ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/2987/17
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєляновського В.В., суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В.

при секретарі - Лук`ященко В.Ю.

за участю представників:

від Акціонерного товариства ,,Одесаобленерго": Клименко Б.В.

від ОСББ ,,Наш дім": Мельниченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Акціонерного товариства ,,Одесаобленерго"

на рішення господарського суду Одеської області від 09.07.2020, суддя в І інстанції Лічман Л.В., повний текст якого складено 17.07.2020 в м. Одесі

у справі № 916/2987/17

за позовом: Акціонерного товариства ,,Одесаобленерго"

до: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ,,Наш дім"

про стягнення 218260,48 грн.

та за зустрічним позовом: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ,,Наш дім"

до: Акціонерного товариства ,,Одесаобленерго"

про визнання додаткової угоди недійсною

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ПАТ "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" (далі - Товариство) звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до ОСББ "Наш дім" (далі - Об`єднання) про стягнення заборгованості у розмірі 187 857,65 грн. за спожиту активну електричну енергію (з лютого 2017 року по серпень 2017 року); 22 379,17 грн. - пені, нарахованої за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії (з 29.11.2016 по 31.10.2017), 2 763,49 грн. - 3 % річних, нарахованих за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії (з 27.05.2016 по 31.10.2017), 5 260,17 грн. - інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 26.07.2012 року між сторонами було укладено договір про постачання електричної енергії № И 153311, за умовами якого Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, величини якої на площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точка продажу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію визначена додатком "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" між постачальником електричної енергії та споживачем або інша межа обумовлена окремим додатком до договором.

26.07.2012 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до даного договору, за умовами якої сторони дійшли згоди про те, що у зв`язку з послідовним приєднанням засобів обліку споживача ТОВ "Стройтехснаб" та субспоживачів, на час зупинки роботи основного споживача ТОВ "Стройтехснаб", відповідно до п. 6.23.1.2 чинних Правил користування електричною енергією: визначати обсяг електричної енергії, спожитої субспоживачем - ОСББ "Наш дім" шляхом додавання обсягу втрат електричної енергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електромереж основного споживача до обсягу електричної енергії, отриманої субспоживачем за розрахунковими засобами обліку.

Позивач зазначав, що за розрахунковий період з лютого 2017 року по серпень 2017 року ОСББ "Наш дім" було спожито електричної енергії на суму 187 857 грн. 65 коп., що підтверджується звітами по електричній енергії ОСББ "Наш дім", підписаними головою Правління ОСББ, актами приймання-передавання наданих послуг та рахунками-фактурами на оплату вартості спожитої електричної енергії, які були отриманні представником відповідача, про що свідчить підпис останнього в рахунку, яка не погашена на теперішній час.

Невиконання ОСББ "Наш дім" своїх зобов`язань за договором з додатковою угодою № 1 до нього стало підставою для звернення АТ ,,Одесаобленерго" до господарського суду з даним позовом.

У січні 2018 року ОСББ "Наш дім" звернулося до господарського суду Одеської області з зустрічним позовом до ПАТ "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" про визнання Додаткової угоди №1 до договору про постачання електричної енергії № И 153311 від 26.07.2012 недійсною.

Позовні вимоги з посиланням на положення статей ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215, 217, 230, 233 ЦК України, статті 5 Закону України "Про електроенергетику", пунктів 5.6, 5.7, 6.23, 6.23.1, 6.23.1.1, 6.23.1.2, 12.1, 12.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики від 31.07.1996 № 28 (далі - ПКЕЕ), обґрунтовувалися тим, що додаткову угоду від 26.07.2012 № 1 до договору № И 153311 від 26.07.2012 було укладено під загрозою повного відключення житлових будинків від електропостачання внаслідок зупинки роботи ТОВ "Стройтехснаб", яке є власником мереж та основним споживачем. Внаслідок укладення оспорюваної угоди вартість електроенергії значно зросла для Об`єднання, а згідно зі ст. ст. 230, 233 ЦК України правочин, вчинений особою під впливом обману та тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Також позивач зазначав, що згідно з оспорюваною додатковою угодою на нього покладено обов`язок сплачувати вартість технологічних втрат електроенергії у мережах ТОВ "Стройтехснаб", що порушує встановлений ПКЕЕ порядок розрахунків за поставлену електричну енергію. ОСББ "Наш дім" вказувало на невідповідність оспорюваної додаткової угоди пунктам 6.28, 6.6, 6.23.2.1 і 12.1 ПКЕЕ, встановленні цією угодою особливого механізму розрахунку втрат, не передбаченого законом і ПКЕЕ, чим порушено вимоги статті 5 Закону України "Про електроенергетику", якою передбачено додержання єдиних державних норм, правил і стандартів усіма суб`єктами відносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, а також зазначало про порушення цією додатковою угодою його прав та законних інтересів, оскільки АТ "Одесаобленерго", яке є монополістом, фактично нав`язало ОСББ "Наш дім" такі умови постачання електроенергії, за яких Об`єднання вимушено сплачувати втрати інших осіб, а згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Рішенням господарського суду Одеської області від 20.03.2018 позовну заяву ПАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" задоволено повністю. Стягнуто з ОСББ "Наш дім" на користь ПАТ "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" заборгованість за спожиту активну електричну енергію у розмірі 187 857,65 грн., 22 379,17 грн. - пені, 2 763,49 грн. - 3 % річних, 5 260,17 грн. - інфляційних втрат та витрати на сплату судового збору у розмірі 3 273,91 грн. У задоволені зустрічної позовної заяви ОСББ "Наш дім" відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.06.2018 рішення господарського суду Одеської області від 20.03.2018 у справі № 916/2987/17 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 07.11.2018 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 18.06.2018 та рішення господарського суду Одеської області від 20.03.2018 у справі № 916/2987/17 скасовано, справу № 916/2987/17 направлено на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

