ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2020 року м.Дніпро Справа № 908/229/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Антоніка С.Г.

Розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Бердянський завод сільгосптехніки Альфа на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.08.2020 (повний текст складено та підписано 31.08.2020 суддя Горохов І.С.) у справі №908/229/20

за позовом Керівника Бердянської місцевої прокуратури, 71100, Запорізька область, м. Бердянськ, пр. Перемоги, 4, в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Запорізькій області, 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 72а

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Бердянський завод сільгосптехніки Альфа, 71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Будівельників, буд. 4В

про стягнення збитків заподіяних навколишньому природному середовищу

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

До Господарського суду Запорізької області надійшов позов Керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі Державної Азовської морської екологічної інспекції до Товариства з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Бердянський завод сільгосптехніки Альфа про стягнення збитків заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів за період з 31.12.2016 по 17.05.2018 за відсутності дозволу на викиди у розмірі 80 736 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.08.2020 у справі №908/229/20 позов задоволено у повному обсязі.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване тим, що позивачем не було вжито жодних заходів щодо захисту інтересів держави. Надавши оцінку наявним у справі доказам та перевіривши обґрунтованість наведених прокурором доводів в порушенні інтересів держави, необхідність їх захисту та обґрунтування підстав для звернення з відповідним позовом для захисту інтересів держави, суд дійшов до висновку про наявність у даному випадку у прокуратури законних підстав для представництва інтересів держави, визначених ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Бердянський завод сільгосптехніки Альфа подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційну скаргу обгрунтовано наступним:

- ТОВ «КБ БЗС «АЛЬФА» здійснює свою діяльність поза територіальними межами здійснення повноважень ДАМЕІ та не відноситься до об`єктів контролю ДАМЕІ.

- ТОВ «КБ БЗС «АЛЬФА» не здійснює спеціального водокористування, не здійснює впливу на морське середовище, діяльність підприємства не пов`язана з діяльністю морських портів та портових пунктів, суднобудівних та судноремонтних підприємств, які розташовані в акваторії морських портів та в морській акваторії.

- Діяльність ДАМЕІ з проведення перевірки ТОВ «КБ БЗС «АЛЬФА», розрахування (нарахування) збитків, направлення відповідної вимоги (претензії) та звернення до суду з даним позовом була здійснена поза межами наданих повноважень.

- У прокурора були відсутні підстави для представництва прокурором інтересів держави у суді. Прокурор фактично виступив альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінив належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

- Щодо стосується неоскарження дій ДАМЕІ та документів, створених в результаті перевірки, проведеної в період з 18.05.2018 по 30.05.2018, скаржник зауважує, що направленням претензії про відшкодування збитків ДАМЕІ примушувало ТОВ «КБ БЗС «АЛЬФА» робити те, що не передбачено законодавством, позаяк ДАМЕІ не має жодних повноважень по відношенню до ТОВ «КБ БЗС «АЛЬФА».

Такі дії ДАМЕІ обумовили можливість та необхідність реалізації ТОВ «КБ БЗС «АЛЬФА» права на самозахист цивільних прав шляхом не вчинення дії, яка не є обов`язком для особи на підставі ст. 19 Конституції України та ст. ст. 14, 20 ЦК України, що і було реалізовано ТОВ «КБ БЗС «АЛЬФА» шляхом невиконання вимог претензії.

У відповіді на відзив прокуратури, скаржник зазначає, що прокурор помилково ототожнює Державну екологічну інспекцію України та Державну Азовську морську екологічну інспекцію (ДАМЕІ), їх межі повноважень та спосіб здійснення таких повноважень.

Планова перевірка ДАМЕІ прямо суперечить ч. З ст. 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», Положенню про морські екологічні інспекції та Положенню про Державну Азовську морську екологічну інспекцію

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

У відзиві на апеляційну скаргу Державна екологічна інспекція у Запорізькій області зазначає:

- основними завданнями Державної екологічної інспекції України є, зокрема, реалізація державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів; здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства;

- аргументи відповідача про те, що ТОВ «КБ БЗС «Альфа» не відноситься до об`єктів контролю та відповідно інспекція не мала права здійснювати свої повноваження відносно Товариства є безпідставними, оскільки відповідачем не спростовано правомірність проведення перевірки.

