ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"25" листопада 2020 р. Справа№ 910/5773/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пашкіної С.А.

Кропивної Л.В.

за участю секретаря судового засідання Верьовкіна С.С.

за участю представників сторін:

від апелянта: Лець Ю.В., Горбенко К.В., Семенюта О.Ю.;

від позивача 1: не з`явились;

від позивача 2: не з`явились;

від позивача 3: не з`явились;

від позивача 4: не з`явились;

від позивача 5: не з`явились;

від позивача 6: не з`явились;

від відповідача : не з`явились;

від третьої особи 1: не з`явились;

від третьої особи 2: не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 року

у справі №910/5773/20 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

до ОСОБА_8

третя особа-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Домінанта Трейд"

третя особа-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство "Вестінтро"

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу акцій ПАТ "Вестінтро", -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про визнання недійсними договорів купівлі-продажу акцій №БВ-18/04/12-15 від 12.04.2018 року, №БВ-18/04/12-20 від 12.04.2018 року, №БВ-18/04/12-18 від 12.04.2018 року, №БВ-18/04/12-19 від 12.04.2018 року, №БВ-18/04/12-16 від 12.04.2018 року та №БВ-18/04/12-17 від 12.04.2018 року на підставі ст. ст. 15, 16, 203, 215, 216, 230, 236 Цивільного кодексу України та ст. 7 Закону України "Про акціонерні товариства".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , який не є учасником справи, звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 року у справі №910/5773/20 та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2020, справу №910/5773/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Кропивна Л.В. , Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2020 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/5773/20 та призначено до розгляду на 16.09.2020 року о 13:20.

В той же час, при виготовлені ухвали Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2020 не було враховано, що судді зі складу суду Кропивна Л.В. та Пашкіна С.А. з 14.09.2020 по 16.10.2020 та з 14.09.2020 по 09.10.2020 відповідно перебуватимуть у відпустках, який був запланований відповідно до Графіку відпусток суддів Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2020 року виправлено допущену в абзаці 2 резолютивної частини ухвали Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2020 описку, вказавши "Призначити справу до розгляду на 19.10.2020 о 15:30 год" замість "Призначити справу до розгляду на 16.09.2020 о 13:20 год".

15.09.2020 до Північного апеляційного господарського суду від представника ОСОБА_1 Гелетій І.І. надійшла заява про відвід судді Дідиченко М.А.

19.10.2020 до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про витребування у ПрАТ «Вестінтро» інформації про: перелік акціонерів такого товариства, які мали переважне право на купівлю акцій ОСОБА_8 станом на момент укладення оспорюваних правочинів; чи зверталися до Товариства позивачі до моменту укладення оспорюваних правочинів, а саме до 12.04.2018 із запитом щодо повідомлення інших акціонерів ПрАТ «Вестінтро», які мали переважне право на купівлю акцій ОСОБА_8 станом на 12.04.2018; витребування у Центрального депозитарію реєстр вкладників цінних паперів ПрАТ «Вестінтро» станом на момент укладення оспорюваних правочинів.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що в матеріалах справи відсутні докази того, хто саме був акціонером ПрАТ «Вестінтро» на момент вчинення оспорюваних правочинів, а тому з матеріалів справи не вбачається за можливе встановити, кого саме з акціонерів мав би попередити відповідач про продаж належних йому акцій.

В судовому засіданні 19.10.2020 року заяву представника апелянта Гелетій І.І. про відвід судді Дідиченко М.А. від участі у розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 у справі № 910/5773/20 визнано необґрунтованою та передано справу для вирішення питання про відвід судді у порядку, встановленому ст. 32 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2020 року колегія суддів у складі: Остапенко О.М. - головуючий суддя, суддів Сотнікова С.В., Грека Б.М. відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 Гелетій Ірини Ігорівни про відвід судді Дідиченко М.А. від розгляду справи №910/5773/20.

Після виходу судді Дідиченко М.А. з лікарняного, ухвалою Північного апеляційного господарського суду 13.11.2020 розгляд апеляційної скарги у справі № 910/5773/20 призначено на 18.11.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2020 розгляд справи № 910/5773/20 було відкладено на 25.11.2020.

Представники позивачів, відповідача та третіх осіб у судове засідання 25.11.2020 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час і місце розгляду справи останні повідомлялись належним чином.