За результатами нового розгляду даної справи господарським судом Одеської області ухвалено рішення від 09.07.2020, яким у задоволенні первісного позову Акціонерного товариства ,,Одесаобленерго відмовлено.

Зустрічний позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім» задоволено.

Визнано додаткову угоду від 26.07.2012 р. № 1 до договору про постачання електричної енергії від 26.07.2012 р. № И 153311 недійсною.

Стягнуто з Акціонерного товариства ,,Одесаобленерго на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ,»Наш дім» 1762 грн. судового збору.

Рішення мотивовано тим, що проаналізувавши зміст постанови Верховного Суду від 14.01.2020р., якою залишено без змін постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.10.2019р. у справі № 916/509/18 (апеляційною інстанцією визнано недійсною додаткову угоду від 26.07.2012 р. № 7 до договору про постачання електричної енергії від 29.04.2010р. № И153308, укладеного між АТ ,,Одесаобленерго та ОК ,,ЖБК ,,Новий), встановивши, що висновки Верховного Суду у справі № 916/509/18 зроблено за цілком аналогічних обставин, що і у справі № 916/2987/17, а тому повинні бути в повній мірі враховані під час ухвалення цього рішення, господарський суд вважав, що зустрічний позов підлягає задоволенню з мотивів, наведених вище.

Що стосується первісного позову, де заявлено до стягнення 218260,48 грн, з яких 187857,65 грн за спожиту активну електричну енергію, 22379,17 грн пені, 2763,49 грн 3% річних, 5260,17 грн інфляційних втрат, то в його задоволенні слід відмовити, адже сума боргу розрахована АТ ,,Одесаобленерго на підставі Додаткової угоди, визнаної судом недійсною.

Акціонерне товариство ,,Одесаобленерго" у поданій до Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційній скарзі просить зазначене рішення господарського суду Одеської області від 09.07.2020 скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги АТ ,,Одесаобленерго" задовольнити в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову - відмовити в повному обсязі.

Скаржник вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм процесуального права, а саме: ст. ст. 7, 13, 42, ч. 4 ст. 238, ч. 1 ст. 316 ГПК України, та неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме: ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 261, ч.ч. 3, 4 ст. 267, ст. ст. 257, 627,629 ЦК України.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги скаржник вказує те, що суд першої інстанції, в порушення приписів ч. 1 ст. 316 ГПК України, не виконав вказівки Верховного Суду, викладені в постанові від 07.11.2018 р. по даній справі; судом першої інстанції не було розглянуто спір по суті, оскільки мотивувальна частина оскаржуваного рішення стосується виключно обставин іншої господарської справи № 916/509/18. Так, із змісту мотивувальної частини оскаржуваного рішення вбачається, що суд не надав взагалі оцінку спірним правовідносинам, що виникли між АТ «Одесаобленерго» та ОСББ «Наш дім»; суд першої інстанції безпідставно задовольнив вимоги ОСББ «Наш дім» за зустрічним позовом, оскільки жодних доказів примусу позивача щодо підписання додаткової угоди судом встановлено не було; судом першої інстанції порушено приписи ч. 1 ст. 203 ЦК України, оскільки визнавши додаткову угоду № 1 від 26.07.2012р. недійсною суд в мотивувальній частині рішення не зазначив якій конкретно нормі ЦК України чи іншого акту цивільного законодавства суперечить зміст зазначеної додаткової угоди. Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції в порушення приписів ст. 86 ГПК України взагалі не надав оцінку укладеній між сторонами додатковій угоді № 1 від 26.07.2012р., обмежившись лише посиланнями на зміст постанови Верховного Суду від 14.01.2020р. по справі № 916/509/18; суд першої інстанції не розглянув клопотання позивача про застосування строків позовної давності до вимог відповідача про визнання недійсною додаткової угоди. Навіть у випадку як би судом було встановлено законність вимог ОСББ «Наш дім» про визнання недійсною додаткової угоди № l від 26.07.2012р., суд мав відмовити в задоволенні таких вимог через сплив строку позовної давності, про застосування якої було заявлено позивачем в заяві № 21174 від 01.02.2018р. Вказане, на думку скаржника, свідчить про те, що судом першої інстанції було порушено приписи ст. 257, ч. 1 ст. 261, ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, що призвело до безпідставного задоволення зустрічних позовних вимог; суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні позову АТ «Одесаобленерго», оскільки визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 26.07.2012р. жодним чином не впливає на обов`язок відповідача розраховуватись із позивачем за обсяг спожитої електричної енергії, визначеної відповідно до встановленого у відповідача приладу обліку; судом першої інстанції при розгляді даної справи було порушено принципи верховенства права, неупередженості та незалежності, що призвело до прийняття несправедливого рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСББ «Наш дім» заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення місцевого суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Об`єднання вказує те, що при розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що додаткова угода, яка укладена 26.07.2012р. між позивачем та відповідачем, суперечить актам законодавства, більш того аналогічна додаткова угода укладена між АТ «Одесаобленерго» и ОК «ЖБК «Новий», яким ініційовано судовий розгляд по справі №916/509/18, тому керуючись ч.4 ст. 236 ГПК України, суд першої інстанції при розгляді цієї справи врахував правові висновки Верховного суду, які викладені в постанові від 14.01.2020р. по справі №916/509/18. Оскільки додаткова угода від 26.07.2012р. визнана судом недійсною, а заборгованість в сумі 218 206,48 грн. розрахована АТ «Одесаобленерго» саме з цієї угоди, тому доводи скаржника стосовно не надання правової оцінки розрахунку суми боргу є безпідставними. У АТ "Одесаобленерго" не було правових підстав перекладати на ОСББ «Наш дім» обов`язок оплатити втрати електричної енергії, пов`язані зі спільним використанням технологічних електричних мереж.