Прокуратура Запорізької області у своєму відзиві вважає:

- безпідставними твердження Відповідача, що Позивач не мав повноважень на проведення перевірки та те, що ТОВ «Конструкторське бюро Бердянський завод сільгосптехніки «Альфа» не відноситься до об`єкту контролю Державної Азовської морської екологічної інспекції, оскыльки планова перевірка Відповідача проводилась відповідно до вимог чинного законодавства;

- щодо тверджень апелянта про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави у суді, зазначає, що позивачем дієві заходи щодо захисту порушених інтересів держави, у т.ч. шляхом звернення із позовом до суду про стягнення завданої шкоди не вживались. Факт не звернення Державною Азовською морською екологічною інспекцією із заявою до суду свідчить про те, що вказаний орган неналежно виконує свої повноваження щодо стягнення заподіяних навколишньому природному середовищу збитків внаслідок заподіяних навколишньому природному середовищу ТОВ «Конструкторське бюро Бердянський завод сільгосптехніки «Альфа», чим завдається шкода економічним інтересам держави, що у відповідності до положень ч. З ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для вжиття представництва прокурором інтересів держави у суді.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Бердянський завод сільгосптехніки Альфа на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.08.2020 у справі №908/229/20. Розгляд апеляційної скарги ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

У зв`язку з перебуванням у відпусці судді Березкіної О.В. на підставі розпорядження керівника апарату суду №2317/20 від 14.12.2020 проведено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2020 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Іванова О.Г., Антоніка С.Г.

Ухвалою суду від 14.12.2020 колегією суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Іванова О.Г., Антоніка С.Г., справу №908/229/20 прийнято до свого провадження.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

В період з 18.05.2018 по 30.05.2018 було проведено перевірку. Результати перевірки оформлені актом № 67, складеним за результатом проведення планового заходу державного нагляду щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Перевіркою встановлено, що господарську діяльність ТОВ «КБ БЗС Альфа» здійснює з 31.12.2016 на підставі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря № -313 від 18.05.2018, виданих Департаментом екології та природних ресурсів Запорізької ОДА, Термін дії дозволу необмежений. За період з 31.12.2016 по 17.05.2018 ТОВ «КБ БЗС Альфа» допускалась експлуатація обладнання, що має викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел за відсутності дозволу на викиди, що є порушенням вимог ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

За наслідками перевірки ТОВ «КБ БЗС Альфа» видано припис до акту №67 від 18.05-30.05.2018 про усунення виявлених недоліків з вимогами надати до Державної Азовської морської екологічної інспекції письмову довідку про час роботи окремо по кожному стаціонарному джерелу викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за період з 31.12.2016 по 17.05.2018 включно.

Крім того, за вказаним фактом державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Азовського моря 23.05.2018 складено протокол про адміністративне правопорушення № 018515 щодо заступника директора з виробництва ТОВ «КБ БЗС Альфа» ОСОБА_1 .

Постановою від 23.05.2018 № 78/013515 було притягнуто до адміністративної відповідальності уповноважену посадову особу відповідача - заступника директора з виробництва ТОВ «КБ БЗС Альфа» ОСОБА_1 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136,00 грн.

Згідно з квитанцією від 23.05.2018 № 0.0.104628917.1 штраф сплачено ОСОБА_1 .

На підставі довідки ТОВ «КБ БЗС Альфа» № 159 від 25.06.2019 щодо часу роботи окремо по кожному джерелу викидів, Звіту по інвентаризації забруднюючих речовин від стаціонарних джерел ТОВ «КБ БЗС Альфа» за 2018 рік та Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10,12.2008 № 639, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.01.2009 за № 48/16064, Державною Азовською морською екологічною інспекцією розраховано збитки, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів ТОВ «КБ БЗС Альфа» за період з 31.12.2016 по 17.05.2018.

Листом вих. № 24 від 29.11.2018 Державна Азовська морська екологічна інспекція звернулась до відповідача з претензією щодо добровільної сплати шкоди заподіяної державі на суму 80 736,00 грн, разом з претензією відповідачу було надано копію розрахунку шкоди.

