ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/11888/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О. А. - головуючий, Бакуліної С. В., Стратієнко Л. В.,

за участю секретаря судового засідання - Черненка О. В.,

за участю представників:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт" - Коханчук Г. В.,

Міністерства оборони України - Ніколова В. М.,

Акціонерного товариства "РВС Банк" - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020

(головуючий - Попікова О.В., судді Євсіков О.О., Корсак В.А.)

та рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2019

(суддя Щербаков С.О)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт"

до Міністерства оборони України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Акціонерного товариства "РВС Банк"

про внесення змін до договору,

ВСТАНОВИВ:

1. У зв`язку з перебуванням судді Селіваненка В. П. на лікарняному склад судової колегії суду касаційної інстанції змінився, що підтверджується Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 07.12.2020, який наявний в матеріалах справи.

Короткий зміст позовних вимог і заперечень

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України про внесення змін в договір № 286/3/19/46 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) від 04.03.2019, укладений між Міністерством оборони України та ТОВ "Пром.Стандарт", шляхом викладення пункту 1.2. договору в редакції, наведеній у прохальній частині позовної заяви б/н б/д.

3. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно з укладеним між позивачем та відповідачем договором, позивач взяв на себе зобов`язання з поставки відповідачу визначеного умовами договору № 286/3/19/46 від 04.03.2019 товару, однак під час виконання умов вказаного договору істотно змінились обставини, які вплинули на його виконання позивачем у визначені договором строки. Враховуючи зазначене, посилаючись на п. 4 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" та ст. 652 ЦК України, позивач обґрунтовує наявність підстав для продовження строку виконання зобов`язань щодо поставки товару та внесення відповідних змін до договору в цій частині.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

4. Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.12.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020, у задоволенні позову відмовлено повністю.

5. Суди мотивували свої висновки тим, що позивачем не доведено наявності чотирьох підстав, які передбачені у ст. 652 ЦК України, для внесення змін до договору; доданий позивачем висновок Київської торгово-промислової палати №1703-4/336 від 24.07.2019 в розумінні ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» не є підставою для внесення змін до договору та виданий після закінчення строків поставки першої та другої партій товару; юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а тому не постачання Компанією «Tessitura Molteni Palmira S.R.I.» (Italy, Lambrugo (Como) необхідної продукції для виготовлення позивачем сумок для відповідача також не є підставою для внесення змін у договір, укладений між позивачем та відповідачем.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення їх доводів

6. Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, ТОВ "Пром.Стандарт" звернулось з касаційною скаргою, у якій просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 скасувати повністю і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

7. Підставами касаційного оскарження є п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України. Вимоги касаційної скарги обґрунтовано тим, що: суди попередніх інстанцій послались на постанови Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №910/14628/17, від 13.06.2018 у справі № 910/17259/17, від 14.08.2018 у справі № 910/496/18, від 15.08.2018 у справі № 910/21804/17, від 22.05.2019 у справі № 904/1782/19 та від 05.09.2019 у справі № 910/1338/19, однак жодна з них не має з даною справою подібних правовідносин, таким чином має місце необхідність відступлення від вказаних висновків Верховного Суду; при цьому скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; судами порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; судами попередніх інстанцій при наданні оцінки висновку Київської торгово-промислової палати №1703-4/336 від 24.07.2019 не було враховано ч. 2 ст. 11 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні".

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

8. Відзиви на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не надходили.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

9. 04.03.2019 між Міністерством оборони України (замовник) та ТОВ "Пром.Стандарт" (постачальник) укладено договір №286/3/19/46 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України), відповідно до якого постачальник зобов`язується у 2019 році поставити замовнику сумки (18920000-4) (Сумка транспортна індивідуальна, тип 2, у маскувальному малюнку ММ-14 та вид 3 (Лот 1. Сумка (18920000-4) Сумка транспортна індивідуальна, тип 2, у маскувальному малюнку ММ-14 (далі - товар), а замовник забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості, у строки (терміни), вказані у цьому договорі.

10. Відповідно до п. 1.2. договору, номенклатура товару, передбаченого до поставки за договором, вимоги, згідно з якими виготовляється товар, строки (терміни) виконання договору, визначаються у специфікації: найменування товару: Сумки (18920000-4) Сумка транспортна індивідуальна, тип 2, у маскувальному малюнку ММ-14; нормативні документи: ТУ 15.1-119-16, повідомлення про зміни № 2 та відповідність зразку-еталону; строки (терміни) постачання: 1) 60 календарних днів з дати укладення договору (в термін до 02.05.2019 (включно) - 2500 шт., ціна (без ПДВ) - 1862500,00 грн; 2) 120 календарних днів з дати укладення договору (в термін до 01.07.2019 (включно) - 7500 шт., ціна (без ПДВ) - 5587500,00 грн; 3) 210 календарних днів з дати укладення договору (в термін до 29.09.2019 (включно) - 10000 шт., ціна (без ПДВ) - 7450000,00 грн; 4) 240 календарних днів з дати укладення договору (в термін до 29.10.2019 (включно) - 2500 шт., ціна (без ПДВ) - 1862500,00 грн. Ціна товару з ПДВ складає - 20115000,00 грн ДСТУ та ГОСТи застосовуються в частині, якій не суперечать Технічним умовам або Технічним специфікаціям або технічним описам на виріб (товар), що затверджені встановленим порядком.