Щодо строків позовної давності Об`єднання зазначає, що відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Про невідповідність оспорюваної угоди чинному законодавству ОСББ «Наш дім» стало відомо після ознайомлення з договором про постачання електричної енергії від 08.01.2008 № И 1533, укладеним між АТ "Одесаобленерго" і ТОВ "Стройтехснаб", а саме з часу постановлення господарським судом Одеської області ухвали від 26.10.2015 у справі № 916/3938/15.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі матеріали, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга частковому задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 269 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, 26.07.2012 року між ВАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" (правонаступник - ПАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго") (Постачальник) та ОСББ "Наш дім" (Споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії №И 153311, згідно з п. 1 якого Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Точка продажу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію визначена додатком "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" між постачальником електричної енергії та споживачем або інша межа обумовлена окремим додатком до договору.

Відповідно до п.2.1 договору під час виконання умов цього Договору з питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язалися керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією.

Згідно з підпунктами 2.3.1, 2.3.3 та 2.3.4 пункту 2.3 договору споживач зобов`язався виконувати умови цього договору. Оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії". Здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника електричної енергії та електроустановками споживача згідно з додатком «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії».

Відповідно до п. 7.1 договору облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюються згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ.

Пунктом 9.3 договору встановлено, що відповідно до ст. 259 ЦК України сторони мають право звернутися до суду за захистом свого права, передбаченого цим договором протягом п`яти років від дня коли сторона довідалась або могла довідатись про порушення цього права.

Згідно з п. 9.4 договору, цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2012р. Договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Листом від 11.07.2012 № 01/02-1008 Товариство, посилаючись на наявність дебіторської заборгованості за використану ТОВ "Стройтехснаб" електроенергію і необхідність припинення постачання електроенергії на об`єкти товариства, запропонувало ОК "ЖБК "Новий", ТОВ "Компанія Еліткомсервіс", ОСББ "Аккаржа" і ОСББ "Наш дім" починаючи із липня 2012 року, на період зупинення роботи ТОВ "Стройтехснаб" сплачувати за електроенергію згідно з додатковими рахунками, які будуть сформовані шляхом поділу різниці між кількістю електроенергії, яка надійшла на мережі ТОВ "Стройтехснаб" за звітами субспоживачів, пропорційно споживанню субспоживачів

У зв`язку з цим, 26.07.2012 між ВАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" (правонаступником якого є ПАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго") та ОСББ "Наш дім" було укладено Додаткову угоду № 1 до договору про постачання електричної енергії № И 153311 від 26.07.2012, відповідно до якої сторони дійшли згоди, що у зв`язку з послідовним приєднанням засобів обліку споживача ТОВ "Стройтехснаб" та субспоживачів, на час зупинки роботи основного споживача ТОВ "Стройтехснаб", відповідно до п. 6.23.1.2 чинних Правил користування електричною енергією: - визначати обсяг електричної енергії, спожитої субспоживачем ОСББ "Наш дім" шляхом додавання обсягу втрат електричної енергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електромереж основного споживача до обсягу електричної енергії, отриманої субспоживачем за розрахунковими засобами обліку; - проводити оплату належної ОСББ "Наш дім" частини втрат в електромережах ТОВ "Стройтехснаб" згідно з додатковими рахунками, які будуть сформовані шляхом поділу різниці між кількістю електроенергії, що надійшла у мережі ТОВ "Стройтехснаб", та звітами субспоживачів, пропорційно споживанню субспоживачів.

