ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2020 р. Справа№ 910/16545/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі судового засідання Позюбан А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Примак Оксани Василівни на рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2020

у справі № 910/16545/19 (суддя Щербаков С.О.)

за позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до Фізичної особи-підприємця Примак Оксани Василівни

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про виселення

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Примак Оксани Василівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про виселення відповідача з нежилих приміщень загальною площею 200,00 кв.м. в будинку № АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач фактично використовує частину нежитлових приміщень загальною площею 200, 00 кв.м. в будинку за адресою: АДРЕСА_1 для розміщення хімчистки без розпорядчих документів та відповідно за відсутності договірних відносин.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.06.2020 у справі № 910/16545/19 позовні вимоги КП "Київжитлоспецексплуатація" - задоволено.

Виселено Фізичну особу-підприємця Примак О.В. з нежилих приміщень загальною площею 200,00 кв.м. в будинку № АДРЕСА_1. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Примак О.В. на користь КП "Київжитлоспецексплуатація" 1 921,00 грн - судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець Примак О.В. звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2020 у справі № 910/16545/19 та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом з порушенням норм матеріального і процесуального права. Так, апелянт стверджує, що державна реєстрація права власності за територіальною громадою міста Києва та право господарського відання за позивачем на спірні нежитлові приміщення проведена з порушенням закону. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23.03.2018 у справі № 753/5010/14-ц не давало змоги встановити набуття права власності територіальною громадою міста Києва на нежитлові приміщення, що були утворені внаслідок проведеної відповідачем реконструкції. Технічний паспорт на громадський будинок з господарськими (допоміжними) спорудами, що був виготовлений на замовлення позивача не відображає фактичну площу та характеристики спірного об`єкта.

Крім того апелянтом заявлено клопотання про зупинення провадження у даній справі до результатів розгляду Дарницьким районним судом міста Києва справи № 753/21274/19, яке обґрунтовано неможливістю вирішення цієї справи до розгляду спору про визнання за Примак Анастасією Борисівною (якій було подаровано відповідачем нерухоме майно) права власності та скасування записів.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2020, справа № 910/16545/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Мартюк А.І., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Примак О.В. на рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2020; запропоновано учасникам судового процесу подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання, а також висловити доводи та міркування з приводу заявленого клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі № 910/16545/19 до набрання чинності рішення Дарницького районного суду м. Києва по справі № 753/21274/19 протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2020 розгляд справи призначено на 05.10.2020.

В межах встановлених судом процесуальних строків від позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона просить рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2020 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апелянта, позивач вказує на те, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом на підставі повного, всебічного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи з вірним застосуванням норм матеріального і процесуального права. Так, позивач зазначає, що набуття Територіальною громадою міста Києва права комунальної власності на об`єкт спірної нерухомості підтверджується прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови № 311 від 05.11.1991 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю та власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності)». Рішенням Київської міської ради від 02.12.2010 № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» затверджено перелік об`єктів права комунальної власності. Згідно з додатком № 2 до цього рішення, Київська міська рада затвердила перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва, що розміщені в Дарницькому районі. При цьому, позивач звертає увагу на те, що в судовому рішенні у справі № 5011-48/2397-2012 встановлено, що реєстрацію КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна" права власності на спірне майно та подальше його відчуження на користь Примак О.В. не свідчать про вибуття спірного майна з комунальної власності територіальної громади Дарницького району міста Києва, а в подальшому з комунальної власності територіальної громади міста Києва, оскільки в силу ч. 4 ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна» право власності на приватизаційний об`єкт переходить з моменту оплати. У зв`язку з цим, позивач зазначає, що на момент придбання Примак О.В. спірного нежитлового приміщення продавець - КП «Сезон» не був власником вказаного майна, а тому не мав права здійснювати відповідні дії по його відчуженню. Наступні дії Примак О.В. щодо відчуження майна Щербині О.М., поділу та даруванні ОСОБА_1 є нікчемними, такими, що суперечать нормам цивільного законодавства.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про зупинення провадження позивач зазначає, що вирішення даного спору не залежить від розгляду справи в Дарницькому районному суді м. Києва, а суд апеляційної інстанції має можливість самостійно встановити обставини справи, що входять до предмета доказування у цій справі. Крім того позивач зазначає, що подання відповідачем такого клопотання є нічим іншим як зловживанням процесуальними правами, спрямованим на затягування розгляду цієї справи.