У відповіді на претензію вих. № 266 від 28.12.2018 відповідач зазначив, що не згоден з нарахуванням суми збитків в розмірі 80 736,00 грн. вважає здійснений позивачем розрахунок збитків за період з 31.12.2016 по 21.02.2017 у складі періоду з 31.12.2016 по 17.05.2018 таким, що проведений всупереч нормам п. 3.11. Методики № 639 у відповідній редакції. Зазначив, що розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами здійснюється відповідно до пунктів 3.6, 3.7 Методики № 639, а не за формулою п. 3.1 (2) Методики, як було розраховано в претензії Державною Азовською морською екологічною інспекцією.

У свою чергу, відповіддю на вказану претензію ТОВ «КБ БЗС Альфа» відмовилось у добровільному порядку сплатити спірну суму.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Доводи апеляційної скарги в частині відсутності обґрунтувань наявності підстав для здійснення прокурором представництва інтересів держави відхиляються колегією суддів в силу наступного:

В своїй позовній заяві вих. № 31-74-20 від 30.01.2020р., прокурор, обґрунтовуючи наявність підстав для звернення з позовом, зазначав, що органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, виступає Державна Азовської морська екологічна інспекція. Звернення прокурора спрямоване насамперед на задоволення суспільної потреби у захисті соціальних та житлових прав громадян, які працюють та проживають на території, яка прилягає до місць забруднення. Невідшкодування відповідачем завданої шкоди навколишньом середовищу прямо порушує права громадян, визначені статтями 27,49,50 Конституції України на охорону здоров`я, санітарно епідеміологічне благополуччя, безпечне життя і здоров`я довкілля. Тривалий термін існування зазначенної заборгованості, невжиття заходів представницького характеру для захисту інтересів держави та громадянина позбавляє можливість державі виконати вимоги статтей 16,50 Конституції України щодо забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України. Майже рік після проведення перевірки , результати якої оформлено Актом № 67 Державною Азовською морською екологічною інспекцією, жодні заходи щодо захисту порушених інтересів держави, у тому числі позовновного характеру спрямовані на стягнення завданої шкоди навколишньому середовищу не вживалися. Крім цього, листом № 9/01-22/657 від 06.05.2019р. та № 9/01-21/1657 від 06.11.2019р. Державна екологічна інспекція сповістила прокурора про неможливість подання позову в зв`язку з відсутністю грошових коштів для сплати судового збору.

Відповідно до частини 3 статті 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», територіальні органи центрального органу виконавчої влади можуть утворюватись, ліквідовуватись, реорганізовуватись керівником центрального органу виконавчої влади як структурні підрозділи апарату центрального органу виконавчої влади за погодженням з міністром, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади, та Кабінетом Міністрів України.

Статтею 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно із Положенням про Державну екологічну інспекцію України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017р. №275, Державна екологічна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Основними завданнями Державної екологічної інспекції України є, зокрема, реалізація державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів; здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства.

Згідно з п. 4 Положення про Державну екологічну інспекцію України, Державна екологічна інспекція України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог дотримання законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, у тому числі наявності та додержання умов дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин; ведення водокористувачами обліку забору та використання вод, здійснення контролю за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подання відповідним органам звітів; здійснення водокористувачами заходів із запобігання забрудненню водних об`єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з їх території; здійснення заходів з економного використання водних ресурсів; використання води (водних об`єктів) відповідно до цілей та умов їх надання водокористувачам тощо.

Відповідно до пункту 1 Розділу І «Загальні положення» Положення про морські екологічні інспекції, затвердженого Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2017 № 312, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 вересня 2017 р. за № 1081/30949 (далі за текстом Положення № 312), морськими екологічними інспекціями є Державна Азово-Чорноморська екологічна інспекція, Державна Азовська морська екологічна інспекція та Державна екологічна інспекція Північно-Західного регіону Чорного моря (далі - Інспекція), які є територіальними органами Державної екологічної інспекції України (далі - Держекоінспекція) та їй підпорядковуються.

Як вбачається з преамбули Направления № 141 від 14.05.2018р., Відповідно до ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 5 Закону України «Про, основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», наказу Державної Азовської морської інспекції №111 від 17.05.2019, на перевірку спрямовані старший державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Азовського моря Прутков В.В. та державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Азовського моря Упир О.В. та Рождественський І.І. (а.с. 15).

Перевірка проведена в період з 18.05.2018 по 30.05.2018. Результати перевірки оформлені актом № 67, складеним за результатом проведення планового заходу державного нагляду щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

За наслідками перевірки ТОВ «КБ БЗС Альфа» видано припис до акту №67 від 18.05-30.05.2018 про усунення виявлених недоліків з вимогами надати до Державної Азовської морської екологічної інспекції письмову довідку про час роботи окремо по кожному стаціонарному джерелу викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за період з 31.12.2016 по 17.05.2018 включно.