Відповідно до пунктів 1, 2 Додатку № 2 до договору про постачання електричної енергії № И 153311 від 26.07.2012 покази засобу обліку, відповідно до Додатку "Перелік об`єктів Споживача", фіксуються 18 числа кожного місяця о 12 годині. Споживач зобов`язався самостійно здійснити зняття показів розрахункових засобів обліку, оформити "Акт про обсяги спожитої електричної енергії" у двох примірниках, по одному для кожної із сторін, і в перший день наступного розрахункового періоду надати нарочно постачальнику за адресою: м.Іллічівськ, вул. Леніна, 41.

Згідно із пунктами 1, 2, 4, 5 Додатку № 5 до договору про постачання електричної енергії № И 153311 від 26.07.2012 розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії приймається місяць з 18 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця. При розрахунках за фактично спожиту електроенергію поняття "розрахунковий період" та "календарний місяць" вважати прирівняними. Розрахунки за електричну енергію проводяться виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електроенергії або дата внесення споживачем готівки в касу постачальника. Споживач здійснює повну оплату вартості спожитої електричної енергії за розрахунковий період один раз за фактичними показами засобів обліку електричної енергії згідно з виписаним рахунком. Оплата рахунків за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, нарахувань по протоколах порушень при користуванні електричною енергією, рахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії, пеня, індекс інфляції та інші платежі, згідно з умовами цього Договору, здійснюються споживачем самостійно на протязі 5 операційних днів з дня отримання рахунку. Обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місяця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж визначається за "Актом про обсяги спожитої електроенергії" за показами розрахункових засобів обліку, знятих відповідно до графіка зняття показів. Акт про обсяги переданої субспоживачу електричної енергії узгоджується з основним споживачем. Розмір коштів, які має оплатити споживач за спожиту в розрахунковому періоді електричну енергію визначається на підставі поданого споживачем "Акту про обсяги спожитої електроенергії" як сума добутків рівнів тарифу відповідного класу, який діяв на кінець розрахункового періоду на обсяг спожитої в розрахунковому періоді електроенергії.

Судом апеляційної інстанції установлено, що приєднання ОСББ "Наш дім" до електричних мереж АТ "Одесаобленерго" виконано через електричні мережі ТОВ "Стройтехснаб" за рахунок вільної потужності товариства.

Мешканці багатоповерхового будинку здійснюють прямі розрахунки з АТ "Одесаобленерго" на підставі окремих договорів про користування електричною енергією.

Додаток № 7 до договору про постачання електричної енергії № И 153311 від 26.07.2012, яким є Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін", а також однолінійну схему електропостачання підписали споживач - ТОВ "Стройтехснаб", споживач - ОСББ "Наш дім" і постачальник - АТ «Одесаобленерго». .

У зазначеному акті визначено балансову належність електромереж та установок. Розрахунковий засіб обліку електричної енергії ОСББ "Наш дім" встановлений на межі балансової належності електричних мереж ТОВ "Стройтехснаб" та ОСББ "Наш дім".

Отже, за змістом пункту 1.2 ПКЕЕ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) ОСББ "Наш дім" є субспоживачем, підключеним до мереж основного споживача - ТОВ "Стройтехснаб".

Відповідно до статуту ОСББ "Наш дім", зареєстрованого 27.10.2011, Об`єднання створено власниками квартир та приміщень багатоквартирного будинку № 19 по вул. 1 Травня у м. Іллічівську. Об`єднання є юридичною особою з моменту державної реєстрації, має самостійний баланс, рахунки в банківських установах, печатку з власним найменуванням та інші необхідні реквізити. Об`єднання може здійснювати господарську діяльність для забезпечення власних потреб безпосередньо або шляхом укладення договорів з фізичними чи юридичними особами. Об`єднання є неприбутковою організацією, воно не має на меті отримання прибутку для його розподілу між членами об`єднання, не сплачує податок на прибуток від своєї основної діяльності. Метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав його членів, дотримання ними обов`язків відповідно до цього статуту, належне утримання та використання неподільного і загального майна житлового будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством України та рішенням загальних зборів (п.п. 1.1, 1.4, 1.5, 1.6, 2.1 статуту).

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у ній є вимога позивача за первісним позовом ПАТ "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" стягнути з ОСББ "Наш дім" заборгованість у розмірі 187 857,65 грн. за спожиту активну електричну енергію (з лютого 2017 року по серпень 2017 року), а також 22 379,17 грн. - пені, нарахованої за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії (з 29.11.2016 по 31.10.2017), 2 763,49 грн. - 3 % річних, нарахованих за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії (з 27.05.2016 по 31.10.2017) та 5 260,17 грн. - інфляційних втрат.