Колегія суддів зазначає, що судова кореспонденція направлялись на адреси фізичних осіб - позивачів та відповідача, які вказані останніми у позові та підтверджені відомостями з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місяця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, а на адресу третіх осіб - за місцезнаходженням останніх, зазначених у відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також, ухвала Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2020 у справі № 910/5773/20 направлялась на адресу представника позивачів та була вручена 23.11.2020, що підтверджується відомостями з веб-сайту «Укрпошта».

Колегія суддів зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку (поштою) з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт не отримання адресатами кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належними адресами, вказує на суб`єктивну поведінку цих осіб щодо отримання кореспонденції, яка надходила на їх адресу.

Також колегія суддів, вважає за необхідне зазначити, що відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень регулюються Законом України "Про доступ до судових рішень" статтями 2, 4 якого встановлено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом.

Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Причому, згідно з ст. 11 цього Закону, не пізніше 01.06.2006 року забезпечено постійне внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень електронних копій судових рішень Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, апеляційних та місцевих адміністративних судів, апеляційних та місцевих господарських судів, апеляційних загальних судів, а внесення судових рішень місцевих загальних судів - не пізніше 1 січня 2007 року.

А тому, ухвала суду апеляційної інстанції від 13.11.2020 вважається врученою сторонам.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Як вже було зазначено вище, представником ОСОБА_1 було подано клопотання про витребування у ПрАТ «Вестінтро» інформації про: перелік акціонерів такого товариства, які мали переважне право на купівлю акцій ОСОБА_8 станом на момент укладення оспорюваних правочинів; чи зверталися до Товариства позивачі до моменту укладення оспорюваних правочинів, а саме до 12.04.2018 із запитом щодо повідомлення інших акціонерів ПрАТ «Вестінтро», які мали переважне право на купівлю акцій ОСОБА_8 станом на 12.04.2018; витребування у Центрального депозитарію реєстр вкладників цінних паперів ПрАТ «Вестінтро» станом на момент укладення оспорюваних правочинів.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що в матеріалах справи відсутні докази, хто саме був акціонером ПрАТ «Вестінтро» на момент вчинення оспорюваних правочинів, а тому для можливості встановлення кількості акціонерів, яких відповідач був зобов`язаний попередити про продаж належних йому акцій, необхідно витребувати таку інформацію у ПрАТ «Вестінтро» та Центрального депозитарію.

У судовому засіданні 25.11.2020 представники апелянта підтримали клопотання про витребування доказів.

Розглянувши подане клопотання у судовому засіданні 25.11.2020 в нарадчій кімнаті, колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні з наступних підстав.

Згідно ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є визнання недійним договорів купівлі-продажу акцій. В той же час, апелянтом не було обґрунтовано, яким чином інформація про перелік акціонерів ПАТ «Вестінтро», які мали переважне право на купівлю акцій ОСОБА_8 станом на момент укладення оспорюваних правочинів, вплине на вирішення даного спору по суті.

Крім того, апелянтом не обґрунтовано неможливості отримати такі докази самостійно. Так, в матеріалах справи міститься лист Національного депозитарію України, яким адвокату Лець Ю.В. було відмовлено у надані інформації щодо акціонерів ПАТ «Вестінтро» з посиланням на те, що реєстр власників цінних паперів ПАТ «Вестінтро» може бути надано Центральним депозитарієм лише на вимогу самого емітента. В той же час, апелянтом не було доведено, що ним, як акціонером ПАТ «Вестінтро» було подано до Центрального депозитарію відповідне розпорядження на надання Реєстру власників іменних цінних паперів відповідно до вимог Закону України «Про депозитарну систему України» та п. 12 розділу VІ Положення про провадження депозитарної діяльності, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013 № 735.

Крім того, як вбачається з поданого клопотання, адвокатом ОСОБА_1 було направлено адвокатський запит до ПАТ «Вестінтро» про надання вказаної вище інформації. Однак, доказів того, що апелянт, як акціонер ПАТ «Вестінтро», самостійно звертався до Товариства про надання переліку акціонерів станом на момент укладення договорів, заявником не надано. Більш того, апелянтом не доведено, що ПАТ «Вестінтро» відмовив ОСОБА_1 у надані витребуваної інформації, запитаної його адвокатом.

Стосовно іншої вимоги про витребування у ПрАТ «Вестінтро» інформації про те, чи зверталися до Товариства позивачі до моменту укладення оспорюваних правочинів із запитом щодо повідомлення інших акціонерів ПрАТ «Вестінтро» про продаж акцій колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи містяться відповідні докази на підтвердження даних обставин. Крім того, обставини щодо відсутності повідомлення інших акціонерів ПрАТ «Вестінтро» про продаж акцій сторонами у справі не заперечуються.