Листом вих. № 24 від 29.11.2018 Державна Азовська морська екологічна інспекція звернулась до відповідача з претензією щодо добровільної сплати шкоди заподіяної державі на суму 80 736,00 грн, разом з претензією відповідачу було надано копію розрахунку шкоди.

У відповіді на претензію вих. № 266 від 28.12.2018 ТОВ «КБ БЗС Альфа» відмовилось у добровільному порядку сплатити спірну суму.

Як вбачається зі змісту листів Державної екологічної інспекції № 9/01-22/657 від 06.05.2019р. та № 9/01-21/1657 від 06.11.2019р., у відповідь на листи від 12.04.2019р. № 05/1-311 вих -19 та № 31-4229 вих -19, відповідно, Державна екологічна інспекція сповістила прокурора про неможливість оплати судового збору за позовної заяви.

Статтею 15 Цивільного кодексу України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 статті 2 Цивільного кодексу України передбачено, що одним з учасників цивільних відносин є держава Україна, яка згідно зі статтями 167, 170 Цивільного кодексу України набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

У судовому процесі, зокрема у господарському, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. Тобто під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган.

Подібний за змістом висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц та від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто зазначене конституційне положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01.04.2008 №4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Законом України від 02.06.2016 № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", який набрав чинності 30.09.2016, до Конституції України внесені зміни, а саме доповнено її статтею 131-1, пункт 3 частини 1 якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци 1 і 2 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1-3 частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Системне тлумачення положень частин 3 5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України та частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах;

2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Водночас тлумачення пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

При цьому розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

В такий спосіб перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Водночас підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Вирішуючи питання ,чи є обставини даної справи тим виключним випадком, який є підставою для звернення прокурора з позовом, колегією суддів враховується, що листами від 12.04.2019р. № 05/1-311 вих -19 та № 31-4229 вих -19, на які йдеться посилання у відповідях Державної екологічної інспекції № 9/01-22/657 від 06.05.2019р. (а.с. 36) та № 9/01-21/1657 від 06.11.2019р. (а.с. 37), прокурор , за девять та три місяці до подання позову, відповідно, запитав Державну Азовську морську екологічну інспекцію щодо наявності фактів порушення державних інтересів у сфері охорони навколишнього природного середовища, тим самим фактично надавши адресату можливість самостійно відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави шляхом подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

В позовній заяві прокурор, посилається на зміст відповіді Державної Азовської морської екологічної інспекцію № 9/01-22/657 від 06.05.2019р., в якій позивач поінформував Прокуратуру про те, що під час проведення планової перевірки ТОВ «КБ БЗС «АЛЬФА»» було виявлено порушення, розмір збитків держави від яких становить 80 736 грн. Крім цього, як в листі № 9/01-22/657 від 06.05.2019р. так і в листі № 9/01-21/1657 від 06.11.2019р., позивач зазначав про відсутність коштів на оплату судового збору за подання позовної заяви.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, за наслідками перевірки ТОВ «КБ БЗС Альфа» видано припис до акту №67 від 18.05-30.05.2018 про усунення виявлених недоліків з вимогами надати до Державної Азовської морської екологічної інспекції письмову довідку про час роботи окремо по кожному стаціонарному джерелу викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за період з 31.12.2016 по 17.05.2018 включно.

Таким чином, Державна Азовська морська екологічна інспекція, маючи в своєму розпорядженні докази, які підтверджують порушення інтересів держави за дев`ятнадцять місяців до подання позову прокурором, мала можливість самостійно вчинити дії для виправлення ситуації, подавши відповідний позов.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Зазначену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Невжиття Державною Азовською морською екологічною інспекцією жодних дій для виправлення ситуації, зокрема, подання позову протягом розумного строку (дев`ять місяців до подання позову після першого запиту прокурора і дев`ятнадцять місяців після виявлення порушення) кваліфікується колегією суддів, як бездіяльність Державної Азовської морської екологічної інспекції, в зв`язку із чим інтереси держави потребували невідкладного захисту в зв`язку із можливим закінченням перебігу позовної давності для прокурора протягом трьох років після того, як йому стало відомо про виявлене порушення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів констатує, що прокурором дотримано порядок, передбачений статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», оскільки протягом дев`яти місяців після визнання наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави, Державна Азовська морська екологічна інспекція, самостійно не звернулася до суду з позовом в інтересах держави і визнає аргументи, які підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, для підтвердження наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі компетентного органу Державної Азовською морською екологічною інспекцією достатніми.