Предметом зустрічного позову є вимога ОСББ "Наш дім" до Товариства про визнання недійсною Додаткової угоди №1 до договору про постачання електричної енергії № И 153311 від 26.07.2012, укладеного між сторонами, із посиланням, зокрема, на укладення оспорюваної угоди під впливом обману та тяжкої для нього обставини і на вкрай невигідних умовах, пов`язаної із загрозою повного відключення житлових будинків від електропостачання внаслідок зупинення роботи ТОВ "Стройтехнаб" (основного споживача- власника мереж), а також через укладення додаткової угоди із порушенням вимог ПКЕЕ, Закону України "Про електроенергетику", а згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Статтями 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 цього Кодексу).

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 і 6 статті 203 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Вирішуючи спір про визнання договору недійсним, суд має встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання такого правочину недійсним на момент його вчинення.

Згідно з частиною 1 статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергія) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів (частина 7 статті 276 зазначеного Кодексу).

За змістом статті 26 Закону України "Про електроенергетику" (чинного на час укладення між сторонами договору та оспорюваної угоди) споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3.26 ПКЕЕ у разі, якщо до технологічних електричних мереж основного споживача приєднані електроустановки інших суб`єктів господарювання, власників мереж тощо, розрахунковий облік має бути організований основним споживачем таким чином, щоб забезпечити складення балансу електричної енергії у власних технологічних електричних мережах для проведення комерційних розрахунків; споживач (власник електричних мереж), технологічні електричні мережі якого використовуються електропередавальною організацією для передачі (транзиту) електричної енергії в електричні мережі субспоживачів або електропередавальної організації, має надати електропередавальній організації у повному обсязі необхідні вихідні дані для визначення в передбаченому цими Правилами порядку величини технологічних втрат електричної енергії, що пов`язані з передачею (транзитом) електричної енергії в електричні мережі інших суб`єктів.

За змістом пункту 6.23 ПКЕЕ обсяг електричної енергії, спожитої основним споживачем та субспоживачем, визначається залежно від порядку (схеми) приєднання засобів обліку з урахуванням втрат електричної енергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача.

Згідно з підпунктом 6.23.1 пункту 6.23 ПКЕЕ у разі послідовного приєднання засобів обліку споживача та субспоживача якщо точка продажу електричної енергії субспоживачу встановлена на межі балансової належності суміжних електроустановок, які належать за ознакою права власності основному споживачу та субспоживачу: для визначення обсягу електричної енергії, спожитої основним споживачем, обсяг втрат електричної енергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача, віднімається від різниці між обсягом електричної енергії, що надійшла в електричні мережі основного споживача, та обсягом електричної енергії, відданої в електричні мережі субспоживача (субспоживачів); обсяг електричної енергії, спожитої субспоживачем, визначається за засобом обліку електричної енергії, отриманої субспоживачем (підпункт 6.23.1.1 ПКЕЕ).

Якщо точка продажу електричної енергії субспоживачу встановлена на межі балансової належності суміжних електроустановок, які належать за ознакою права власності основному споживачу та електропередавальній організації або іншому споживачу: для визначення обсягу електричної енергії, спожитої основним споживачем, обсяг втрат електричної енергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача, віднімається від різниці між обсягом електричної енергії, що надійшла в електричні мережі основного споживача, та обсягом електричної енергії, відданої в електричні мережі субспоживача (субспоживачів); для визначення обсягу електричної енергії, спожитої субспоживачем, обсяг втрат електричної енергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача, додається до обсягу електричної енергії, отриманої субспоживачем (підпункт 6.23.1.2 ПКЕЕ).

Судом апеляційної інстанції встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що за умовами договору про постачання електричної енергії від 08.01.2008 № И1533, укладеного між АТ "Одесаобленерго" і ТОВ "Стройтехнаб" (який був чинним на час укладення оспорюваної додаткової угоди), а саме згідно з додатком до цього договору - розрахунком втрат електроенергії в мережах споживача, у разі встановлення засобів обліку не на межі розподілу балансової належності електромереж, втрати електроенергії активні та реактивні на ділянці мережі від межі розподілу до місця встановлення розрахункових засобів обліку мають бути віднесені на рахунок організації, на балансі якої перебуває зазначена ділянка мереж.

У цьому додатку до договору про постачання електричної енергії від 08.01.2008 № И1533 (розрахунок втрат електроенергії в мережах споживача) також установлено, що у разі повного відключення від електропостачання струмоприймачів основного споживача всі втрати електричної енергії у мережах основного споживача розподіляються між субспоживачами.

Водночас судом апеляційної інстанції встановлено, а сторонами не спростовано, що ОСББ "Наш Дім" і ТОВ "Стройтехснаб" використовують спільні електричні мережі, які належать ТОВ "Стройтехснаб".

АТ "Одесаобленерго" не здійснювало відключення ТОВ "Стройтехснаб" від електропостачання.

