Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/207/20
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Перлина ІФ",

вул. Крайківського, буд.1, м.Івано-Франківськ, 76018;

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський арматурний

завод", вул. Євгена Коновальця, буд.229, м.Івано-Франківськ, 76014;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ;

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу,

за участю:

від позивача: Микитюк Роман Васильович - адвокат, (довіреність №б/н від 10.03.2020; ордер серія АТ №1004567 від 22.09.2020; свідоцтво серія ІФ №001139 від 17.02.2017);

від відповідача: Чежегов Євгеній Миколайович - адвокат, (довіреність №01/06-013/2 від 13.01.2020; посвідчення №810 від 05.10.2011);

від третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , (паспорт серія НОМЕР_1 виданий Івано-Франківським МВ УДМС в Івано-Франківській області 24.07.2013); Лукінів Михайло Петрович - адвокат, (ордер серія ІФ №102008 від 22.09.2020; посвідчення №412 від 11.01.2002).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Перлина ІФ" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський арматурний завод" про визнання недійсними: договору купівлі-продажу будівлі бази відпочинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 186,8кв.м., укладений 13.06.2018 між Приватним акціонерним товариством "Івано-Франківський арматурний завод" та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Данилів Т.Д., зареєстрований в реєстрі за №807; договору купівлі - продажу земельної ділянки загальною площею 0,0988 га для обслуговування будівель (база відпочинку) в с.Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, кадастровий номер :16:008:0079, укладений 13.06.2018 між Приватним акціонерним товариством "Івано-Франківський арматурний завод" та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Данилів Т.Д., зареєстрований в реєстрі за №809.

Ухвалою Господарського суду Іванно-Франківської області від 16.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та залучено до участі у справі ОСОБА_1 , як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Обґрунтовує їх

відсутністю повноважень у заступника голови правління ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод", а саме погодження Наглядової ради ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" на укладення з третьою особою - ОСОБА_1 13.06.2018 договорів купівлі - продажу будівлі бази відпочинку загальною площею 186,8кв.м. та земельної ділянки для обслуговування будівель (бази відпочинку) загальною площею 0,0988 га з кадастровим номером :16:008:0079, розташованих в с.Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області. Вважає, що відповідач незаконно відчуживши об"єкти нерухомості іншій особі в т. ч. за вкрай низькою ціною (будівля бази відпочинку - 41 500,00грн, земельна ділянка - 8 000,00грн) за наявності чинного укладеного між сторонами договору купівлі-продажу майнових прав №04/18 від 27.04.2018, за умовами якого відповідач передав позивачу майнові права вартістю 1 000 000,00грн на спірні об"єкти нерухомості та зобов"язався в майбутньому укласти основний договір купівлі-продажу будівлі бази відпочинку та земельної ділянки - порушив правомочність позивача на отримання у власність вказаного майна. У зв"язку з чим, позивач просить суд захистити порушене право та охоронюваний законом інтерес шляхом визнання недійсними в судовому порядку договорів купівлі - продажу будівлі бази відпочинку та земельної ділянки від 13.06.2018, посвідчених приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, зареєстрованих в реєстрі за №807, №809. Позовні вимоги мотивує приписами статей 177, 181, 203, 215, 635, 656, 657 Цивільного кодексу України.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Зазначає, що на засіданні Наглядової ради ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод", оформленого протоколом №27/04 від 27.04.2018, на виконання пунктів 11.1.2., 11.2. Статуту Товариства, погоджено Приватному акціонерному товариству "Івано-Франківський арматурний завод" укладення з Товариством з обмеженою відповідальністю "Перлина ІФ" договорів купівлі - продажу будівлі бази відпочинку загальною площею 186,8кв.м. та земельної ділянки загальною площею 0,0988 га з кадастровим номером :16:008:0079 в с.Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області - уповноважено голову правління ПрАТ "ІФАЗ" на підписання вказаних правочинів від імені Товариства. Однак, обставини пов"язані зі зміною власників/акціонерів ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" створили поспішність у вчиненні заступником голови правління Товариства дій стосовно укладення оскаржуваних договорів купівлі-продажу будівлі бази відпочинку та земельної ділянки - з перевищенням повноважень наданих довіреністю від 26.05.2017, що в результаті призвело до порушення Статуту Товариства та прав позивача (відзив на позов вх№5373/20 від 17.04.2020).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача та її представник в судовому засіданні заперечили проти позову. Звертають увагу суду, що ОСОБА_1 добросовісно набула у власність будівлю бази відпочинку загальною площею 186,8кв.м. та земельну ділянку загальною площею 0,0988 га з кадастровим номером :16:008:0079 в с.Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області на підставі укладених з дотриманням вимог закону договорів купівлі-продажу від 13.06.2018, посвідчених приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, зареєстрованих в реєстрі за №807, №809. Вказують, що оскаржувані договори підписані повноважними представниками сторін: продавцем - заступником голови правління ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод", який діяв на підставі довіреності від 26.05.2017 та у відповідності до протоколу засідання правління ПрАТ "ІФАЗ" №249 від 12.06.2018, яким уповноважено заступника голови правління ПрАТ "ІФАЗ" на укладення (підписання) від імені Товариства договору купівлі - продажу будівлі бази відпочинку на суму 41 500,00грн, договору купівлі - продажу земельної ділянки на суму 8 000,00грн та покупцем - ОСОБА_1 . Вважають договір купівлі - продажу майнових прав №04/18 від 27.04.2018 між позивачем та відповідачем - неукладеним, оскільки сторонами не дотримано обов"язкової нотаріальної форми, а отже такий договір не створює для сторін ніяких юридичних наслідків. Просять суд в позові відмовити (письмові пояснення т.2 а.с.35-49).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, присутніх в судовому засіданні, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Наглядова рада ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" погодила укладення з ТОВ "Перлина ІФ" договору купівлі - продажу будівлі бази відпочинку загальною площею 186,8кв.м.; договору купівлі - продажу земельної ділянки для обслуговування будівель (бази відпочинку) загальною площею 0,0988 га з кадастровим номером :16:008:0079, що зафіксовано у протоколі №27/04 від 27.04.2018.