Відповідні твердження апеляційної скарги щодо недоведеності прокурором наявності підстав для представництва і прокурорм виступив як альтернативний об`єкт звернення відхиляються як необґрунтовані.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 вирішена виключна правова проблема щодо таких питань: 1) чи повинен прокурор доводити бездіяльність компетентного органу або ж достатньо простого посилання на таку бездіяльність у позові при обґрунтуванні підстав для представництва; 2) якими доказами прокурор має доводити бездіяльність компетентного органу; 3) чи зобов`язаний прокурор перед зверненням до суду з`ясовувати причини бездіяльності такого органу або ж достатньо доведення самого факту бездіяльності без зазначення і доведення суду її причин (з відступленням та уточненням).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції під час перегляду даної справи враховує висновки , які викладено у вищенаведеній постанові Великої Палати. Відповідно, висновки Верховного Суду, викладені в його постановах від 25.04.2018р. у справі №806/1000/17, від 20.09.2018т. у справі №924/1237/, від 23.10.2018р. у справі №906/240/18, від 01.11.2018р. у справі №910/18770/17, від 05.11.2018р. у справі №910/4345/18, які не узгоджуються з нею не приймаються до уваги.

Пунктом 4 Наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 07.04.2020р. N 230, визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 11 серпня 2017 року N 312 "Про затвердження положень про територіальні органи Держекоінспекції", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04 вересня 2017 року за N 1080/30948 (із змінами).

08.08.2020р. Прокурором подано заяву про заміну позивача з Державної Азовської морської екологічної інспекції на Державну екологічну інспекцію у Запорізькій області, вмотивоване прийняттям 04.07.2020р.Міністерством енергетики та захисту довкілля України наказу № 230 Про затвердження Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, пунктом 4 якого визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 11 серпня 2017 року № 312 «Про затвердження положень про територіальні органи Держекоінспекції», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04 вересня 2017 року за № 1080/30948 (із змінами) та прийняттям Положенням про Державну екологічну інспекції у Запорізькій області, яке затверджено наказом Держекоінспекції від 28.04.2020 №121 (далі за текстом Положення № 121).

Відповідно до пунтку 1 Положення № 121 , встановлено, що Державна екологічна інспекція у Запорізькій області (далі - Інспекція) є територіальним органом Держекоінспекції і їй підпорядковується . Повноваження Інспекції поширюються на територію Запорізької області, внутрішні морські води, територіальне море, виключну (морську) економічну зону України, континентальний шельф України та лимани.

Відповідно до п. 4 ч. 2 розділу ІІ Положення про Державну екологічну інспекцію у Запорізькій області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 28.04.2020 №121, до функцій Державної екологічної інспекції у Запорізькій області відноситься здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами-нерезидентами, вимог законодавства зокрема з питань охорони атмосферного повітря.

Пунктами 3, 6, 8, 9, 10 Положення передбачено, що Держекоінспекція має право проводити перевірки, надавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства, розраховувати розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства, звертатись до суду з позовом, складати протоколи про адміністративні правопорушення, накладати адміністративні стягнення, пред`являти претензії про відшкодування збитків, вживати заходів досудового врегулювання, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Враховуючи вищевикладене, висновок місцевого господарського суду, в частині того що Територіальним органом, який реалізує повноваження Державної Азовської морської екологічної інспекції у спірних питаннях на час прийняття рішення є Державна екологічна інспекція у Запорізькій області, яка діє на підставі Положення про Державну екологічну інспекцію у Запорізькій області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 28.04.2020 №121, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Як вірно встановлено, місцевим господарським судом, планова перевірку додержання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «КБ БЗС Альфа» проведена в період з 18.05.2018 по 30.05.2018. Результати перевірки оформлені актом № 67, складеним за результатом проведення планового заходу державного нагляду щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Перевіркою встановлено, що господарську діяльність ТОВ «КБ БЗС Альфа» здійснює з 31.12.2016 на підставі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря № -313 від 18.05.2018, виданих Департаментом екології та природних ресурсів Запорізької ОДА, Термін дії дозволу необмежений. За період з 31.12.2016 по 17.05.2018 ТОВ «КБ БЗС Альфа» допускалась експлуатація обладнання, що має викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел за відсутності дозволу на викиди, що є порушенням вимог ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