У зв`язку з перебуванням судді Пашкіної С.А., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2020, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: Алданова С.О (головуючий), Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2020 справу прийнято до провадження визначеним складом суду.

В судовому засіданні 05.10.2020 оголошено перерву до 09.11.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі; в судовому засіданні оголошено перерву до 07.12.2020. Присутні представники сторін про наступне судове засідання повідомлені під розписку.

В судове засідання 07.12.2020 представники позивача та третьої особи не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про що свідчить долучене до матеріалів справи повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно якого третьою особою отримано поштову кореспонденцію суду 13.11.2020, а також розписка представника позивача в попередньому судовому засіданні.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення суду, враховуючи те, що явка представників сторін та третьої особи судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасників справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників позивача та третьої особи, які належним чином повідомлені про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.

Представник відповідача в судовому засіданні 07.12.2020 підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Рішенням Київської міської ради від 02.12.2010 № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» затверджено Перелік об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва згідно з додатками 1 - 10 до цього рішення.

Згідно з додатком № 2 до вказаного рішення, Київська міська рада затвердила перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва, що розміщені в Дарницькому районі (далі - Перелік).

В рядку 149 1.1.Б «Нежитловий фонд» таблиці 7 «Житлове господарство» вищезазначеного Переліку зазначено БПО, інвентарний номер 1, загальною площею 352, 80 кв.м., за адресою АДРЕСА_1.

Згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 29.07.2011 № 1339 «Про внесення змін та доповнень до розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 № 1112 та від 12.05.2011 № 715» нежитлове приміщення на АДРЕСА_1 літер А загальною площею 352, 8 кв.м. закріплено за КП "Київжитлоспецексплуатація" на праві господарського відання.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 26.12.2018 право господарського відання на нежитлові приміщення на АДРЕСА_1 літер А зареєстровано 19.12.2018 за КП "Київжитлоспецексплуатація".

Відповідно до наказу КП "Київжитлоспецексплуатація" № 04 від 04.01.2019 та акту обстеження від 03.06.2019 нежитлові приміщення в будинку № АДРЕСА_1 зараховані до складу основних засобів підприємства.

Обґрунтовуючи звернення з даним позовом, позивач зазначає, що представниками КП "Київжитлоспецексплуатація" була проведена перевірка фактичного використання спірних приміщень, за результатами якої оформлено акт обстеження від 04.10.2019 року. Перевіркою встановлено, що частину зазначених нежитлових приміщень загальною площею 200 кв.м. фактично використовує без відповідних розпорядчих документів Фізична особа-підприємець Примак О.В. для розміщення хімчистки.

Позивачем на адресу відповідача направлялась претензія № 062/15/1/03-4395 від 17.10.2019, з вимогою в строк до 21.10.2019 звільнити нежитлові приміщення в будинку за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Оскільки вимога позивача не була задоволена Фізичною особою-підприємцем Примак О.В., КП "Київжитлоспецексплуатація", з посиланням на відсутність між сторонами будь-яких договірних відносин та правомочностей використання відповідачем спірного майна, пред`явлено позов про виселення підприємця із займаних нею приміщень.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а згідно із п. 4 ч. 2 ст. 16 цього Кодексу одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення.

