- 94 331,14грн 3% річних по основному боргу;

- 2 927,09грн 3% річних по судовому збору;

- 74 759,14грн судового збору.

3. В задоволенні вимог про стягнення 560 079,70грн пені, 92 131,99грн інфляційних втрат, нарахованих на основний борг, 1 883,23грн інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість по судовому збору, 50 398,56грн 3% річних по основному боргу, 265,28грн 3% річних по судовому збору відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 17.12.20

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу;

2 - позивачу (рек. з пов.) та на електронну пошту:

3 - відповідачу (рек. з пов.) та на електронну пошту: