РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2020 м. КиївСправа № 910/11767/20

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНСОЛАР";

до: державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ";

про: стягнення 14.260.448,03 грн.

Суддя Балац С.В.

Секретар судового засідання Часовська М.С.

Представники:

позивача: Черненко Ю.С., Рудий Є.А.;

відповідача: Андишула А.М.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІНСОЛАР" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" (далі - відповідач) про стягнення 12.260.448,03 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором від 21.08.2013 № 9865/02 (із подальшим укладенням додаткових угод), що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача 14.260.448,03 грн., з яких: 12.934.249,27 грн. - основна заборгованість, 343.695,60 грн. - пеня, 905.397,45 грн. - штраф та 77.105,71 грн. - 3 % річних.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/11767/20 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 14.09.2020.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням наступного: невідповідність зазначених позивачем строків оплати положенням пункту 10.4 Порядку; невірність складення розрахунку пені та 3 % річних, заявлених до стягнення; спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, що зводяться до оплати виробленої електричної енергії за "зеленим" тарифом, покладені законом та нормативним актом НКРЕКП, як на відповідача так і на НЕК "УКРЕНЕРГО"; невиконання НЕК "УКРЕНЕРГО" спеціальних обов`язків виключає можливість здійснення повних розрахунків відповідачем.

До господарського суду надійшло клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання.

В підготовчих засіданнях 14.09.2020 та 19.10.2020 оголошено перерви до 19.10.2020 та до 04.11.2020 відповідно.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій вказано про наступне: НЕК "УКРЕНЕРГО" не є стороною укладених між сторонами спору правочинів; позивач має укладені з НЕК "УКРЕНЕРГО" чинний договір з диспетчерського управління від 12.06.2019 № 0785-03015, проте, незважаючи на заборгованість відповідача перед позивачем, в строк та належним чином оплачує послуги НЕК "УКРЕНЕРГО"; розрахунок заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача складений позивачем вірно; твердження відповідача про відсутність можливості включення позивачем до суми стягнення пені та 3 % річних є дискримінаційними, оскільки аналогічні вимоги відповідач застосовує до НЕК "УКРЕНЕРГО"; стягнення штрафних санкцій передбачено укладеним між сторонами спору правочином; твердження відповідача про те, що виконання зобов`язань, що є предметом даного спору вже врегульовані, оскільки зміни до Порядку № 641 не внесено.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, надав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких вказав про: не зрозуміло, яким чином відносини між позивачем та відповідачем можуть вплинути на виконання зобов`язань іншої юридичної особи - товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСКРЕСЕНСЬКЕ-ТЕРРА"; умовами договору не визначено строків виникнення зобов`язань у відповідача перед позивачем, а отже, не виникло прострочення виконання зобов`язання; регулювання зобов`язань з купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом не вичерпується умовами договору; покладення на НЕК "УКРЕНЕРГО" спеціальних обов`язків, змістом яких є забезпечення оплати електричної енергії за "зеленим" тарифом породжує обов`язок останнього оплатити відпущену електричну енергію виробниками за "зеленим" тарифом шляхом здійснення повної оплати такої послуги відповідачу; надання контррозрахунку є правом, а не обов`язком відповідача; позивач не надає доказів понесення ним будь-яких додаткових витрат на утримання підприємства; вимоги про стягнення неустойки не відповідають наслідкам порушення зобов`язання у зв`язку з чим відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

До господарського суду надійшли клопотання відповідача про залучення до участі у справі НКРЕКП та НЕК "УКРЕНЕРГО" в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

До господарського суду надійшли клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

До господарського суду надійшло клопотання позивача про долучення до матеріалів справи письмових доказів.

В підготовчому засіданні 04.11.2020 суд на місці, зокрема, ухвалив:

- відмовити у задоволенні клопотань про залучення до участі у справі третіх осіб, оскільки рішення суду жодним чином не вплине на права та обов`язки таких осіб;

- клопотання про зупинення провадження у справі відхилити, оскільки відсутня об`єктивна неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої;

- закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 23.11.2020.

До господарського суду надійшло клопотання відповідача про необхідність застосування до спірних правовідносин спеціального законодавства та додаткові пояснення.

В судовому засіданні 23.11.2020 оголошено перерву до 09.12.2020.

В судовому засіданні 09.12.2020 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши уповноважених представників сторін по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між державним підприємством "ЕНЕРГОРИНОК" та позивачем, укладено договір від 21.08.2013 № 9865/02, відповідно до предмету якого, позивач зобов`язується продавати, а державне підприємство "ЕНЕРГОРИНОК" зобов`язується купувати електроенергію, вироблену позивачем та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору (п. 1.1).

Між державним підприємством "ЕНЕРГОРИНОК", відповідачем та позивачем укладено додаткову угоду від 30.06.2019 № 174/01 до договору від 21.08.2013 № 9865/02, відповідно до пункту 1 якої сторони дійшли згоди в преамбулі договору від 21.08.2013 № 9865/02 слова державне підприємство "ЕНЕРГОРИНОК" замінити на відповідача.

Пунктом 2 додаткової угоди від 30.06.2019 № 174/01 до договору від 21.08.2013 № 9865/02 визначено, що за цим договором виробник за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а відповідач зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641.