Відповідно 27.04.2018 між ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" в особі голови правління (продавець/відповідач) та ТОВ "Перлина ІФ" в особі директора (покупець/позивач) укладено договір купівлі-продажу майнових прав №04/18, з наступними умовами: сторони зобов"язались в майбутньому укласти договір купівлі-продажу будівлі бази відпочинку загальною площею 186,8кв.м., що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м.Яремче, с.Яблуниця, участок Діл, 106 та земельної ділянки для обслуговування будівель (бази відпочинку) загальною площею 0,0988 га з кадастровим номером :16:008:0079 в с.Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської област; майнові права на об"єкти нерухомості, що відчужуються за цим договором належать виключно продавцю на праві приватної власності та станом на момент укладення цього попереднього договору є предметом іпотечного договору №531 від 30.04.2013; продавець зобов"язався здійснити дії щодо зняття заборон та обмежень на об"єкти нерухомості, внести ці зміни до державного реєстру прав на майно та укласти з покупцем основний договір купівлі-продажу об"єктів нерухомості вільних від будь-яких заборон та відчужень; за домовленістю сторін вартість майнових прав на об"єкти нерухомості складає 1 000 000,00грн та підлягає сплаті покупцем в повному обсязі на момент підписання основного договору; майнові права на об"єкти нерухомості переходять від продавця у власність покупця після підписання сторонами акту приймання - передачі; строк дії цього попереднього договору розпочався з моменту його підписання сторонами - 27.04.2018 та закінчується в день укладення сторонами основного договору в нотаріуса та реєстрації прав на об"єкти нерухомості за покупцем (пункти 1.1., 1.1.1., 1.2., 2.1., 3.1.,4.1., 7.1.договору).

