ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2193/20

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/2193/20

за позовом Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради, м. Біла Церква

до Білоцерківської міської організації Української народної партії,

м. Біла Церква

про стягнення 26 854,03 грн.

Представники:

від позивача: Яковенко А.Ю., довіреність № 01-34/3 від 02.02.2020, розпорядження № 56-К від 13.02.2018, витяг з рішенням № 2571-55-VII від 30.08.2018, положення (додаток № 1 до рішення № 2571-55-VII від 30.08.2018);

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради (надалі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Білоцерківської міської організації Української народної партії (надалі-відповідач) про стягнення 26 854,03 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору оренди нежитлового приміщення № 415 від 31.08.2012.

Ухвалою суду від 05.08.2020 відкрито провадження у справі № 911/2193/20, розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначений в підготовчому засіданні на 02.09.2020.

Ухвалою суду від 02.09.2020 підготовче засідання у справі було відкладено на 07.10.2020. Проте, у зв`язку із знаходженням судді Христенко О.О. на лікарняному, підготовче засідання у справі № 911/2193/20, призначене на 07.10.2020, не відбулось.

Ухвалою суду від 22.10.2020 призначено підготовче засідання у справі на 18.11.2020.

Ухвалою суду від 18.11.2020 закрито підготовче провадження у справі № 911/2193/20, справу призначено до розгляду по суті на 16.12.2020.

Присутнім в судових засіданнях представником позивача підтримані позовні вимоги в повному обсязі вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судові засідання жодного разу не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк, відзив на позов не подав.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Судом перевірено та встановлено, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд даної справи судом. Про факт належного повідомлення відповідача свідчить конверти з ухвалою, що повернулись на адресу суду.

Відповідно до ч.ч. 3, 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17).

Оскільки судом було надіслано ухвали суду на адресу відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інша адреса суду повідомлена не була, останній вважається належним чином повідомленим про розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

31.08.2012 між Відділом комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради, правонаступником якого є Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради (позивач/орендодавець) та Білоцерківською міською організацією Української народної партії (відповідач/орендар) укладений Договір оренди нежитлового приміщення № 415.

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець передає в оренду, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення площею 25,10 кв.м., розташоване на другому поверсі двохповерхової нежитлової будівлі за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 11, яке перебуває на балансі комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційної контори № 6.

Вартість об`єкта оренди зазначена у звіті про незалежну оцінку, здійснену станом на 31.07.2012, становить 72 219,57 грн. (п. 1.2 договору).

Передача нежитлового приміщення в оренду здійснюється за актом прийому-передачі. Нежитлове приміщення вважається переданим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі (п.п. 2.1, 2.3 договору).

Умовами п.п. 3.1, 3.2, 3.5 договору визначено, що розмір орендної плати визначається на підставі «Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу» і становить 1 080,04 грн. за перший місяць оренди та перераховується орендарем орендодавцю не пізніше останнього числа місяця за який вона вноситься.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на офіційно встановлений індекс інфляції за поточний місяць.

Орендна плата сплачується по день фактичного звільнення об`єкта оренди та передачі його орендодавцю за актом прийому-передачі включно.

Пунктом 4.2 договору визначено, що орендар взяв на себе обов`язок своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Пунктом 9.4 договору визначено, що орендар бере на себе зобов`язання сплатити плату за користування приміщенням за період з 01.01.2012 по 31.08.2012 в сумі 8 701,23 грн., в т.ч. ПДВ - 1450,21 грн.

Між позивачем та відповідачем підписаний додаток до Договору оренди № 415 від 31.08.2012 «Розрахунок орендної плати за перший місяць оренди».

Між позивачем та відповідачем був підписаний акт від 31.08.2012 за якими, орендодавцем передано, а орендарем прийнято в орендну нежитлове приміщення площею 25,10 кв.м., розташоване на другому поверсі двохповерхової нежитлової будівлі за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 11.

На підставі акту від 12.02.2014, відповідачем було повернуто, а позивачем прийнято з оренди нежитлове приміщення площею 25,10 кв.м., розташоване на другому поверсі двохповерхової нежитлової будівлі за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 11

Проте, як стверджує позивач, під час користування орендованим майном, відповідач неналежним чином виконував взяті на себе згідно з умовами договору зобов`язання зі сплати орендних платежів, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість з орендної плати в сумі 26 854,03 грн.

В порядку досудового врегулювання спору, позивач звертався до відповідача із претензією № 01-20/10 від 11.04.2013 про сплату суми заборгованості. Докази надіслання претензії наявні в матеріалах справи.

Однак претензія позивача залишена відповідачем без відповіді та задоволення, що стало підставою для звернення позивача із відповідним позовом.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 760 Цивільного кодексу України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (ч. 1 ст. 761 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 3 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції, яка діяла в період орендних відносин сторін) орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 вказаного Закону орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата сплачується орендарем незалежно від результатів його господарської діяльності.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач відзиву на позов, контррозрахунку суми боргу або доказів її оплати суду не надав.

Отже, факт порушення відповідачем зобов`язань судом встановлений та по суті відповідачем не спростований.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем, в частині своєчасного внесення орендних платежів, передбачених умовами Договору оренди нежитлового приміщення № 415 від 31.08.2012, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 26 854,03 грн. заборгованості визнається судом та підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Білоцерківської міської організації Української народної партії (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 11, ) на користь Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. А. Шептицького, 2, ) 26 854 (двадцять шість тисяч вісімсот п`ятдесят чотири) грн. 03 коп. заборгованості та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору.

Видати накази.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 22.12.2020.

Суддя О.О. Христенко