ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2020м. ДніпроСправа № 904/5517/20

За позовом Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця Кірєєва Євгенія Євгеновича, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Комунального підприємства Парковка та реклама Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 9 381 грн. 77 коп. за договором оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста від 25.03.2011 № 18/8

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 09.09.2020 № 12/16/2402, в якому просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Кірєєва Євгенія Євгеновича заборгованість у загальній сумі 9 381 грн. 77 коп., з яких: 8 383 грн. 47 коп. - заборгованість з орендної плати, 220 грн. 70 коп. - 3% річних, 185 грн. 32 коп. - інфляційні втрати, 592 грн. 28 коп. - пеня, відповідно до умов договору оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста від 25.03.2011 № 18/8.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов спірного договору в частині своєчасної сплати орендної плати.

У якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору позивачем у позовній заяві зазначене Комунальне підприємство "Парковка та реклама" Криворізької міської ради.

Ухвалою господарського суду від 15.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в матеріалах справи документами; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Комунальне підприємство Парковка та реклама Криворізької міської ради.

11.11.2020 на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи від 04.11.2020 № 0411-3, в яких вона просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та розгляд справи проводити без участі її представника за наявними матеріалами, та зазначає наступне:

- пунктом 9.1.1 Положення про порядок оформлення оренди об`єктів комунальної власності міста, затвердженого рішенням Криворізької міської ради від 23.11.2011 № 726 визначено, що плата за оренду (включно із нарахованими штрафними санкціями) спрямовується таким чином: за нерухоме та окреме індивідуально визначене майно, балансоутримувачем якого є УКВМ або управління благоустрою та житлової політики виконкому міської ради через розрахункові рахунки ОКП: 70% до міського бюджету, 30% підприємству на підставі договірних відносин між УКВМ, УБЖП та ОКП;

- рахунки з грудня 2018 по грудень 2019 не сплачені відповідачем та не визнані у передбаченому законом порядку неправильними або не чинними, а тому підлягають обов`язковій сплаті боржником;

- відповідачем не виконуються умови договору щодо здійснення своєчасного внесення орендної плати;

- результатом невиконання своїх зобов`язань по своєчасному та повному внесенню платежів є утворення заборгованості, яка перед міським бюджетом складає 8 383 грн. 47 коп.;

- боржник не у повному обсязі та з порушення строків, визначених у договорі оренди, здійснює оплату за договором оренди, у зв`язку з чим позбавляє можливості місцевий бюджет отримувати належні кошти від оренди майна.

Відповідач вимоги суду не виконав та не надав витребувані судом документи.

Господарський суд наголошує на тому, що ухвала суду від 15.10.2020 завчасно надіслана відповідачу за його місцезнаходженням, згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

На адресу суду повернувся конверт з ухвалою від 15.19.2020, що направлялись на адресу відповідача, з відмітками відділення поштового зв`язку «Повернуто за закінченням терміну зберігання; адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості про місцезнаходження юридичної особи містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2011 між Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Кірєєвим Євгенієм Євгеновичем (орендар) укладено договір оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста № 18/8 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно, нежиле приміщення на першому поверсі окремо розташованої будівлі площею 42,8 кв.м, яка знаходиться за адресою: вул. Мусоргського, 13 для здійснення поліграфічної діяльності, балансоутримувачем якого є управління комунальної власності міста виконкому міськради.

Згідно з п. 2.2 договору вступ орендаря у строкове платне користування об`єктом оренди настає одночасно з підписанням акта приймання-передавання, який необхідно оформити в 5-денний термін з КП Парковка та реклама.

25.03.2011 об`єкт оренди передано орендарю, про що сторонами складено акт приймання-передачі (а.с.14).

Відповідно до п. 4.1 договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 20.12.2011, за користування об`єктом оренди орендар сплачує річну плату у розмірі 15 % від незалежної вартості об`єкта оренди, яка відповідно до розрахунку складає 436,79 грн (базова) за місяць без ПДВ. Орендна плата перераховується на спеціальний рахунок балансоутримувача щомісячно не пізніше 20 числа місяця, наступного після сплачуваного з подальшим перерахуванням 70% коштів до міського бюджету.

Згідно п. 10.1 договору цей договір діє з 25.03.2011 по 24.02.2014 включно.

У разі, якщо орендодавець не попередить орендаря протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, договір вважається продовженим на той же термін і на тих же умовах (п. 10.5 договору).

Відповідно до п. 10.4 договору достроково цей договір може бути розірвано за згодою сторін, а також за вимогою однієї з них за рішенням суду у випадку невиконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором та інших підстав, передбачених законодавством України.

