РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.12.2020Справа № 910/10229/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВ ТРАНСПОРТ ГРУП"

до Комунального підприємства "КИЇВПАСТРАНС"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1

про стягнення 81438,51 грн

Представники сторін:

від позивача: Ладигін С.С.

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КИЇВ ТРАНСПОРТ ГРУП" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА "КИЇВПАСТРАНС" про стягнення 81438,51 грн збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2020 дану позовну заяву залишено без руху.

18.08.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 01.09.2020 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №910/10229/20, розгляд справи постановив здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначив на 29.09.2020.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 29.09.2020 залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , відклав підготовче засідання у справі № 910/10229/20 на 20.10.2020.

12.10.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшли документи по справі на вимогу ухвали суду від 29.09.2020.

15.10.2020 через канцелярію суду від позивача надійшли документи по справі.

Судове засідання у справі №910/10229/20, призначене на 20.10.2020, знято з розгляду.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 04.11.2020 продовжив підготовче провадження у справі №910/10229/20 на 30 днів, призначив підготовче засідання у справі №910/10229/20 на 19.11.2020.

Протокольною ухвалою від 19.11.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 10.12.2020

У судове засідання 10.12.2020 представник відповідача не з`явився. Про час та місце судового засідання відповідач був повідомлений ухвалою суду від 19.11.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №621.

Представник третьої особи у судове засідання 10.12.2020 також не з`явився.

Згідно із ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представник позивача у судовому засіданні 10.12.2020 надав пояснення по суті позову, позовні вимоги підтримав.

У судовому засіданні 10.12.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно із матеріалів справи, 02 жовтня 2019 року на просп. Науки, буд. 1 у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої завдано пошкодження автомобілю "Hyundai", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "КИЇВ ТРАНСПОРТ ГРУП" (позивач).

Відповідно до Звіту № 106-А від 15.10.2019 про оцінку автомобіля "Hyundai", реєстраційний номер НОМЕР_1 , складеного ТОВ "Український центр післяаварійного захисту "Експерт-Сервіс", вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля в результаті пошкодження при ДТП становить 81438,51 грн.

Згідно із постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 27.04.2020 у справі №752/25184/19 ОСОБА_2 , водій тролейбусного ДЕПО КП "КИЇВПАСТРАНС", рухаючись по просп. Науки, буд. 1 у м. Києві, керувала тролейбусом "Богдан", реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого стався підпал контактного дроту на лівому струмоприймачі тролейбуса, що призвело до пошкодження та обриву контактної мережі та пошкодження автомобіля "Hyundai", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався позаду, на який впали дроти.

Під час розгляду адміністративних матеріалів про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності суд дійшов висновку, що внаслідок падіння лівої контактної мережі тролейбусної лінії на транспортний засіб "Hyundai", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що рухався позаду тролейбуса, було пошкоджено лобове скло автомобіля, однак доказів того, що пошкодження, в наслідок якого стався обрив лівої контактної мережі тролейбусної лінії, були спричинено діями (бездіяльністю) водія тролейбуса, судом не встановлено.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 27.04.2020 у справі №752/25184/19 закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно із акту №110 КП "КИЇВПАСТРАНС" про пошкодження контактної мережі, який був складений на місті події 02.10.2019 представниками відповідача, технічний стан контактної мережі задовільний, наявні сліди підпалу на лівому струмоприймачі, обрив контактної мережі стався через технічну несправність тролейбуса.

За результатами зазначеної дорожньо-транспортної пригоди 21.11.2019 інспектором ВОДР Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 730223 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який будучи відповідальною особою на підприємстві КП "КИЇВПАСТРАНС" за випуск на лінію тролейбуса "Богдан", реєстраційний номер 1383, допустив випуск 02.10.2019 зазначеного тролейбуса у технічно несправному стані.

Згідно із наказом №205-к від 06.07.2016 ОСОБА_1 з 06.07.2016 працює на посаді головного інженера Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №1 КП "КИЇВПАСТРАНС".