За змістом ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Так, в рішенні у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006 Європейський суд з прав людини визначив основні критерії, згідно з якими необхідно оцінювати дотримання вимог статті 1 Першого Протоколу до Конвенції у справах, що стосуються втручання в майнові права особи: чи мало місце втручання у майно в розумінні Конвенції; чи було втручання законним в контексті положень національного законодавства; чи переслідувало втручання мету, спрямовану на задоволення інтересів суспільства; чи було втручання у право власності справедливим, тобто чи було дотримано "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи.

Подібні висновки щодо застосування статті 1 Першого Протоколу до Конвенції містять рішення у справах "Стретч проти Сполученого Королівства", "Рисовський проти України", "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", "Спорронг та Льонротт проти Швеції", "Беєлер проти Італії", "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" тощо.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом приписів ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку, у тому числі на нерухоме майно, є наявність підтвердженого належними доказами права власності позивача щодо нерухомого майна, а також підтверджений належним доказами факт порушення (невизнання або оспорювання) цього права.

Ураховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному позивачем.

Відповідно до п. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Статтею 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй як безпосередньо так і через органи місцевого самоврядування.

Згідно п. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, у відповідності до ст. 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», належить, зокрема, управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до ст. 136 ГК України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб`єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб`єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

Відповідно до п. 2.2.1, п. 2.2.4 Статуту КП "Київжитлоспецексплуатація", затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 1397 від 04.09.1996, предметом діяльності позивача є, зокрема: ведення обліку нежитлового фонду, що знаходиться в господарському віданні підприємства; забезпечення контролю за виконанням орендарями умов договорів оренди майна територіальної громади міста Києва, орендодавцем та/або балансоутримувачем якого є підприємство.

Згідно з п. 3.1.1 Статуту КП "Київжитлоспецексплуатація" підприємство має право за згодою власника або уповноваженого ним органу в установленому порядку відчужувати закріплене за ним майно, здавати в оренду або безоплатне користування (позичку), передавати в заставу нерухоме майно, обладнання, інвентар та інші цінності, а також списувати їх з балансу.

Як вже зазначалось у даній постанові, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 29.07.2011 № 1339 «Про внесення змін та доповнень до розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 № 1112 та від 12.05.2011 № 715» закріплено за КП "Київжитлоспецексплуатація" нежитлове приміщення на АДРЕСА_1 літер А загальною площею 352, 8 кв.м. на праві господарського відання.

При цьому відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилається на те, що Фізична особа-підприємець Примак О.В. є власником приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 346 кв.м. на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 08.07.2015 Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 13.10.2009 у справі №18/2-40/272 за позовом КП «Сезон» до Дарницької районної у місті Києві ради та Фонду приватизації комунального майна Дарницького району міста Києва про спонукання укласти договір, - позовні вимоги задоволено повністю, зокрема, вирішено вважати договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, розташованих у АДРЕСА_1 (далі - договір) укладеним з дня набрання чинності рішення суду на умовах визначених у поданому позивачем проекті договору, яким передбачено обов`язок відповідача по оплаті об`єкта приватизації.

Відповідно до п. 1.1. договору продавець продав у власність покупця нежитлове приміщення, загальною площею 329,50 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а покупець купив вказане приміщення і зобов`язується сплатити ціну відповідно до умов, що визначені у цьому договорі.

Згідно з п. 2.1. договору покупець зобов`язаний внести 1 139 324,66 грн. за придбаний об`єкт приватизації протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього договору. Строк оплати може бути продовжений ще на 30 календарних днів за умови внесення покупцем не менше 50 відсотків від ціни продажу об`єкта приватизації з урахуванням податку на додану вартість.

Водночас, зважаючи на те, що КП «Сезон» не здійснив оплату вартості приватизаційного майна, рішенням Господарського суду міста Києва від 02.04.2012 у справі №5011-48/2397-2012 за позовом заступника прокурора Дарницького району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради та Дарницької районної у міста Києві ради до КП «Сезон», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: КП «Дирекція з управління та обслуговування нежитлового фонду» Дарницького району міста Києва; КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна»; Примак Оксана Василівна про розірвання договору, - задоволено частково.