Виконуючи умови договору відповідач передав, а позивач прийняв у власність майнові права на будівлю бази відпочинку загальною площею 186,8кв.м. та земельну ділянку для обслуговування будівель (бази відпочинку) загальною площею 0,0988 га з кадастровим номером :16:008:0079 в с.Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, а також правоустановлюючі документи щодо нежитлових приміщень. Сторонами підписано та скріплено печатками акт приймання-передачі від 27.04.2018.

Поряд з цим 13.06.2018 між ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" в особі заступника голови правління, який діє на підставі довіреності від 26.05.2017, посвідченої приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, зареєстрованої в реєстрі за №764 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу будівлі бази відпочинку загальною площею 186,8кв.м., що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м.Яремче, с.Яблуниця, участок Діл, 106. Балансова вартість бази відпочинку відповідно до балансової довідки ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" №09/09-6682 станом на 13.06.2018 становить 737 272, 63грн. За погодженням сторін продаж бази відпочинку вчинено за 41 500,00грн, які повністю сплачені покупцем продавцю до підписання цього договору. Зазначену ціну продажу продавець вважає для себе вигідною, а її розмір не пов"язаний зі збігом якихось важких для нього обставин і повністю його задовільняє (пункти 1.,3.,4.,5. договору). Договір посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №807.

Відповідно, 13.06.2018 між ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" в особі заступника голови правління, який діє на підставі довіреності від 26.05.2017, посвідченої приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, зареєстрованої в реєстрі за №764 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки для обслуговування будівель (база відпочинку) в с.Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, загальною площею 0,0988 га з кадастровим номером :16:008:0079. Балансова вартість земельної ділянки відповідно до балансової довідки ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" №09/09-6681 станом на 13.06.2018 становить 136 390, 00грн. Продаж земельної ділянки вчинено за 8 000,00грн. Ця сума сплачена покупцем і отримана продавцем до підписання цього договору (пункти 1.,2.,3. договору). Договір посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №809.

Довіреністю датованою 26.05.2017, посвідченою приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, зареєстрованою в реєстрі за №764, ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" в особі голови правління, уповноважує заступника голови правління ПрАТ "ІФАЗ" представляти інтереси довірителя в господарській діяльності. Для чого представнику надано повноваження, зокрема за попереднім погодженням із керівництвом ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" укладати та підписувати договори (угоди) від імені юридичної особи.

На засіданні правління ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод", оформленого протоколом №249 від 12.06.2018, під головуванням заступника голови правління, надано згоду (згідно п.9.5.12. Статуту) на укладення та підписання заступником голови правління, у зв"язку з скрутним фінансовим становищем ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод", договору купівлі - продажу нерухомого майна на суму 41 500,00грн, метою якого є відчуження ПрАТ "ІФАЗ" будівлі бази відпочинку загальною площею 186,8кв.м., що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м.Яремче, с.Яблуниця, участок Діл, 106; договору купівлі - продажу земельної ділянки на суму 8 000,00грн, метою якого є відчуження ПрАТ "ІФАЗ" земельної ділянки для обслуговування будівель (база відпочинку) в с.Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, загальною площею 0,0988 га з кадастровим номером :16:008:0079.

В той час, як пунктом 9.5.12. Статуту Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський арматурний завод", затвердженого загальними зборами акціонерів ПрАТ "ІФАЗ", протоколом №1/2018 від 25.04.2018 встановлено, що до компетенції Правління належить, зокрема прийняття рішень про вчинення правочинів (укладення договорів, контрактів, угод) на суму, що перевищує 1 000 000,00грн, однак не досягає 2 000 000,00грн, за винятком правочинів (договорів, контрактів, угод), вчинення (укладення) яких потребує прийняття рішення (надання згоди) Наглядовою радою та/або Загальними зборами.

Разом з тим, відповідно до пунктів 11.1, 11.1.2. , 11.2. Статуту, затвердженого загальними зборами акціонерів ПрАТ "ІФАЗ", протоколом №1/2018 від 25.04.2018 значними правочинами Товариства є будь-які правочини щодо належних Товариству земельних ділянок та об`єктів нерухомості, незалежно від їх вартості. Рішення про надання згоди на вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є його предметом не перевищує 25 % вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності Товариства приймається Наглядовою радою. У разі неприйняття Наглядовою радою рішення про надання згоди на вчинення значного правочину питання про надання згоди може виноситись на розгляд Загальних зборів.