При цьому, судом апеляційної інстанції установлено, що АТ "Одесаобленерго" не обґрунтувало, яким чином зупинення роботи ТОВ "Стройтехснаб" пов`язано із покладенням на субспоживачів обов`язку оплатити замість ТОВ "Стройтехснаб" отриману в його мережі електроенергію.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у АТ "Одесаобленерго" не було правових підстав перекладати на ОСББ "Наш Дім" обов`язок оплатити втрати електричної енергії, пов`язані зі спільним використанням технологічних електричних мереж, оскільки таке питання мало вирішуватися між ОСББ "Наш Дім" і ТОВ "Стройтехснаб".

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що за змістом додатку № 2 до договору про постачання електричної енергії від 08.01.2008 № И1533, укладеного між АТ "Одесаобленерго" і ТОВ "Стройтехснаб", облік спожитої електроенергії ТОВ "Стройтехснаб" і субспоживачами, у тому числі ОСББ "Наш Дім", здійснюється за двома лічильниками, а саме № 36109717, № 36109727.

Кожний субспоживач, у тому числі й ОСББ "Наш Дім", має окремий лічильник. Водночас, у ТОВ "Стройтехснаб" немає окремого лічильника, а тому обсяги споживання ним електроенергії обраховуються шляхом віднімання від загальних обсягів споживання електроенергії обсягів споживання електроенергії субспоживачами.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, надавши оцінку доводам і аргументам сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскільки ТОВ "Стройтехснаб" (основний споживач) не відключене від електропостачання, внесення плати за електроенергію на умовах спірної додаткової угоди передбачає оплату позивачем за зустрічним позовом електроенергії, спожитої ТОВ "Стройтехснаб", що, у свою чергу, свідчить про невідповідність оспорюваної угоди від 26.07.2012 № 1 вимогам чинного законодавства, зокрема ПКЕЕ, і отже і про недійсність цієї угоди згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України.

Вищевикладене також підтверджується висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 30.01.2020р. № 26043/19-46/3598/3599/20-46 за результатами проведення судової електротехнічної експертизи, відповідно до якого:

Згідно наданих на дослідження матеріалів, ТОВ «Стройтехснаб», як основний споживач електроенергії, підключений до двох джерел електропостачання, тому облік спожитої електроенергії цим Товариством здійснюється у двох точках продажу електричної енергії для основного споживача згідно додатку № 7 до договору про постачання електричної енергії від 24.01.2008 р. № 1533. Зазначені точки продажу електроенергії визначені згаданим договором на межі розмежування балансової належності сторін, а саме в РУ-10 кВ РП-2 та в РУ-10 кВ ЗТП-2345. Для субспоживача електроенергії ОСББ «Наш дім» згідно додатку № 7 до договору про постачання електричної енергії від 26.07.2012 № И 153311, точка продажу електроенергії визначена в РУ-0,4 кВ ЗТП-5328.

На момент оформлення додатку № 7 до договору про постачання електричної енергії № И 153311 від 26.07.2012р. (акт № 44 розмежування балансової належності електромережі), він відповідав вимогам п.5.18 Правил користування електричною енергією.

Відповідно до додаткової угоди від 26.07.2012р. № 1 до договору про постачання електричної енергії від 26.07.2012р. № И 153311 донараховані втрати електричної енергії в електромережах ТОВ «Стройтехснаб» можуть бути тільки на дільниці кабельних ліній від РП-2 та ЗТП-2345 до ТП-2366.

Лічильники електричної енергії заводський № 36109717 та заводський № 36109727, які встановлені на ввідних шинах РУ-10 кВ ТП-2366, обліковують спожиту електричну енергію основного споживача ТОВ «Стройтехснаб» і субспоживачів, а також втрати електричної енергії всіх субспоживачів та основного споживача, крім втрат на дільниці кабельних ліній від РП-2 та ЗТП-2345 до ТП-2366. Тому застосування Акціонерним товариством ,,Одесаобленерго п.5.1 Методичних рекомендацій визначення технологічних втрат електричної енергії у трансформаторах та лініях електропередач в частині визначення розміру втрат ТОВ «Стройтехснаб» як різниці між показниками лічильників на вході і виході електромережі не передбачено діючими Договорами.

Наведене є самостійною і достатньою підставою для визнання оспорюваної угоди недійсною на підставі ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Щодо заяви АТ "Одесаобленерго" про застосування позовної давності до пред`явлених ОСББ «Наш дім» позовних вимог, колегія суддів зазначає таке.

За змістом статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 259 цього Кодексу передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі).

Апеляційним судом установлено, що пунктом 9.3 укладеного між сторонами договору встановлено, що відповідно до ст. 259 ЦК України сторони мають право звернутися до суду за захистом свого права, передбаченого цим договором протягом п`яти років від дня коли сторона довідалась або могла довідатись про порушення цього права.

Відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", наведених у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо (відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі № 6-2469цс16).