Розірвано договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, орендованого КП "Сезон" (02091, АДРЕСА_1), що визнаний укладеним між Фондом приватизації комунального майна Дарницького району м. Києва та КП «Сезон» рішенням Господарського суду міста Києва від 13.10.2009 у справі №18/2-40/272.

Рішення Господарського суду міста Києва від 02.04.2012 у справі №5011-48/2397-2012 було залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.10.2013 та постановою Вищого господарського суду України від 04.03.2014.

В рамках розгляду вищенаведеного спору судами встановлено, що КП «Сезон» у встановленому ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна", ст. 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" та п. 1.2 Договору порядку не було набуто права власності на спірне майно, а тому реєстрація КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна" за підприємством права власності на таке майно є неправомірною.

Водночас, незважаючи на те, що у встановленому чинним законодавством порядку КП «Сезон» не набуло права власності на спірний об`єкт нерухомості, останній здійснив реєстрацію за собою відповідного права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Неправомірність такої реєстрації встановлено постановою по кримінальній справі № 52-3500, якою було визнано винним начальника Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, яким була проведена відповідна державна реєстрація (встановлено в рамках розгляду спору у справі № 753/5010/14-ц).

Примак О.В. на підставі договору купівлі-продажу від 10.01.2011, укладеного з КП «Сезон», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В., набула право приватної власності на нежитлові приміщення №1-1 (групи приміщень №1) з №1 по №11 (групи приміщень №5), №1 (групи приміщень №6), №1 (групи приміщень №7), №1 (групи приміщень №8) (в літ А), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 329,5 кв.м.

04.09.2013 відомості про право власності Примак О.В. на вказаний об`єкт нерухомого майна внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (діючий з 2013) приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В. за реєстраційним № 2361508 під час посвідчення останньою договору іпотеки, укладеного між Примак О.В. та ОСОБА_3 № 3755, запис в державному реєстрі про іпотеку №2363742.

Разом з тим, судом у справі № 5011-48/2397-2012 встановлено, що реєстрація КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна" за КП «Сезон» права власності на спірне майно та подальше його відчуження на користь Примак О.В. не свідчить про вибуття спірного майна із комунальної власності територіальної громади Дарницького району міста Києва, а в подальшому із комунальної власності територіальної громади міста Києва, оскільки, згідно з ч. 4 ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна» (в редакції, чинній на момент реєстрації права власності на спірне майно за відповідачем) право власності на приватизований об`єкт та земельну ділянку переходить до покупця з моменту сплати повної вартості придбаного об`єкта приватизації та земельної ділянки.

При цьому, апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що Примак О.В. приймала участь при розгляді вказаного спору та надавала свої пояснення з приводу пред`явленого прокуратурою позову, а відтак була обізнаною про відчуження їй об`єктів нерухомості за відсутності відповідної правової підстави.

Однак, 28.09.2013 між Примак О.В. та ОСОБА_3 укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В.

На підставі вказаного договору приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В. 28.09.2013 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис за реєстраційним № 2686870 про реєстрацію права власності на нежитлові приміщення №1-1 (групи приміщень №1) з №1 по №11 (групи приміщень №5), №1 (групи приміщень №6), №1 (групи приміщень №7), №1 (групи приміщень №8) (в літ А), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , літ. А загальною площею 329,5 кв.м. за ОСОБА_3 .

Згодом, Прокуратурою Дарницького району м. Києва в інтересах Київської міської ради подано до Дарницького районного суду міста Києва позов до Примак О.В. , ОСОБА_3 , КП «Сезон», третя особа: КП «Дирекція по обслуговуванню нежитлового фонду Дарницького району м. Києва», про визнання недійсним правочинів, визнання права власності та витребування майна.

Вказаний позов згідно рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23.03.2015 у справі № 753/5010/14-ц задоволений частково.

Визнано право комунальної власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ідентифікаційний код 22883141) на нежитлові приміщення №№ 1-1 (групи приміщень №1), з №1 по №1-1 (групи приміщень №5), №1 (групи приміщень №6), №1 (групи приміщень №7), №1 (групи приміщень №8), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 329,50 кв. м.