За наслідками перевірки ТОВ «КБ БЗС Альфа» видано припис до акту №67 від 18.05-30.05.2018 про усунення виявлених недоліків з вимогами надати до Державної Азовської морської екологічної інспекції письмову довідку про час роботи окремо по кожному стаціонарному джерелу викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за період з 31.12.2016 по 17.05.2018 включно.

Крім того, за вказаним фактом державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Азовського моря 23.05.2018 складено протокол про адміністративне правопорушення № 018515 щодо заступника директора з виробництва ТОВ «КБ БЗС Альфа» ОСОБА_1 .

Постановою від 23.05.2018 № 78/013515 було притягнуто до адміністративної відповідальності уповноважену посадову особу відповідача - заступника директора з виробництва ТОВ «КБ БЗС Альфа» ОСОБА_1 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136,00 грн.

Згідно з квитанцією від 23.05.2018 № 0.0.104628917.1 штраф сплачено ОСОБА_1 .

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неможливості прийняття в якості належних і допустимих доказів результатів перевірки, проведеної в період з 18.05.2018р. по 30.05.2018р. через те, що перевірка проведена інспекторами Державної Азовської морської екологічної інспекції поза межами території на яку поширюються згідно з пунктом 3 Розділу 3 Положення № 312 повноваження Інспекції здійснювати свою діяльність з огляду на наступне:

Дійсно, згідно з пунктом 3 Розділу 3 Положення № 312, в редакції, чинній на час проведення перевірки, Державна Азовська морська екологічна інспекції мала повноваження здійснювати свою діяльність у таких межах:

1) територія від гирла річки Дунай, що обмежується урізом води річки Дунай, і далі від гирлової її частини по уріз води вздовж Чорного та Азовського морів, навколо Кримського півострову, до державного кордону України з Російською Федерацією;

2) усі об`єкти, розташовані в зоні діяльності Інспекції, та всі українські й іноземні судна, кораблі та інші плавучі об`єкти та засоби і морські споруди незалежно від форм власності та підпорядкування, діяльність яких відбувається у внутрішніх морських водах, територіальному морі, виключній (морській) економічній зоні України та на континентальному шельфі України;

3) морські порти та портові пункти; морські причали (елінги) яхт-клубів; морські споруди; підприємства, господарська діяльність яких пов`язана з виловом та переробкою водних живих ресурсів, а також господарська діяльність яких має вплив на морське середовище та безпосередньо або опосередковано пов`язана з діяльністю морських портів та портових пунктів, суднобудівних та судноремонтних підприємств, які розташовані в акваторії морських портів та в морській акваторії;

4) внутрішні морські води, територіальне море, виключна (морська) економічна зона України, континентальний шельф України.

При цьому, згідно зі статтею 1 Водного кодексу України, в якій наведені визначення понять, уріз води - межа води на березі водного об`єкта (берегова лінія).

У пункті 3 Розділу 3 Положення № 312 зазначено, що розподіл функцій на морському середовищі здійснюється на підставі наказу Держекоінспекції та положення щодо кожної окремої морської екологічної інспекції.

Відповідно до пунтку 13 Положення № 312, державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря, Азовського моря та Азовського і Чорного морів за наказом Голови Держекоінспекції можуть здійснювати державний нагляд (контроль) на території, не віднесеній до їх повноважень.

Як вбачається зі змісту Направлення № 141 від 14.05.18р., перевірка проводиться у відповідності до пунтку 8738 Плану Держінспекції України із забезпечення реалізації державної політики щод здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів на 2018рік, затвердженого наказом Держекоінспекції України від 30.11.2017р. № 710 (т.1 а.с. 15-16).

Відповідно до підпункту 4 пунтку 12 Положення № 275 від 19 квітня 2017 р., в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, Голова Держекоінспекції подає Міністру захисту довкілля та природних ресурсів для затвердження плани роботи Держекоінспекції.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає встановленим, що старший державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Азовського моря Прутков В.В. та державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Азовського моря ОСОБА_2 та Рождественський І.І. діяли відповідно до пунтку 13 Положення № 312, виконуючи наказ Держекоінспекції України від 30.11.2017р. № 710.