11. Пунктом 3.1. договору також встановлено, що ціна цього договору становить: 20115000,00 грн у тому числі ПДВ 3352500,00 грн (за загальним фондом).

12. Згідно з п. 6.3. договору постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені договором; забезпечити поставку товару у кількості, якість якого відповідає умовам, установленим розділом ІІ договору; нести ризики, яких може зазнати товар до моменту належного передачі та приймання товару одержувачем замовника.

13. Датою поставки товару вважається дата вказана одержувачем замовника у акті приймального контролю якості товару (п. 5.3. договору).

14. Згідно з умовами п. 8.2. договору сторона, що не може виконувати зобов`язання за договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом п`яти календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі.

15. Пунктом 8.3. договору визначено, що доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідний документ - сертифікат, який видається Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами.

16. Пунктом 10.1. договору встановлено, що договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2019 (включно), а в частині проведення розрахунків до повного їх виконання. Після закінчення терміну дії договору, звіряння взаєморозрахунків здійснюється на підставі підписаних обома сторонами актів звіряння.

17. Згідно з п. 11.1. договору постачальник забезпечив виконання своїх зобов`язань за договором у розмірі 5% від суми договору (банківська гарантія від 22.02.2019 №974-19 Г видана АТ «РВС Банк» на суму 1005750,00 грн).

18. 15.07.2019 позивач звернувся до Київської торгово-промислової палати для засвідчення виникнення обставин непереборної сили, які впливають на виконання товариством зобов`язань по договору №286/3/19/46 від 04.03.2019.

19. 24.07.2019 Київська торгово-промислова палата №1703-4/336 надала висновок, в якому зазначено, що ТОВ "Пром.Стандарт" з метою належного виконання своїх зобов`язань з дотриманням вимог щодо якості товару, свого часу, як покупцем, було укладено контракт від 04.02.2019 №365/4/2019 з Компанією "Tessitura Molteni Palmira S.R.I." (Italy, Lambrugo (Como), відповідно до якого Компанія, як продавець зобов`язалася виготовити та передати у власність покупця товар, а ТОВ "Пром.Стандарт" зобов`язалося оплатити та прийняти товар. На виконання умов договору №286/3/19/46 від 04.03.2019 ТОВ "Пром.Стандарт" замовило у Компанії "Tessitura Molteni Palmira S.R.I." тканину «Кордура» 100% РА щільністю 300 г/м.кв. у маскувальному малюнку ММ-14 (український камуфляж) у кількості 15000 м.кв. Листом від 30.01.2019 Компанія "Tessitura Molteni Palmira S.R.I." повідомила про можливість виготовлення та постачання тканини "Кордура" у кількості 15000 кв.м з орієнтовним терміном її постачання 75 днів від дати підписання контракту та специфікації. Оскільки специфікація до контракту була укладена сторонами 04.03.2019, строком поставки тканини Кордура 100% РА 300 г/м/кв. є дата 17.05.2019. Проте, листом від 18.05.2019 Компанія "Tessitura Molteni Palmira S.R.I." повідомила про те, що не має можливості поставити запрошену кількість тканини надрукованої камуфляжем до кінця травня, тому термін постачання буде продовжений до початку серпня. Крім того, у висновку Київської торгово-промислової палати зазначено, що, як повідомляє ТОВ "Пром.Стандарт" виготовлення тканини, яка б відповідала вимогам за якісними показниками та пошук нового постачальника потребують великих витрат часу та внесення змін до технологічного процесу виготовлення товару, що може призвести до погіршення його якості. Отже, вищевказані обставини істотно вплинули на можливість виконання ТОВ "Пром.Стандарт" зобов`язань з поставки товару за договором №286/3/19/46 від 04.03.2019 та підприємство не має можливості усунути наслідки такої істотної зміни обставин при всій турботливості та обачності, які від нього вимагалися. У зв`язку з настанням істотної зміни обставин згідно зі статтею 652 ЦК України ТОВ "Пром.Стандарт" має право вимагати перегляду та внесення змін до умов договору про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) від 04.03.2019 №286/3/19/46 в частині строків постачання товару.