Витребувано від ОСОБА_3 у комунальну власність територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради нежитлові приміщення №№ 1-1 (групи приміщень №1), з №1 по №1-1 (групи приміщень №5), №1 (групи приміщень №6), №1 (групи приміщень №7), №1 (групи приміщень №8), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 329,50 кв. м.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 08.07.2015 залишено без змін рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23.03.2015 у справі № 753/5010/14-ц.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що вказаним судовим рішенням у справі № 753/5010/14-ц підтверджено право власності територіальної громади міста Києва на нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 329,50 кв.м., які вибули поза волею власника, оскільки неправомірність реєстрації в державному реєстрі прав власності за КП «Сезон» встановлено постановою по кримінальній справі № 52-3500. Вказані обставини, в силу приписів ст. 75 ГПК України, є преюдиційними, тобто такими що не підлягають повторному доведенню.

Також в рамках розгляду спору у справі № 753/5010/14-ц ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18.06.2014 накладено арешт на нерухоме майно: нежитлові приміщення №1-1 (групи приміщень №1) з №1 по №1-1 (групи приміщень №5), №1 (групи приміщень №6), №1 (групи приміщень №7), №1 (групи приміщень №8) (в літ А), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , літ А, загальною площею 329,5 кв.м.

Однак, в подальшому, як вірно встановлено місцевим господарським судом, 03.04.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В. за реєстровим номером 641 посвідчено договір між Примак О.В. та ОСОБА_3 про розірвання договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 28.09.2013 року.

На підставі п. 5 цього договору, ОСОБА_3 повернула Примак О.В. нежитлові приміщення №№ 1-1 (групи приміщень № 1), з № 1 по № 1-1 (групи приміщень № 5), № 1 (групи приміщень № 6), № 1 (групи приміщень № 7), № 1 (групи приміщень № 8), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 329,50 кв. м., у зв`язку з чим, вчинено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нежитлові приміщення площею 329,5 кв.м, за Примак О.В. відповідно до договору від 10.01.2011.

Матеріалами справи підтверджується, що державною архітектурно-будівельною інспекцією у м. Києві 05.06.2015 за № КВ 62 зареєстровано подану Примак О.В. декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, відповідно до якої: замовником Примак О. В. (п. 1 декларації) та генеральним підрядником (п. 4 декларації), протягом травня 2015 року (п. 11 декларації) на підставі проектної документації «Реконструкція нежитлових приміщень №№ 1, I (групи приміщень № 1), з № 1 по № 1-1 (групи приміщень № 5), № 1 (групи приміщень № 6), № 1 (групи приміщень № 7), № 1 (групи приміщень № 8) (в літ. А), на АДРЕСА_1 », затвердженої наказом замовника Примак О.В. № 47/04 від 21.06.2014 року (п. 9 декларації), виконано всі передбачені проектною документацією згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами роботи та зазначено вважати закінчений будівництвом об`єкт готовим до експлуатації.

Як встановлено в рамках розгляду справи № 826/10400/16, 02 липня 2015 року представник Примак О.В. подав заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яку було прийнято державним реєстратором за реєстраційним № 12150058.

За результатами розгляду вказаної заяви 07 липня 2015 року державний реєстратор прийняв рішення № 22640988, яким внесено зміни до Реєстру щодо площі об`єкта нерухомого майна, та видано свідоцтво про право власності (індексний номер 40194240) на спірне нерухоме майно як на новозбудований об`єкт.

Отже, відповідачем здійснено дії з отримання відповідного свідоцтва в день коли судове рішення у справі № 753/5010/14-ц набрало законної сили. Тобто Фізична особа-підприємець Примак О.В., будучи обізнаною про наявність спору з приводу названого нерухомого майна та відсутності у продавця - КП «Сезон» відповідних правомочностей щодо його відчуження, продовжувала вчиняти дії з його реєстрацією та розпорядженням.