Позивач повинен також довести, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 ГПК України про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач, навпаки, має довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Заперечуючи проти застосування наслідків спливу позовної давності до пред`явлених вимог ОСББ «Наш дім» зазначало, що про невідповідність оспорюваної угоди вимогам законодавства воно дізналося з листа Відділу НКРЕКП у Одеській області від 21.07.2016 № 47-35/194 на своє звернення, в якому вказано про те, що житловий будинок ОСББ «Наш дім» підключено до мереж основного споживача ТОВ «Стройтехснаб», яке на час укладення договору призупинило свою діяльність; додаток № 3 «Розрахунок втрат» до договору про постачання електроенергії не було підписано, тобто є невідповідність змісту додаткової угоди та алгоритму розрахунку втрат в мережах основного споживача; станом на 21.07.2016 електроспоживання основного споживача ТОВ «Стройтехснаб» відсутнє; належні ТОВ «Стройтехснаб» електромережі не прийнято на баланс ПАТ «Одесаобленерго» у користування чи у власність. Відповідач за зустрічним позовом вказаних обставин не спростував.

Колегія суддів погоджується з такими доводами позивача за зустрічним позовом, оскільки про відсутність підстав для нарахування втрат електроенергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж, ОСББ «Наш дім» могло дізнатись лише після ознайомлення зі змістом цього листа, тому що бездоговірне користування електроенергією заборонено законом, ТОВ «Стройтехснаб» не споживало електроенергію, а отже, не мало договору на постачання електроенергії та додатку до нього - Розрахунку втрат електроенергії, не могло бути основним споживачем, тому нарахування втрат електроенергії для ОСББ «Наш дім» на момент укладення оспорюваної угоди було незаконним.

Враховуючи, що про невідповідність оспорюваної угоди вимогам законодавства ОСББ «Наш дім» стало відомо після отримання цього листа, що Товариство не спростувало, то перебіг позовної давності слід обчислювати саме з 21.07.2016 року.

ОСББ «Наш дім» звернулося до господарського суду з зустрічним позовом 18.01.2018 року, що підтверджується відміткою канцелярії суду на позовній заяві, отже строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом Об`єднанням не пропущено.

Стосовно первісного позову колегія суддів апеляційного суду зазначає таке.

Колегія суддів враховує, що відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Відповідно до ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу частини першої статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 ГПК України).

За умовами статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При цьому, слід зазначити, що доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Обов`язок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Як вбачається з розрахунку заборгованості ОСББ «Наш дім» за спожиту активну електричну енергію за договором про постачання електричної енергії № И 153311 від 26.07.2012 з додатковою угодою № 1 до нього, обчисленого АТ «Одесаобленерго» за період з лютого 2017 року по серпень 2017 року включно, він містить, зокрема, такі складові: дата виписки та номер рахунку за спожиту електроенергію; кількість спожитої електроенергії (кВт/год); тариф; сума до сплати разом з ПДВ (грн); термін сплати; сплачено; дата сплати; сума заборгованості.

Із цього розрахунку неможливо зрозуміти, які саме суми заборгованості складаються із втрат в електричних мережах, а які - із обсягів фактично спожитої відповідачем електричної енергії.

Заперечуючи проти позову ОСББ «Наш дім» вказувало те, що розрахована позивачем сума боргу утворилася внаслідок того, що Об`єднання почало оплачувати лише той обсяг електроенергії, який обліковується за показниками лічильників і відмовилося оплачувати додаткові нарахування втрат в електричних мережах за додатковою угодою № 1, вважаючи її такою, що була укладена з порушенням вимог діючого законодавства. При цьому, оплата спожитої електроенергії за показниками лічильників проводилася у повному обсязі. Розрахунок обсягу електроенергії, що підлягає оплаті, фактично проводився позивачем за наступною формулою: А=(В-С-D)+Е, де:

А - обсяг електроенергії, що підлягає оплаті;

В - сума показників лічильників на вводах в під`їзди (6 лічильників: по 2 вводи на кожному з трьох під`їздів будинку);

С - споживання побутових споживачів (мешканців будинку);

D - споживання власників офісних приміщень;

Е - розраховані АТ «Одесаобленерго» втрати електроенергії (без відповідного розрахунку за Методикою).

При цьому, у наданих позивачем розрахунках наявні численні факти не включення окремих квартир у будинку та обсягу їх споживання до розрахунку (за формулою це зменшення показника С), що автоматично тягне за собою збільшення обсягу електроенергії, що підлягає оплаті ОСББ «Наш дім». В розрахунках наступних місяців ці суми не сторнувалися, і таким чином позивач регулярно штучно завищував суму, що підлягає оплаті, і за обсяг електроенергії мешканців будинку, не включених до розрахунку, було сплачено двічі: - ОСББ «Наш дім» та самими мешканцями за прямими договорами з позивачем. Ревізійною комісією Об`єднання проведено аналіз стану розрахунків за спожиту електричну енергію за договором та встановлено, що в результаті оплати безпідставно нарахованих АТ «Одесаобленерго» втрат електроенергії за додатковою угодою № 1 станом на кінець серпня 2017 року у Об`єднання утворився не борг, а переплата за електроенергію в сумі 57 790,55 грн.