А тому, колегія суддів дійшла до висновку про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Представники ОСОБА_1 у судовому засіданні 25.11.2020 доводи апеляційної скарги підтримали, просили задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволені позовних вимог про визнання недійсним договорів купівлі-продажу акцій №БВ-18/04/12-15 від 12.04.2018 року, №БВ-18/04/12-20 від 12.04.2018 року, №БВ-18/04/12-18 від 12.04.2018 року, №БВ-18/04/12-19 від 12.04.2018 року, №БВ-18/04/12-16 від 12.04.2018 року та №БВ-18/04/12-17 від 12.04.2018 відмовити повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Стаття 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, господарський процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

У відповідності до ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що судове рішення, оскаржене не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Як вбачається з апеляційної скарги ОСОБА_1 , предметом апеляційного оскарження є рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 у справі № 910/5773/20 про задоволення позовних вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу акцій ПАТ «Вестінтро».

В заявленій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 у справі № 910/5773/20 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу акцій ПАТ «Вестінтро» відмовити повністю.

Обґрунтовуючи своє право на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуваним рішенням було визнано недійсними ряд договорів купівлі-продажу цінних паперів, емітованих ПрАТ «Вестінто». В обґрунтування рішення суд першої інстанції вказав на ту обставину, що оспорювані договори були укладені в порушення переважного права акціонерів ПрАТ «Вестінтро» на викуп цінних паперів (акцій).

Апелянт зазначає, що станом на момент укладення оспорюваних договорів він був акціонером ПрАТ «Вестінтро» з пакетом акцій у розмірі 16,4613%, а тому володів переважним правом на придбання акцій вказаного товариства, що пропонувалось ОСОБА_8 до відчуження третім особам.

Вказані дії ОСОБА_8 , за твердженням апелянта, стали підставою для подання ним до Господарського суду міста Києва позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору про переведення на нього прав та обов`язків покупців простих іменних акцій ПрАТ «Вестінтро» за договорами купівлі-продажу цінних паперів (справа № 910/5349/18), яка рішенням Господарського суду міста Києва була задоволена.

А тому, за твердженням апелянта, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції фактично вирішив питання про права та інтереси апелянта, оскільки оскаржуване рішення, у випадку набуття законної сили, позбавить апелянта реалізувати передбачений ст. 7 Закону України «Про акціонерні товариства» спосіб судового захисту порушеного права у вигляді переведення прав та обов`язків покупця за оспорюваними договорами.

Також ОСОБА_1 зазначає, що ним до суду першої інстанції було подано клопотання про залучення його в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Однак суд першої інстанції в порушення вимог ст. 50 ГПК України таке клопотання апелянта залишив без задоволення.

Розглянувши доводи апелянта щодо порушення його прав та інтересів оскаржуваним рішенням, виходячи з предмету спору у справі № 910/5773/20, колегія суддів вважає, що рішенням суду першої інстанції не вирішувались права та обов`язки ОСОБА_1 з огляду на наступне.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилались на те, що оспорювані договори були укладені з недодержанням п. 6.3. Статуту ПрАТ "Вестінтро" та ст. 7 ЗУ "Про акціонерні товариства", а саме акції були продані без повідомлення відповідачем Приватного акціонерного товариства "Вестінтро" та його акціонерів про намір відповідача продати акції ПрАТ "Вестінтро".

Приймаючи рішення та визнаючи недійсними договори купівлі-продажу акцій №БВ-18/04/12-15, №БВ-18/04/12-20, №БВ-18/04/12-18, №БВ-18/04/12-19, №БВ-18/04/12-16 та №БВ-18/04/12-17 від 12.04.2018 року, суд першої інстанції дійшов до висновку, що виходячи з положень Закону України "Про акціонерні товариства" та Статуту Приватного акціонерного товариства "Вестінтро", акції Товариства могли бути продані третім особам (в даному випадку позивачам) лише за умови, що акціонер (в даному випадку відповідач) письмово повідомив через товариство всіх акціонерів приватного акціонерного товариства про свій намір продати акції із зазначенням ціни та інших умов продажу акцій та якщо акціонери приватного акціонерного товариства не скористалися або відмовились від використання свого переважного права на придбання акцій, що пропонуються до продажу протягом встановленого строку.