З наданих позивачем документів вбачається, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2019у справі № 904/3830/19, яке набрало чинності 12.12.2019, позов Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради до Фізичної особи-підприємця Кірєєва Євгена Євгеновича про розірвання договору оренди та зобов`язання повернути майно задоволено повністю; розірвано договір оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста № 18/8 від 25.03.2011, укладений між Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради Дніпропетровської області та Фізичною особою-підприємцем Кірєєвим Євгеном Євгеновичем; зобов`язано Фізичну особу-підприємця Кірєєва Євгена Євгеновича повернути нежиле приміщення на першому поверсі окремо розташованої будівлі площею 42,8 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Мусоргського, 13, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, шляхом складання акту приймання-передачі з Комунальним підприємством Парковка та реклама.

Позивач стверджує, що накази від 20.11.2019, видані на виконання вищевказаного судового рішення, направлені для примусового виконання до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) листами від 17.07.2020 № № 12/16/1961, 12/16/1962.

Проте, на час звернення позивача із даним позовом до суду спірний об`єкт оренди перебуває у користуванні відповідача, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2019 у справі № 904/3830/19 не виконано, майно з оренди відповідачем не повернуто.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем не виконано обов`язку щодо здійснення орендних платежів до міського бюджету за період грудень 2018 грудень 2019 у розмірі 8 383 грн. 47 коп.

За умовами п. 4.7 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному розмірі, підлягає індексації і стягується за весь період заборгованості з урахуванням пені згідно з діючим законодавством у розмірі 0,5% від простроченої до оплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня.

На підставі п. 4.7 договору позивачем нарахована відповідачу до сплати пеня у розмірі 592 грн. 28 коп. за зобов`язаннями червень-грудень 2019 за загальний період з 21.07.2019 по 09.06.2020.

Із посиланням на норми ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 220 грн. 70 коп. за період з 21.09.2019 по 09.06.2020 та інфляційні втрати у розмірі 185 грн. 32 коп. за вказаний період.

В порядку досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача із претензією від 22.06.2020 № 17/16/1701, в якій вимагав у добровільному порядку сплатити заборгованість з орендної плати.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання вказаних вимог або надання відповідачем відповіді на пред`явлену позивачем претензію.

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору оренди майна, строк дії договору, умови передачі об`єкта в оренду та повернення його з оренди, факт передачі майна в оренду, час користування ним орендарем, настання строку сплати орендної плати та її розмір, наявність часткової чи повної сплати, допущення прострочення сплати орендної плати, правомірність заявлених до стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Доказів погашення спірної заборгованості відповідача сторони на час розгляду справи суду не надали.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендна плата з урахуванням її індексації є однією з істотних умов договору оренди.

Статтею 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За вимогами ч. 3 ст. 762 Цивільного кодексу України договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд (індексацію) розміру плати за користування майном.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За нормами ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", який регулює спірні відносини, орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. При цьому згідно з ч. 1 ст. 19 цього Закону орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За положеннями ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до розрахунку позивача заборгованість відповідача з орендної плати до бюджету за період з грудня 2018 по грудень 2019 складає 8 383 грн. 47 коп.

Господарський суд зазначає, що враховуючи порядок сплати орендної плати, визначений у пункті 4.1. договору, строк внесення орендної плати за період з грудня 2018 по грудень 2019 є таким, що настав, а саме:

- за грудень 2018 частка орендної плати (70%), що підлягає сплаті до міського бюджету, становить 148 грн. 99 коп.; граничний строк сплати, з урахуванням норм ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, - 21.01.2019;

- за січень 2019 частка орендної плати (70%), що підлягає сплаті до міського бюджету, становить 709 грн. 60 коп.; граничний строк сплати - 20.02.2019;

- за лютий 2019 частка орендної плати (70%), що підлягає сплаті до міського бюджету, становить 713 грн. 15 коп.; граничний строк сплати - 20.03.2019;

- за березень 2019 частка орендної плати (70%), що підлягає сплаті до міського бюджету, становить 719 грн. 56 коп.; граничний строк сплати, з урахуванням норм ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, - 22.04.2019;

- за квітень 2019 частка орендної плати (70%), що підлягає сплаті до міського бюджету, становить 726 грн. 75 коп.; граничний строк сплати - 20.05.2019;

- за травень 2019 частка орендної плати (70%), що підлягає сплаті до міського бюджету, становить 731 грн. 84 коп.; граничний строк сплати - 20.06.2019;