Водночас, загальними зборами акціонерів ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод", оформленими протоколом №1/2018 від 25.04.2018, попередньо надано згоду на вчинення Товариством значних правочинів протягом не більше одного року з дати прийняття (по 24.04.2019), характер яких пов"язаний з фінансово-господарською діяльністю Товариства з граничною сукупною вартістю 500мл.грн, за умови їх попереднього погодження Наглядовою радою.

Окрім того, на засіданні Наглядової ради ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод", оформленого протоколом №27/04 від 27.04.2018, погоджено ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" укладення з ТОВ "Перлина ІФ" значних правочинів: договору купівлі - продажу будівлі бази відпочинку загальною площею 186,8кв.м., що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м.Яремче, с.Яблуниця, участок Діл, 106; договору купівлі - продажу земельної ділянки для обслуговування будівель (бази відпочинку) загальною площею 0,0988 га з кадастровим номером :16:008:0079 в с.Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області. Уповноважено голову правління ПрАТ "ІФАЗ" на підписання вказаних правочинів від імені Товариства.

Предметом судового розгляду є вимога позивача до відповідача про визнання недійсними в судовому порядку договорів купівлі - продажу будівлі бази відпочинку та земельної ділянки укладених 13.06.2018 між ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод та ОСОБА_1 , посвідчених приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Данилів Т.Д., зареєстрованих в реєстрі за №807, №809. Враховуючи підстави визнання оспорюваних правочинів недійсними, на які посилається позивач та заперечення наведені третьою особою, предметом дослідження у цій справі є наявність чи відсутність повноважень у заступника голови правління ПрАТ "ІФАЗ" на укладення та підписання вказаних договорів.

Частинами 1,2 статті 16 Цивільного кодексу України гарантовано право кожній особі звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Вимога про визнання правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав. Вимоги заінтересованої особи про визнання правочину недійсним спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Така ж правова позиція дотримана у постанові Верховного Суду від 13.05.2020 у справі №761/15883/15.

Загальні вимоги щодо недійсності правочину визначено статтею 215 Цивільного кодексу України Кодексу. Так, у відповідності до цієї правової норми підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частини 1-5 статті 203 Цивільного кодексу України).

Вирішуючи спір про визнання угоди (правочину) недійсною, господарський суд встановлює наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними та настання відповідних наслідків, а саме відповідність змісту угоди вимогам закону, додержання встановленої форми угоди, правоздатність сторін за угодою, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. При цьому обставини, що мають істотне значення для вирішення спору повинні підтверджуватись сторонами належними та допустимими доказами в розумінні статей 76-77 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У господарських відносинах правочин (договір), як правило, вчиняється шляхом складання документа, що визначає його зміст і підписується безпосередньо особою, від імені якої він вчинений, або іншою особою, яка діє в силу повноважень, заснованих, зокрема, на законі, довіреності, установчих документах. Для вчинення правочинів органи юридичної особи не потребують довіреності, якщо вони діють у межах повноважень, наданих їм законом, іншим нормативно-правовим актом або установчими документами.

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 Цивільного кодексу України). При цьому, особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 Цивільного кодексу України).

Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 Цивільного кодексу України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

Частиною 1 статті 13 Закону України "Про акціонерні товариства", яка кореспондується з частиною 1 статті 154 Цивільного кодексу України встановлено, що установчим документом акціонерного товариства є його статут.

Вищим органом акціонерного товариства є загальні збори акціонерів (частина 1 статті 159 Цивільного кодексу України, частина 1 статті 32 Закону України "Про акціонерні товариства").

В акціонерному товаристві може бути створена наглядова рада акціонерного товариства, яка здійснює контроль за діяльністю його виконавчого органу та захист прав акціонерів товариства (частина 1 статті 160 Цивільного кодексу України).