Зазначене підтверджується актом ревізійної комісії ОСББ «Наш дім» від 12.01.2018, станом розрахунків за спожиту електроенергію ОСББ «Наш дім» за період з січня 2016р. по жовтень 2017р. включно та платіжними дорученнями наявними в справі.

Позивач за первісним позовом доводів відповідача належними доказами не спростував.

Враховуючи встановлені обставини даної справи, а також те, що розрахунок заборгованості Об`єднання за спожиту активну електричну енергію за період з лютого 2017 року по серпень 2017 року включно обчислений позивачем на підставі додаткової угоди № 1 до договору про постачання електричної енергії, яка є недійсною, і з цього розрахунку неможливо встановити, які саме суми заборгованості складаються із втрат в електричних мережах, а які - із обсягів фактично спожитої відповідачем електричної енергії, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити його правильність з урахуванням проведеної відповідачем оплати, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено за допомогою законодавчо встановлених засобів доказування наявності заборгованості відповідача перед ним за спожиту активну електричну енергію в сумі 187 857,65 грн.

З цих же підстав не підлягають задоволенню і похідні вимоги про стягнення 22 379,17 грн. - пені, 2 763,49 грн. - 3 % річних та 5 260,17 грн. - втрат від інфляції, нарахованих за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії.

Разом з тим, оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 238 ГПК України щодо форми та змісту судового рішення.

Так, частиною 4 ст. 238 ГПК України встановлено, що у мотивувальній частині рішення зазначаються, зокрема:

- перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі;

- висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів;

- мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі;

- мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову;

- норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування;

- норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

Судом першої інстанції не було розглянуто спір по суті, оскільки мотивувальна частина оскаржуваного рішення стосується виключно обставин іншої господарської справи № 916/509/18. Так, зі змісту мотивувальної частини оскаржуваного рішення вбачається, що суд не надав взагалі оцінку спірним правовідносинам, що виникли між АТ «Одесаобленерго» та ОСББ «Наш дім».

У мотивувальній частині оскаржуваного рішення викладені правовідносини між АТ «Одесаобленерго» та ОК «ЖБК «Новий», які не є предметом розгляду даної справи, крім того ОК «ЖБК «Новий» не є учасником даної справи, а спір між останнім та АТ «Одесаобленерго» вже був вирішений в межах іншої господарської справи № 916/509/18.

Фактично, суд першої інстанції процитувавши дослівно зміст постанови Верховного Суду від 14.01.2020 у справі № 916/509/18, взагалі ухилився від надання оцінки обставинам справи та доказам, поданим сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень в межах даної справи, пославшись лише на те, що висновки Верховного Суду у справі № 916/509/18 зроблено за цілком аналогічних обставин, що і у справі № 916/2987/17, а тому повинні бути в повній мірі враховані під час ухвалення цього рішення, отже зустрічний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні первісного позову слід відмовити, адже сума боргу розрахована АТ ,,Одесаобленерго на підставі Додаткової угоди, визнаної судом недійсною.

При цьому, в порушення приписів ч. 4 ст. 238 ГПК України, суд в мотивувальній частині оскаржуваного рішення не зазначив, які обставини та якими саме доказами підтверджуються чи спростовуються. Приписи ч. 4 ст. 236 ГПК України, на які послався суд першої інстанції, не звільняють його від обов`язку розглянути справу по суті, надати повну та всебічно оцінку усім доказам по справі в їх сукупності, а також вчинити інші дії, визначені в ст. 238 ГПК України.

Зазначені процесуальні порушення, на переконання колегії суддів, є підставою для зміни оскаржуваного рішення місцевого суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

За приписами ч. ч. 1, 4 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

А тому, у зв`язку з нез`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та допущеними місцевим судом процесуальними порушеннями, оскаржуване рішення господарського суду Одеської області слід змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови, а резолютивна частина цього рішення має бути залишена без змін.

Принцип змагальності (ст. 13 ГПК України) та принцип рівності сторін (ст. 7 ГПК України), які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції. Вони вимагають "справедливого балансу" між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.

Апеляційним судом при прийнятті постанови було дотримано вказаних принципів та забезпечено сторонам справедливий судовий розгляд, взято до уваги інтереси учасників справи та почуто їх, що відповідає вимогам ГПК України та п. 1 ст. 6 Конвенції.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (рішення у справі "Серявін та інші проти України", пункт 58).

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків апеляційного суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

Відповідно до ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції від 07.11.2018, виконані судом апеляційної інстанцій в повному обсязі.

Судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 7565,88 грн. у порядку статті 129 ГПК України необхідно покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 253, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства ,,Одесаобленерго" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Одеської області від 09.07.2020 у справі № 916/2987/17 змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови, а резолютивну частину цього рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 17.12.2020.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Будішевська Л.О.

Поліщук Л.В.