За заявою представника Примак О.В. про виправлення технічної помилки, реєстраційний номер 12233392, державний реєстратор прийняв рішення від 08 липня 2015 року № 22696544 про внесення змін до запису про спірне нерухоме майно за номером 9290156 у частині нумерації та назв приміщень згідно з технічним паспортом і видав свідоцтво про право власності від 08 липня 2015 року з індексним номером 40304197 на нежитлові приміщення № 1, 1-1 (група приміщень № 1), приміщення № 1-8 (група приміщень № 5), приміщення № 1-4 (група приміщень № 7), приміщення № 1 (група приміщень № 8) (літ. «А») за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому Примак О.В. звернулась до Приватного нотаріуса з заявами про поділ об`єкта нерухомого майна та реєстрацію права власності на частини поділеного нерухомого майна, за результатами розгляду яких відповідач прийняв рішення від 02 лютого 2016 року № 28044920, № 28038738, № 28043030, № 28044424 із закриттям розділу та відкриттям нових розділів у Реєстрі та присвоєнням реєстраційних номерів об`єктам нерухомого майна, а саме: 00 - група приміщень № 1; 00 - група приміщень № 5; 00 - група приміщень № 7, № 8.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем після набрання законної сили судовим рішенням у справі № 753/5010/14-ц про визнання за територіальною громадою міста Києва права власності на об`єкти нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , що незаконно вибули з комунальної власності, вчинялися дії щодо зміни як площі такого приміщення, так і їх назв. У зв`язку з цим аргументи апелянта в частині того, що назване рішення не охоплює площ, утворених внаслідок проведеної відповідачем реконструкції, на думку суду апеляційної інстанції, не доводять правомірного зайняття Фізичною особою-підприємцем Примак О.В. 200 кв.м. площі спірного нежитлового приміщення. До того ж, проведення будь-яких дій з реконструкції не власником або без згоди власника не надають відповідній особі правомочностей з набуття права власності на весь об`єкт нерухомого майна. Питання виокремлення здійснених поліпшень відповідачем не порушувалось.

Отже, зважаючи на те, що відповідачем належними засобами доказування не доведено правомірного розміщення своєї підприємницької діяльності в приміщенні нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 329,50 кв. м., площу та назви приміщень якого в подальшому було змінено відповідачем без належної на те підстави у зв`язку із реконструкцією (до 346 кв.м.), судова колегія вважає, що місцевим господарським судом правомірно було задоволено позов про виселення, оскільки у відповідності до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 29.07.2011 № 1339 «Про внесення змін та доповнень до розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 № 1112 та від 12.05.2011 № 715» вказаний обєкт нерухомості закріплено за КП "Київжитлоспецексплуатація". Доказів скасування вищенаведеного розпорядження у встановленому чиним законодавством порядку матеріали справи не містять.

Щодо посилань апелянта на проведення державної реєстрації права власності на спірні об`єкти нерухомості за територіальною громадою міста Києва з порушенням чинного законодавства України, судова колегія зазначає, що за змістом ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18). Відтак, за відсутності доведення обставин неправомірного прийняття Київською міською державною адміністрацією розпорядження від 29.07.2011 № 1339 наведені доводи не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що технічний паспорт, що був виготовлений на замовлення позивача не відображає фактичну площу та характеристики спірного об`єкта, відхиляються як безпідставні, оскільки відповідач, посилаючись на вказані обставини, жодним чином не доводить зворотного.

Підсумовуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги щодо прийняття оскаржуваного рішення з порушення норм матеріального і процесуального права, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2020 у справі № 910/16545/19 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Примак О.В. на рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2020 підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (відповідача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Примак Оксани Василівни на рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2020 у справі №910/16545/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2020 у справі №910/16545/19 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Фізичну особу-підприємця Примак Оксану Василівну.

4. Справу №910/16545/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк

Повний текст підписано 18.12.2020