Приписами частини 1 статті 51 Закону України "Про акціонерні товариства" встановлено, що Наглядова рада акціонерного товариства є колегіальним органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства і в межах компетенції, визначеної статутом та цим Законом, здійснює управління акціонерним товариством, а також контролює та регулює діяльність виконавчого органу.

Статутом акціонерного товариства і законом встановлюється виключна компетенція наглядової ради. Питання, віднесені статутом до виключної компетенції наглядової ради, не можуть бути передані нею для вирішення виконавчому органу товариства (частина 1 статті 160 Цивільного кодексу України).

Згідно з пунктом 18 частини 2 статті 52 Закону України "Про акціонерні товариства" до виключної компетенції наглядової ради належить: прийняття рішення про надання згоди на вчинення значного правочину або про попереднє надання згоди на вчинення такого правочину у випадках, передбачених статтею 70 цього Закону.

Частиною 1 статті 70 Закону України "Про акціонерні товариства" обумовлено, що рішення про надання згоди на вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства, приймається наглядовою радою. При цьому, статутом акціонерного товариства можуть бути визначені додаткові критерії для віднесення правочину до значного правочину.

У відповідності до пункту 9.5.12. Статуту Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський арматурний завод", затвердженого загальними зборами акціонерів ПрАТ "ІФАЗ", протоколом №1/2018 від 25.04.2018 до компетенції Правління (колегіальний виконавчий орган Товариства) належить, зокрема прийняття рішень про вчинення правочинів (укладення договорів, контрактів, угод) на суму, що перевищує 1 000 000,00грн, однак не досягає 2 000 000,00грн, за винятком правочинів (договорів, контрактів, угод), вчинення (укладення) яких потребує прийняття рішення (надання згоди) Наглядовою радою та/або Загальними зборами.

Пунктами 11.1, 11.1.2, 11.2. Статуту визначено критерії значних правочинів Товариства, до яких віднесено, зокрема будь-які правочини щодо належних Товариству земельних ділянок та об`єктів нерухомості, незалежно від їх вартості. Рішення про надання згоди на вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є його предметом не перевищує 25 % вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності Товариства приймається Наглядовою радою. У разі неприйняття Наглядовою радою рішення про надання згоди на вчинення значного правочину питання про надання згоди може виноситись на розгляд Загальних зборів.

З правового аналізу вище викладених норм, з урахуванням умов Статуту та предмету оспорюваних договорів - відчуження об"єктів нерухомості та земельної ділянки для їх обслуговування випливає, що згода на укладення таких значних правочинів в розумінні пункту 11.1.2 Статуту повинна бути надана Наглядовою радою, а у разі відсутності згоди - Загальними зборами, за результатами розгляду внесеного питання про надання згоди. Відповідні рішення Наглядової ради чи Загальних зборів Товариства про надання згоди на укладення та підписання спірних договорів заступником голови правління від імені ПрАТ "ІФАЗ" - в матеріалах справи відсутні. Натомість, як вбачається з протоколу №27/04 від 27.04.2018, Наглядовою радою ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" погоджено укладення з ТОВ "Перлина ІФ" та уповноважено на підписання голову правління ПрАТ "ІФАЗ" значних правочинів: - договору купівлі - продажу будівлі бази відпочинку загальною площею 186,8кв.м., що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м.Яремче, с.Яблуниця, участок Діл, 106; - договору купівлі - продажу земельної ділянки для обслуговування будівель (бази відпочинку) загальною площею 0,0988 га з кадастровим номером :16:008:0079 в с.Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, що узгоджується з пунктами 11.1, 11.1.2, 11.2. Статуту. Таким чином, оскільки укладення оспорюваних договорів купівлі-продажу від 13.06.2018 між ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" та ОСОБА_1 , посвідчених приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Данилів Т.Д., зареєстрованих в реєстрі за №807, №809 відбулось за відсутності згоди Наглядової ради, то суд приходить до висновку, що вказані правочини є такими, що вчинені заступником голови правління з перевищенням повноважень, наданих довіреністю від 26.05.2017. При цьому, правління ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" (протокол засідання №249 від 12.06.2018), яким надано згоду на укладення та підписання заступником голови правління спірних договорів купівлі - продажу нерухомого майна на суму 41 500,00грн, земельної ділянки на суму 8 000,00грн - не є органом уповноваженим установчими документами ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" на вчинення таких дій (надання згоди).