Між сторонами спору укладено додаткову угоду від 23.04.2020 № 1240/01/20 до договору від 21.08.2013 № 9865/02 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а відповідач зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену позивачем за "зеленим" тарифом та здійснювати її оплату відповідно до умов цього Договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 (далі - Порядок), або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП від 13.12.2019 № 2804 (далі - Порядок продажу електричної енергії споживачами) (п. 1.1 Договору).

Пунктом 3.2 Договору визначено, що розрахунок за куплену відповідачем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок позивача, з урахуванням ПДВ.

Положеннями пункту 4.6 Договору передбачено, що відповідач несе відповідальність за порушення порядку оплати позивачу, що визначений у главі 10 Порядку або главі 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами. Відповідачу нараховується пеня в розмірі 0,1 % від неоплаченої згідно з Порядком або Порядком продажу електричної енергії споживачами суми (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє на день розрахунку) за кожен день прострочення оплати. З відповідача може стягуватися додатково штраф у розмірі 7 % від неоплаченої згідно з Порядком або Порядком продажу електричної енергії споживачами суми за ненадходження понад 30 днів на рахунок позивача належних коштів відповідно до порядку оплати.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, поставив, а відповідач отримав електроенергію за Договором в період з 03.2020 по 06.2020 на загальну суму 14.826.523,50 грн., що підтверджується актами купівлі-продажу електроенергії, які підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме:

- від 31.03.2020 на суму 2.896.891,55 грн.;

- від 30.04.2020 на суму 4.596.405,64 грн.;

- від 31.05.2020 на суму 3.193.314,22 грн.;

- від 30.06.2020 на суму 4.139.912,09 грн.

Проте, вказана вище заборгованість сплачена відповідачем частково, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 12.934.249,27 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов`язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарських санкцій у вигляді пені в сумі 343.695,60 грн. та штрафу в сумі 905.397,45 грн., а також про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 77.105,71 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням такого.

Приписом частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 10.1 Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 (далі - Порядок) визначено, що до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

Положеннями пункту 10.2 Порядку передбачено, що з урахуванням положень глави 8 цього Порядку гарантований покупець протягом перших трьох робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, здійснює розрахунок вартості електричної енергії, за яку здійснюється оплата продавцю за розрахунковий місяць, та направляє йому два примірники акта купівлі-продажу, підписані зі своєї сторони.

Умовами пункту 10.4 Порядку визначено, що після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом двох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.

У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного акта купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в розмірі 12.934.249,27 грн. сторонами судового процесу до суду не подано.

Розмір вказаної заборгованості також підтверджується актом звірки розрахунків станом на 30.06.2020, який підписаний сторонами, скріплений відбитками їх печаток та наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 12.934.249,27 грн.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так позивачем, в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача пені в сумі 343.695,60 грн. та 3 % річних в сумі 77.105,71 грн. подано до суду розрахунки таких сум.

Проте, у вказаних розрахунках відсутні як періоди здійснення нарахування сум пені та 3 % річних, так і дати здійснення відповідачем часткового погашення основної заборгованості, що не дає можливість встановити періоди та суми прострочення відповідачем грошового зобов`язання за укладеним між сторонами спору Договором.

Крім того, в поданих до суду довідці розрахунку заборгованості окремо поданому розрахунку пені, суми пені за окремі періоди є різними.

Враховуючи те, що позивачем не подано до суду обґрунтованого розрахунку сум пені та 3 % річних, які заявлені до стягнення, позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 343.695,60 грн. та 3 % річних в сумі 77.105,71 грн. задоволенню не підлягають.

Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача штрафу в сумі 905.397,45 грн. суд виходить з наступного.

Приписами п. 2 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

- за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

- за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Судом встановлено, що відповідач не виконав зобов`язання у строк, встановлений Договором.

Проте, основною причиною невчасного виконання відповідачем зобов`язань за Договором є невиконання НЕК "УКРЕНЕРГО" покладених на останнього обов`язків відповідно до закону та постанов НКРЕКП, що підтверджується численними зверненнями відповідача до НЕК "УКРЕНЕРГО" з приводу невиконання таких обов`язків.

Вказані обставини мають істотне значення для визначення розміру штрафних санкцій у вигляді пені та є підставою для їх зменшення виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір стягуваних санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Схоже правило міститься в частині 3 статті 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про зменшення розміру штрафної санкції у вигляді штрафу.

Суд вважає справедливим, розумним та необхідним зменшити розмір штрафу до 0 грн.

Заперечення відповідача викладені в поданих до суду заявах судом відхилені з огляду на наступне:

- норми законодавства не є підставою позову, підстави позову - фактичні обставини (обставини порушення відповідачем грошового зобов`язання за укладеним між сторонами спору Договором);

- НЕК "УКРЕНЕРГО" не є стороною укладеного між сторонами спору Договором, яким, в свою чергу, передбачена відповідальність відповідача за невиконання грошових зобов`язань.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" (01032, м.Київ, Шевченківський район ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ буд. 27, ідентифікаційний код: 43068454) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНСОЛАР" (24710, Вінницька обл., Піщанський район, село Трибусівка, ВУЛИЦЯ ЦЕНТРАЛЬНА, будинок 7, ідентифікаційний код: 37908677) основну заборгованість в сумі 12.934.249 (дванадцять мільйонів дев`ятсот тридцять чотири тисячі двісті сорок дев`ять) грн. 27 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 194.013 (сто дев`яносто чотири тисячі тринадцять) грн. 74 коп.

3. У задоволенні решти вимог - відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 16 грудня 2020 року

Cуддя С.В. Балац