- за червень 2019 частка орендної плати (70%), що підлягає сплаті до міського бюджету, становить 728 грн. 18 коп.; граничний строк сплати, з урахуванням норм ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, - 22.07.2019;

- за липень 2019 частка орендної плати (70%), що підлягає сплаті до міського бюджету, становить 723 грн. 81 коп.; граничний строк сплати - 20.08.2019;

- за серпень 2019 частка орендної плати (70%), що підлягає сплаті до міського бюджету, становить 721 грн. 64 коп.; граничний строк сплати - 20.09.2019;

- за вересень 2019 частка орендної плати (70%), що підлягає сплаті до міського бюджету, становить 726 грн. 70 коп.; граничний строк сплати, з урахуванням норм ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, - 21.10.2019;

- за жовтень 2019 частка орендної плати (70%), що підлягає сплаті до міського бюджету, становить 694 грн. 16 коп.; граничний строк сплати - 20.11.2019;

- за листопад 2019 частка орендної плати (70%), що підлягає сплаті до міського бюджету, становить 732 грн. 52 коп.; граничний строк сплати - 20.12.2019;

- за грудень 2019 частка орендної плати (70%), що підлягає сплаті до міського бюджету, становить 306 грн. 57 коп.; граничний строк сплати - 20.01.2020.

Орендна плата за всі перелічені місяці відповідачем не сплачена, внаслідок чого у нього уторилась заборгованість по сплаті орендної плати, зокрема, частки, що підлягає сплаті до міського бюджету (70%), в загальній сумі 8 383 грн. 47 коп.

Відповідач не скористався правом на надання відзиву на позовну заяву, доводи позивача належними доказами не спростував.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги виконання орендодавцем своїх обов`язків щодо надання відповідачу в оренду спірного майна, а також відсутність з боку відповідача платежів по орендній платі за період з грудня 2018 по грудень 2019, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено умови спірного договору оренди, положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст.. 193 Господарського кодексу України, а тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 8 383 грн. 47 коп. визнаються судом обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарському кодексі України).

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 4.5. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 21.07.2019 по 09.06.2020 в сумі 592 грн. 28 коп.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені, зробленого позивачем, та встановлено, що під час його проведення позивачем невірно визначено граничний термін внесення орендної плати за червень 2019 та вересень 2019 та не враховано приписи ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України.

За розрахунком господарського суду, з урахуванням визначених судом періодів прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання та меж періодів, що визначені позивачем у розрахунку, до стягнення з відповідача підлягає пеня у розмірі 590 грн. 02 коп. У решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язання щодо своєчасного внесення орендної плати, позивачем на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України були також розраховані та заявлені до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 220 грн. 70 коп. за період з 21.09.2019 по 09.06.2020 та інфляційні втрати у розмірі 185 грн. 32 коп. за вказаний період.

За розрахунком господарського суду, з урахуванням визначених судом періодів прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання та меж періодів, що визначені позивачем у розрахунку, до стягнення з відповідача підлягає 3% річних у розмірі 220 грн. 38 коп. У решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Перевіряючи виконаний позивачем розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено інфляційні за простроченими зобов`язаннями відповідача з грудня 2018 по грудень 2019, складають більшу суму, ніж заявлено до стягнення позивачем. Проте, господарський суд позбавлений права виходити за межі зазначеного позивачем максимального розміру відповідних нарахувань. Пред`явлення вимог у меншому розмірі є правом позивача. Враховуючи викладене, суд задовольняє вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат у заявленому позивачем розмірі.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору оренди та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 8 383 грн. 47 коп. заборгованості з орендної плати до міського бюджету за період з грудня 2018 по грудень 2019, 220 грн. 38 коп. 3% річних, 185 грн. 32 коп. інфляційних втрат, 590 грн. 02 коп. пені - є обґрунтованими і підлягають задоволенню. У решті позову слід відмовити.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 81, 86, 91, 129, 165, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кірєєва Євгена Євгеновича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (50007, Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, буд. 1, ) 8 383 грн. 47 коп. (вісім тисяч триста вісімдесят три грн. 47 коп.) заборгованості з орендної плати до міського бюджету, 220 грн. 38 коп. (двісті двадцять грн. 38 коп.) 3% річних, 185 грн. 32 коп. (сто вісімдесят п`ять грн. 32 коп.) інфляційних втрат, 590 грн. 02 коп. (п`ятсот дев`яносто грн. 02 коп.) пені, 2 101 грн. 42 коп. (дві тисячі сто одну грн. 42 коп.) витрат по сплаті судового збору.

У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 16.12.2020

Суддя І.А. Рудь