Відповідні твердження апеляційної скарги щодо того, що підприємство відповідача знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Державної Азовської морської екологічної інспекції, в зв`язку із чим направлення ТОВ «КБ БЗС Альфа» вимоги (претензії) та звернення до суду суперечить Конституції України відхиляються як такі, що спростовані вище встановленими обставинами.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 23.05.2018р. № 018515 (т.1 а.с. 38), Державний інспектор з охорони навколишнього середовища Азовського моря Упир О.В. винес Постанову про накладення адміністративного стягнення № 78/013515, згідно з якою визнав ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 78 Кодексу України про адміністративні правопорушення і наклав на нього адміністративне стягення у вигляді штрафу у ромірі 272,00 грн. Копію постанови ОСОБА_1 отримав особисто із відміткою про дату 27.03.2018 та підписом (а.с. 39).

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В своїй постанові від 05.04.2018р. у справі № 905/2992/16 Верховний Суд зробив наступні висновки щодо застосування норм права, які підлягають врахуванню під час перегляду справи :

Приписами статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність (ч.1). Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України (ч.4).

Частиною першою статті 69 вказаного Закону визначено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до частини 6 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, Обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки в матеріалах даної справи відсутні докази щодо оскарження або скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 78/013515 від 27.03.2018р., колегія суддів визнає як такі, що мають преюдиційне значення при розгляді даної справи обставини встановлені постановою про накладення адміністративного стягнення, щодо дій заступника директора з виробництва ТОВ ТОВ «Конструкторське бюро Бердянський завод сільськогосптехніки «АЛЬФА»», в якій зазначено, що 23.05.18р. о 11:30 хв станцією технічного обслуговування, допущено викиди ЗР від стаціонарних джерел підприємства за відсутності дозволу на викиди з 31.12.16 по 17.05.18

Твердження апеляційної скарги в частині того, що неоскарження відповідачем документів, якими зафіксовані результати перевірки через його незгоду із діями представників Державної Азовської морської екологічної інспекції відхиляються з огляду на вище встановлені обставини і є такими, що знаходяться в межах обов`язків відповідача нести негативні наслідки від не вчинення ним певних дій, що, в свою чергу узгоджується з принципом змагальності і диспозитивності господарського судочинства.

Колегія суддів зазначає, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 у справі № 910/3040/16. При цьому, під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, слід розуміти, зокрема, такі, де аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи.

З урахуванням вище встановлених фактичних обставин, колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги щодо неврахуванням місцевим господарським судом правової позиції, яку викладено в постанові Верховно Суду від 26.07.2020р № 923/719/18, як такої, що прийнято за іншим фактичним складом обставин.

Відповідно до приписів статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2).

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Позивачем надано усі докази на підтвердження завдання відповідачем шкоди внаслідок його неправомірної поведінки.

Разом з тим, Товариством з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Бердянський завод сільгосптехніки Альфа, не надано жодних доказів відсутності його вини у спричиненні шкоди.

Таким чином, матеріалами справи доведено, що відповідачем було порушено ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», а саме допущено здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади.

Відповідно до частини 4 статті 269 Господарського процесуального права, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом апеляційної інстанції при перегляді рішення суду першої інстанції не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, неправильного тлумачення закону, застосування закону, який не підлягав би застосуванню або незастосування закону, який підлягав би застосуванню, в зв`язку із чим, з урахуванням положень частин1,2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів доходить висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 25.08.2020 у справі №908/229/20 ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення його без змін, а апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Бердянський завод сільгосптехніки Альфа на нього без задоволення.

Розподіл судових витрат:

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 3 153,00 грн. (т.2 а.с.74) покладаються на особу, що звернулася з апеляційною скаргою.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Бердянський завод сільгосптехніки Альфа на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.08.2020 у справі №908/229/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 25.08.2020 у справі №908/229/20 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 3 153,00 грн. покласти на Товариства з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Бердянський завод сільгосптехніки Альфа (71100, Запорызька обл., м. Бердянськ, вул. Будівельна, буд.4В, )

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя С.Г. Антонік

Суддя О.Г. Іванов