20. 29.07.2019 листом №236 позивач звернувся до Департаменту державних закупівель на постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України, в якому просив перенести термін постачання сумок транспортних індивідуальних у кількості 7500 шт. із терміном постачання до 01.07.2019 за договором №286/3/19/46 від 04.03.2019, укладеним між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт" у зв`язку з настанням істотної зміни обставин на 75 календарних днів, на підтвердження чого було надано висновок Київської торгово-промислової палати №1703-4/336 від 24.07.2019.

21. Листом від 05.08.2019 №286/6/5054 Департамент державних закупівель на постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України надав відповідь на вищенаведений лист позивача, в якому зазначив, що перенесення термінів постачання за наданими документами ТОВ "Пром.Стандарт", а саме: висновок про істотну зміну обставин Київської торгово-промислової палати № 1703-4/336 від 24.07.2019 не відповідає вимогам пункту 8.2. та 8.3. договору та статті 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», у зв`язку з чим повідомив, що для розгляду питання стосовно перенесення терміну постачання за договором через обставини непереборної сили необхідно надати Департаменту документи, які відповідають умовам укладеного договору та вимогам законодавства України.

22. Предметом даного позову є вимоги про внесення змін до договору № 286/3/19/46 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби від 04.03.2019, а саме щодо продовження позивачу строку виконання зобов`язань з поставки товару.

Позиція Верховного Суду

23. Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наступне.

24. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

25. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

26. Частиною 1 ст. 180 ГК України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

27. За приписами ст. 509, 526 ЦК України, ст. 173, 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

28. В силу положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

29. Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, укладеним за державним замовленням.

30. Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

31. Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

32. Частиною 2 ст. 267 ГК України встановлено, що строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством.

33. Згідно з п. 5 статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір про закупівлю - договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

34. Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі.

35. Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

36. Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

37. За змістом ч. 2 ст. 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

38. Згідно з ч. 4 ст. 652 ЦК України зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

39. Отже, за змістом наведених законодавчих положень зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин в судовому порядку, як і розірвання договору з цих підстав, виходячи з принципу свободи договору, є заходами, що застосовуються за наявності підтвердження дійсної істотної зміни обставин, з яких виходили сторони, укладаючи цей правочин.

40. Істотна зміна обставин, у свою чергу, є оціночною категорією, яка полягає у зміні договірного зобов`язання таким чином, що його виконання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків.

41. При цьому закон пов`язує можливість внесення змін до договору у судовому порядку не лише з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України.

42. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 21.02.2011 у справі № 9/219-09, від 20.02.2012 у справі № 6-93цс11.

43. У позовній заяві позивач стверджує, що істотна зміна обставин, які впливають на своєчасне виконання позивачем зобов`язань за договором №286/3/19/46 від 04.03.2019 підтверджуються висновком Київської торгово-промислової палати №1703-4/336 від 24.07.2019.

44. Як було зазначено вище, у п. 8.2. договору № 286/3/19/46 від 04.03.2019 сторони погодили, що сторона, що не може виконувати зобов`язання за договором унаслідок дії непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом п`яти календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. При цьому доказом виникнення таких обставин є сертифікат Торгово-промислової палати в Україні (п. 8.3. договору).

45. Разом з тим, надавши оцінку вказаному висновку Київської торгово-промислової палати №1703-4/336 від 24.07.2019, суди попередніх інстанцій встановили, що він не може бути підставою для внесення змін до договору в частині зміни строків поставки товару. Так, судами встановлено, що у вказаному висновку йде мова про те, що Компанії «Tessitura Molteni Palmira S.R.I.» не виконала зобов`язань з своєчасної поставки тканини позивачу, необхідної останньому для належного виконання зобов`язання перед відповідачем за договором № 286/3/19/46 від 04.03.2019.

46. Водночас судами встановлено, що про настання обставин, які унеможливлювали виконання позивачем умов договору в частині своєчасного постачання товару і які він вважав обставинами непереборної сили, позивачу стало відомо 18.05.2019 з листа Компанія «Tessitura Molteni Palmira S.R.I.», проте, матеріали справи не містять жодних доказів вчинення ним дій, передбачених п. 8.2. та п. 8.3. договору та в строки, визначені п. 8.2. договору. При цьому звернення позивача до Київської торгово-промислової палати про засвідчення обставин непереборної сили листом від 15.07.2019, висновок ТПП від 24.07.2019, та саме звернення позивача до відповідача листом від 29.07.2019 №236 мали місце (датовані) як після строків, визначених у п. 8.2. договору, так і після прострочення виконання позивачем своїх зобов`язань з поставки першої та другої партії товару, які мали б відбутися 02.05.2019 та 01.07.2019 відповідно.

