ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2020м. ДніпроСправа № 904/5662/20

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Павленко Ірини Григорівни, м. Дніпро

про стягнення заборгованості, розірвання договору та виселення

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Павленко Ірини Григорівни (далі - Відповідач) про стягнення 54 860,67 грн. заборгованості з орендної плати, 2 257, 77 грн. штрафу, 4 438,54 грн. втрат від інфляції, 4 112, 41 грн. пені, а також розірвання договору та виселення відповідача з орендованого приміщення.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору №12/02-6547-ОД від 01.02.2018 в частині сплати орендних платежів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Ухвала суду від 21.10.2020 року, яка направлялась за адресою місцезнаходження Відповідач згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася до суду з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання".

За визначенням п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила),

Інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка.

Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (п. 92. Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об`єкті поштового зв`язку не передбачено (п. 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою Судова повістка, які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, Правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини неврученнязакінчення встановленого строку зберігання, суперечить вимогам Правил, та фактично відповідає причині повернення у зв`язку з відсутністю адресата.

Аналізуючи зазначені вище положення Правил надання послуг поштового зв`язку, слід дійти висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, є підтвердженням відсутності особи адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення Відповідача про відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСАНОВИВ:

01.02.2018 року між Позивачем (Орендодавцем) та Відповідачем (Орендарем) укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності № 12/02-6547-ОД (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме нерухоме майно нежитлові вбудовані приміщення (реєстровий номер 34984907-2- ЖХДШЮ0003 (надалі - Майно) загальною площею 75,5 кв. м., розміщене за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 21-А, на першому поверсі шестиповерхової адміністративної будівлі, що перебуває на балансі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 14.09.2017 року і становить за незалежною оцінкою 826 985, 00 грн.

Майно передається в оренду з метою розміщення їдальні, яка не здійснює продаж товарів підакцизної групи. (п 1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, орендар вступає у строкове платне користування державним майном у термін, вказаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання - передачі майна.

Пунктом 3.1 Договору сторони погодили, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами), або за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку липень 2011 року 2163,23 грн. Орендна плата перший місяць оренди квітень 2012 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за грудень 2011, січень, лютий, березень, квітень 2012 року.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. (п. 3.3 Договору).

Пунктом 3.6. Договору передбачено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні до пропорцій розділу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за якій здійснюється платіж:

- 50 % - до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті відділеннями казначейства - у розмірі 2 174,86 грн.;

- 50% - балансоутримувачу у розмірі 2 174,86 грн.;

щомісячно не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним незалежно від наслідків господарської діяльності Орендаря протягом дії Договору.

Згідно п. 3.8 Договору, орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношення відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно п. 5.3 Договору Орендар зобов`язується своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу.

Пунктом 5.10 Договору встановлено, що у разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язаний повернути балансоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати відповідно до вимог чинного законодавства збитки в різі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини Орендаря.

Договір укладено строком на 2 роки та 11 місяців, що діє з 01.02.2018 року по 31.12.2020 включно (п. 10.1. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору Позивач передав Відповідачу вищезазначене приміщення в оренду, що підтверджується актом приймання - передачі (а.с. 18).

20.07.2018 року Позивач звернувся до Відповідача з листом № 18-02-04617 щодо відмови від договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності № 12/02-6547-ОД від 01.02.2018 року у зв`язку з невиконанням п.п. 3.6,5.3. Договору. Зазначений лист було повернуто на адресу позивача у зв`язку з закінченням терміну його зберігання.

22.01.2020 року Позивач повторно звернувся до Відповідача з листом № 18-02-00456 щодо відмови від договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності № 12/02-6547-ОД від 01.02.2018 року, у зв`язку з наявністю заборгованості з орендної плати більше трьох місяців підряд. Однак, лист було повернуто на адресу Позивачу у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Таким чином, Позивач звернувся до суду з вимогою про розірвання договору оренди, стягнення заборгованості з орендної плати та виселення Відповідача з орендованого приміщення.

Як вбачаться з матеріалів справи, в період дії договору Відповідачем систематично порушувались зобов`язання щодо своєчасного та повного внесення орендних платежів, у в`язку чим за період з 15.03.2018 року по 19.09.2020 року в останнього виникла заборгованість перед Позивачем в розмірі 54 860,67 грн.

На час розгляду справи доказів сплати заборгованості суду не надано, що з урахуванням вимог чинного законодавства (ст. 525, 526, 762 ЦК України) та умов договору (п. 3.3., 3.5.), є підставою для стягнення зазначеної суми боргу в судовому порядку.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Частиною другою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Пунктом п. 3.8. Договору сторони погодили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі. Підлягає індексації і стягується до держбюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача пеню в розмірі 4 112, 41 грн. за період з 17.09.2019 року по 16.03.2020 року (а.с. 8).

За перевіркою суду, розрахунок пені здійснено арифметично правильно.

Відповідно до п. 3.9. Договору у разі якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар сплачує штраф у розмірі 20% від суми заборгованості

Позивач вимагає стягнення суми боргу з урахуванням штраф у розмірі 20% в розмірі 2 257, 77 грн.

У відповідності зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача витрат від інфляції в розмірі в 4 438, 54 грн. за період з 17.09.2019 року по 16.03.2020 року.

У зв`язку з порушенням Відповідачем істотних умов Договору, а саме щодо сплати орендних платежів, Позивачем були направлені на адресу Відповідача пропозицію про розірвання Договору оренди та претензія про сплату у добровільному порядку орендних платежів , на які останній відповіді не надав.

З огляду на викладені обставини, Позивач просить суд розірвати Договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності № 12/02-6547-ОД від 01.02.2018 та повернути майно, посилаючись на порушення Відповідачем умов щодо сплати орендних платежів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд керується положеннями ст. 651 ЦК України, згідно якої договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. В даному випадку порушення умов договору щодо своєчасної сплати орендних платежів є істотним порушенням, за яким позивач позбавлений можливості отримати відповідний прибуток, на який він розраховував під час укладання договору.

Відповідно до пункту 10.9 Договору оренди у разі припинення або розірвання цього договору протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу.

Відповідно до частини 2 статті 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено у договорі.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин, заявлені позовні вимоги суд вважає обґрунтовані й такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно приписів ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Сягнути з Фізичної особи-підприємця Павленко Ірини Григорівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, 6, код ЄДПРУ 42767945) 54 860,67 грн. заборгованості з орендної плати, 2 257, 77 грн. штрафу, 4 112, 41 грн. пені, 4 438,54 грн. втрат від інфляції, 6 306,00 витрат зі сплати судового збору.

Розірвати договір оренди від 01.02.2018 №12/02-6547-ОД індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності, а саме: нежитлових вбудованих приміщень реєстровий номер 34984907-2- ЖХДШЮ0003 (далі - майно) площею 75,5 кв.м., розміщене за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 21-А, на першому поверсі шестиповерхової адміністративної будівлі, що перебуває на балансі повного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Виселити Фізичну особу - підприємця Павленко Ірину Григорівну ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з орендованого державного майна за договором оренди від 01.02.2018 №12/02-6547-ОД, а саме: нежитлових вбудованих приміщень реєстровий номер 34984907.2.ЖХНДШЮ0003 (далі - майно) площею 75,5 кв.м., розміщене за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 21-А, на першому поверсі шестиповерхової адміністративної будівлі, що перебуває на балансі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.12.2020

Суддя О.В. Ліпинський