Одночасно, правилами частини 3 статті 92 Цивільного кодексу України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. Водночас, питання визначення обсягу повноважень виконавчого органу товариства та добросовісність його дій є внутрішніми взаємовідносинами юридичної особи та її органу, тому сам лише факт учинення виконавчим органом товариства протиправних, недобросовісних дій, перевищення ним своїх повноважень не може слугувати єдиною підставою для визнання недійсними договорів, укладених цим органом від імені юридичної особи з третіми особами.

Разом з тим, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це.

В даному спірному випадку, умовами договорів купівлі - продажу від 13.06.2018 передбачено, що такі договори укладаються ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" в особі заступника голови правління, який діє на підставі довіреності від 26.05.2017, посвідченої приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, зареєстрованої в реєстрі за №764. В свою чергу, зі змісту договорів вбачається, що правоздатність, дієздатність ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" та повноваження його представника - нотаріусом перевірено. Наведене свідчить про обізнаність сторін правочинів про наявність у довіреності від 26.05.2017 обмеження повноважень у заступника голови правління, а саме необхідність погодження із керівництвом ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" укладення та підписання договорів (угод) від імені юридичної особи. А отже правових підстав для висновку про те, що ОСОБА_1 не було відомо про відсутність у заступника голови правління ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" необхідного обсягу повноважень - немає.

Пунктами 11.18., 11.19 Статуту, що відповідають приписам статті 72 Закону України "Про акціонерні товариства" регламентовано, що значний правочин, вчинений з порушенням порядку прийняття рішення про надання згоди на його вчинення, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки акціонерного товариства лише у разі подальшого схвалення правочину товариством у порядку, встановленому для прийняття рішення про надання згоди на його вчинення. Подальше схвалення правочину товариством у порядку, встановленому для прийняття рішення про надання згоди на його вчинення, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки акціонерного товариства з моменту вчинення цього правочину.

Відповідно до статті 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

За загальним правилом, що випливає зі змісту норм статті 241 Цивільного кодексу України, представництво з перевищенням повноважень не породжує властиві представництву наслідки, тобто не створює діями представника права й обов`язки в іншої особи, від імені якої вчинено правочин. У наведеній статті зазначається лише про один варіант поведінки особи, представник якої вийшов за межі наданих йому повноважень, а саме - схвалення нею цих його дій.

При оцінці судами обставин, що свідчать про схвалення правочину особою, яку представляла інша особа, необхідно брати до уваги, що незалежно від форми схвалення воно повинно виходити від органу або особи, уповноваженої відповідно до закону, установчих документів або договору вчиняти такі правочини або здійснювати дії, які можуть розглядатися як схвалення. Така ж правова позиція дотримана у постанові Верховного суду від 31.07.2019 у справі №910/2030/18.

В матеріалах справи відсутні будь-які документальні докази, які б підтвердили вчинення дії з прийняття договорів до виконання чи схвалення оскаржуваних правочинів органом уповноваженим для прийняття рішення про надання згоди на вчинення значних правочинів в розумінні пунктів 11.1, 11.1.2, 11.2. Статуту - Наглядовою радою ПрАТ "Івано-Франківський арматурний завод" чи Загальними зборами.