47. Щодо доводів касаційної скарги про те, що судами попередніх інстанцій при наданні оцінки висновку Київської торгово-промислової палати №1703-4/336 від 24.07.2019 не було враховано ч. 2 ст. 11 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", суд касаційної інстанції зазначає наступне.

48. Так, відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" обов`язковими для застосування на всій території України є методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень.

49. Водночас вказаний Закон не містить положень щодо наявності у торгово-промислової палати повноважень з видачі висновків на підтвердження істотної зміни обставин, якими сторони керувались під час укладення договорів.

50. До подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 03.09.2020 у справі № 910/15637/19 та від 10.09.2020 у справі № 910/13459/18.

51. Отже, доводи скаржника про наявність підстав для зміни спірного договору з посиланням лише на висновок Київської торгово-промислової палати №1703-4/336 від 24.07.2019 є необґрунтованими.

52. Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку щодо відсутності підстав для внесення змін до спірного договору з мотивів, наведених у позовній заяві.

53. Крім того, суди правомірно не взяли до уваги посилання позивача на обставини неможливості поставки товару у визначені договором строки, у зв`язку з тим, що Компанія «Tessitura Molteni Palmira S.R.I.» не поставила позивачу продукцію вчасно, та на обставину необхідності укладення ряду договорів з іншими суб`єктами господарювання, оскільки відповідно до ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

54. При цьому порушення контрагентом позивача своїх зобов`язань за договором поставки за своєю природою не є об`єктивними обставинами, які унеможливлюють належне (своєчасне) виконання зобов`язання постачальником товару, а мають характер звичайних ризиків підприємницької діяльності та могли бути ним передбачені при укладенні договору.

55. Суди, врахувавши правові висновки, наведені у постановах Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 910/14628/17, від 13.06.2018 у справі №910/17259/17, від 14.08.2018 у справі № 910/496/18, від 15.08.2018 у справі №910/21804/17, від 22.05.2019 у справі № 904/1782/19 та від 05.09.2019 у справі № 910/1338/19, правомірно зазначили про те, що позивач повинен був оцінити погоджений сторонами строк виконання зобов`язання з поставки товару та відповідно об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання у вказаний договором строк.

56. Посилання скаржника на те, що наведені постанови Верховного Суду не мають з даною справою подібних правовідносин, є безпідставними, оскільки під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, слід розуміти рішення у тих справах, де подібними є предмет і підстави позову, зміст позовних вимог, встановлені фактичні обставини, а також матеріально-правове регулювання спірних відносин, в той час як вказані судові рішення відповідають наведеним критеріям.

57. Крім того, зі змісту касаційної скарги вбачається, що посилаючись на зазначені постанови Верховного Суду, скаржник сам собі суперечить, оскільки зазначає про необхідність відступлення від наведених у них висновків, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України є можливим лише у подібних правовідносинах.

58. При цьому посилання скаржника на п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України є також безпідставним, оскільки у разі подання касаційної скарги на підставі вказаного п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України скаржник повинен обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абзац 3 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу), чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

59. Водночас зі змісту касаційної скарги вбачається, що скаржник не навів належного обґрунтування необхідності відступлення від висновків Верховного Суду, наведених у постановах від 21.02.2018 у справі №910/14628/17, від 13.06.2018 у справі № 910/17259/17, від 14.08.2018 у справі № 910/496/18, від 15.08.2018 у справі № 910/21804/17, від 22.05.2019 у справі № 904/1782/19 та від 05.09.2019 у справі № 910/1338/19.

60. Щодо підстави касаційного оскарження судових рішень у даній справі, визначеної п. 3 ч. 2 статті 287 ГПК України, то скаржник не зазначив норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, водночас зі змісту судових рішень у даній справі вбачається та вищенаведеною у даній справі судовою практикою Верховного Суду підтверджується наявність висновків Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права у подібних правовідносинах.

61. Посилання скаржника на ч. 3 ст. 310 ГПК України, до якої відсилає п. 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України, також є безпідставним. Так, відповідно, зокрема, до п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу. Водночас у даній справі, враховуючи наведене вище, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необгрунтованість зазначених скаржником підстав касаційного оскарження судових рішень у даній справі, передбачених п. 2, 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

62. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

63. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. (ч. 1 ст. 309 ГПК України).

64. Таким чином, перевіривши рішення та постанову судів попередніх інстанцій в межах вимог та доводи касаційної скарги, встановивши, що відповідні доводи щодо наявності підстав для скасування оскаржуваних судових актів не знайшли свого підтвердження, Верховний Суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення.

Розподіл судових витрат

65. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку ст. 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі №910/11888/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. А. Кролевець

Судді С. В. Бакуліна

Л. В. Стратієнко