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що оскільки з вини працівника КП "КИЇВПАСТРАНС" завдано шкоду майну позивача, відповідно відповідач зобов`язаний відшкодувати збитки у розмірі 81438,51 грн, що визначені на підставі Звіту № 106-А від 15.10.2019 про оцінку автомобіля "Hyundai", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способами захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Застосування цього способу захисту здійснюється і в позадоговірних зобов`язаннях (гл. 82 ЦК), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду, призведено до збитків.

Відповідно до положень статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК України, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування.

Згідно із матеріалами справи за фактом вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 02 жовтня 2019 року на просп. Науки, 1 у м. Києві інспектором ВОДР Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 730223 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який будучи відповідальною особою на підприємстві КП "КИЇВПАСТРАНС" за випуск на лінію тролейбуса "Богдан", реєстраційний номер 1383, допустив випуск 02.10.2019 зазначеного тролейбуса у технічно несправному стані, непридатному до експлуатації.

Вказаною постановою визначено про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.128 КУпАП, а саме: випуск на лінію посадовою особою, яка відповідає за експлуатацію і технічний стан транспортних засобів, транспортного засобу для перевезення пасажирів, який не відповідає вимогам, стандартам та забезпеченню безпеки дорожнього руху, за що на нього було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 680,00 грн.

Процедура оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція №1395).

Нормою п. 4 Розділу І Інструкції №1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності складена інспектором ВОДР Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП, який відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ст. 128 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Докази оскарження зазначеної постанови у матеріалах справи відсутні.

Також згідно із актом №110 КП "КИЇВПАСТРАНС" про пошкодження контактної мережі, складеного на місті події 02.10.2019 представниками відповідача, технічний стан контактної мережі задовільний, наявні сліди підпалу на лівому струмоприймачі, обрив контактної мережі стався через технічну несправність тролейбуса.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 станом на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди працював на посаді головного інженера Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №1 КП "КИЇВПАСТРАНС".

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок винних дій працівника відповідача.

Відповідно до ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Тлумачення ч.1 ст.1172 ЦК України свідчить, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, настає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.02.2019 у справі №355/1394/16-ц.

Таким чином, для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; шкоди та її розміру; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).

Як вбачається із матеріалів справи, тролейбус "Богдан", реєстраційний номер 1383, належить КП "КИЇВПАСТРАНС".

В силу наведених положень законодавства, відповідальність за шкоду, заподіяну автомобілю "Hyundai", реєстраційний номер НОМЕР_1 , має нести відповідач як юридична особа, з винних неправомірних дій працівника якої сталася ДТП.

За таких обставин, відповідач є відповідальною за відшкодування позивачу понесених ним збитків.

Вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої майну особи в результаті ДТП, та визначаючи розмір такої шкоди, застосуванню підлягають положення ст. 1192 ЦК України, згідно з яким, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і тієї ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір таких збитків підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення втраченої речі.

Відповідно до Звіту № 106-А від 15.10.2019 про оцінку автомобіля "Hyundai", реєстраційний номер НОМЕР_1 , складеного ТОВ "Український центр післяаварійного захисту "Експерт-Сервіс", вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля в результаті пошкодження при ДТП становить 81438,51 грн.

Заперечень щодо суми матеріального збитку відповідач не надав.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із частинами 1, 2статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у Постанові від 02.10.2018 у справі №910/18036/17.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наявні у матеріалах справи документи підтверджують доводи позивача щодо завдання відповідачем шкоди в розмірі 81438,51 грн.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин.

Приписами ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вище наведене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВ ТРАНСПОРТ ГРУП".

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "КИЇВПАСТРАНС" (04070, місто Київ, ВУЛИЦЯ НАБЕРЕЖНЕ ШОСЕ, будинок 2, ідентифікаційний код 31725604) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВ ТРАНСПОРТ ГРУП" (02160, місто Київ, ПРОСПЕКТ СОБОРНОСТІ, будинок 19, офіс 109, ідентифікаційний код 42587863) шкоду у сумі 81438,51 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 2102,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 21.12.2020.

Суддя С.О. Турчин