За таких обставин, беручи до уваги вище викладене, суд приходить до висновку, що при укладенні оскаржуваних договорів сторонами порушено загальні вимоги, обумовлені правилами частини 2 статті 203 Цивільного кодексу України, дотримання яких є необхідним для чинності правочинів, а саме оспорювані договори від імені продавця підписано - не повноважною особою і сторонам було про це відомо, позаяк протилежного суду не наведено, доказів в підтвердження наступного схвалення оспорюваних договорів Наглядовою радою суду не подано, що в свою чергу є наслідком для визнання договору купівлі-продажу будівлі бази відпочинку, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м.Яремче, с.Яблуниця, участок Діл, 106, загальною площею 186,8кв.м., укладений 13.06.2018 між Приватним акціонерним товариством "Івано-Франківський арматурний завод" та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Данилів Т.Д., зареєстрований в реєстрі за №807 та договору купівлі - продажу земельної ділянки загальною площею 0,0988 га для обслуговування будівель (база відпочинку) в с.Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, кадастровий номер :16:008:0079, укладений 13.06.2018 між Приватним акціонерним товариством "Івано-Франківський арматурний завод" та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Данилів Т.Д., зареєстрований в реєстрі за №809 - недійсними на підставі статті 215 Цивільного кодексу України.

Водночас слід зазначити, що майном, як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами (частини 1, 2 статті 190 Цивільного кодексу України).

Концепція "майна" у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися "правом власності", а відтак і "майном" (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Броньовські проти Польщі" заява № 31443/96, у справі "Сук проти України" заява № 10972/05).

У контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції об`єктами права власності можуть бути у тому числі "правомірні очікування" та "майнові права" (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії" заява № 12742/87).

Таким чином під майновим правом слід розуміти "право очікування", що є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Тобто, майнове право - це обмежене речове право, за яким його власник наділений певними, але не всіма, правами щодо майна.

Захист майнових прав здійснюється в порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

В даному випадку фактичні обставини справи вказують на те, що покупець - ТОВ "Перлина ІФ" отримав у власність відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав №04/18 від 27.04.2018 не індивідуально визначене майно, з усіма притаманними йому властивостями, а майнові права на майно, яке він очікував отримати у власність в майбутньому, що узгоджується з правилами встановленими статтею 656 Цивільного кодексу України.

Водночас діюче законодавство, зокрема стаття 656 Цивільного кодексу України не відносить даний вид договорів до правочинів, які підлягають до обов"язкової нотаріальної форми. Тому такий договір укладається за загальними правилами укладення договорів викладеними у главі 53 Цивільного Кодексу України в письмовій формі за підписом сторін. Тільки виключно сторони можуть врегулювати у договорі нотаріальне його посвідчення. Пунктом 9.2. договору купівлі-продажу майнових прав №04/18 від 27.04.2018 сторони погодили, що договір не підлягає нотаріальному посвідченню. Вказаним спростовуються заперечення третьої особи про те, що договір є неукладеним через його нотаріальне непосвідчення.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 05.02.2009 у справі "Олюджіч проти Хорватії" навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення. Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини від 03.07.2014 у справі "Мала проти України", від 07.10.2010 у справі "Богатова проти України"). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (рішення Європейського суду з прав людини від 03.07.2014 у справі "Мала проти України"). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення Європейського суду з прав людини від 27.09.2001 у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії").

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД та Месроп Мовсесян проти Вірменії") свідчить, що право на мотивоване та обґрунтоване судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється, зокрема на цивільний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Як вказують частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи приписи статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись статтями 1291 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, статтями 73-79, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Перлина ІФ" до відповідача Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський арматурний завод" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу - задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу будівлі бази відпочинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 186,8кв.м., укладений 13.06.2018 між Приватним акціонерним товариством "Івано-Франківський арматурний завод" та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Данилів Т.Д., зареєстрований в реєстрі за №807.

Визнати недійсним договір купівлі - продажу земельної ділянки загальною площею 0,0988 га для обслуговування будівель (база відпочинку) в с.Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, кадастровий номер :16:008:0079, укладений 13.06.2018 між Приватним акціонерним товариством "Івано-Франківський арматурний завод" та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Данилів Т.Д., зареєстрований в реєстрі за №809.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 22.12.2020

Суддя С.Кобецька