За висновком суду першої інстанції, оспорювані договори купівлі-продажу були вчинені з порушенням приписів п. 6.3. Статуту ПрАТ "Вестінтро" та ст. 7 Закону України "Про акціонерні товариства" без повідомлення інших акціонерів ПрАТ "Вестінтро" про намір відповідача продати акції ПрАТ "Вестінтро", та відповідачем (продавцем) в момент вчинення оспорюваних правочинів було введено позивачів в оману, що решта акціонерів ПРАТ "Вестінтро" належним чином повідомлені про продаж належного йому пакету акцій, згідно з Статутом Товариства.

Тобто, враховуючи мотивувальну частину рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 у справі № 910/5773/20, висновки суду першої інстанції стосуються лише прав та обов`язків позивачів та відповідача у даній справі, як учасників оскаржуваних правочинів купівлі-продажу .

Так, результатом визнання недійсним договорів купівлі-продажу в розумінні ч. 1 ст. 216 ЦК України є повернення сторін таких правочинів у первісний стан, який існував до укладення договорів, шляхом обов`язкового повернення кожною із сторін всього одержаного за угодами. Обов`язків у інших сторін у даному випадку не виникає.

Рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи.

Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.07.2018 у справі № 5023/4734/12, від 18.09.2018 у справі № 910/5459/15-г.

Судова колегія звертає увагу, що оскаржуваним рішенням у даній справі не вирішувались будь-які питання щодо прав, інтересів або обов`язків апелянта. Мотивувальна та резолютивна частина рішення господарського суду у даній справі не містять висновків про права та обов`язки ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Статтею ст. 51 ГПК України встановлено, що якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

В той же час, в результаті ухвалення оскаржуваного рішення позивачі та відповідач у даній справі не набули прав до апелянта, та в ОСОБА_1 після ухвалення судового рішення не виникло прав вимоги до сторін у даній справі. Як вже було вказано вище, результатом ухвалення спірного рішення про визнання недійсним договорів купівлі-продажу є повернення сторін таких правочинів у первісний стан, який існував до укладення договорів, шляхом обов`язкового повернення кожною із сторін всього одержаного за угодами. Інших обов`язків ні у сторін, ні в інших третіх осіб не виникає.

Отже, оскільки рішенням у даній справі не вирішувались будь-які питання щодо прав, інтересів або обов`язків ОСОБА_1 , а тому суд першої інстанції правомірно відхилив клопотання апелянта, заявлене у суді першої інстанції, про залучення його в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору.

Крім того, виходячи з диспозиції статті 50 ГПК України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, може вступити у справі на стороні одного із учасників справи - позивача або відповідача.

В той же час, апелянт ні у клопотанні, яке було подано до суду першої інстанції, ні в судових засіданнях у суді апеляційної інстанції не зазначив, на стороні якого з учасників справи необхідно залучити його до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, як це передбачено вимогами ст. 50 ГПК України.

Як було зазначено вище, рішення у справі № 910/5773/20 стосувалось лише прав та обов`язків позивачів та відповідача, як учасників недійсних правочинів купівлі-продажу, що в свою чергу не створює перешкод у реалізації переважного права не тільки ОСОБА_1 , як акціонера ПАТ "Вестінтро", а і всіх інших учасників такого Товариства, на викуп акцій, що передбачено вимогами статті 7 Закону України «Про акціонерні товариства». В межах даної справи не вирішувалось питання про подальший перепродаж акцій ОСОБА_8 , емітованих ПрАТ «Вестінто», іншим особам.

Тому, посилання апелянта на наявність рішення у справі № 910/5349/18 не порушує прав останнього в межах справи № 910/5349/18, оскільки обсяг переважних прав учасників ПАТ "Вестінтро" за результатами ухвалення рішення у даній справі залишається незмінним, тоді як наявність справи № 910/5349/18 свідчить лише про використання апелянтом одного із способів реалізації передбачених Законом України «Про акціонерні товариства» переважних прав, як акціонера Товариства.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

У розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов`язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК України підстав), повинен з`ясувати наявність правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження у справі № 910/5773/20 підлягає закриттю, оскільки питання про права і обов`язки ОСОБА_1 судом першої інстанції не вирішувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 264, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 року у справі № 910/5773/20.

2. Матеріали справи № 910/5773/20 повернути місцевого господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та з урахуванням положень ч. 3 ст. 287 ГПК України може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 15.12.2020

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді С.А. Пашкіна

Л.В. Кропивна