СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2020 р. Справа № 905/2214/14-908/5734/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Ільїн О.В. , суддя Шутенко І.А.

за участю секретаря судового засідання Чумак Д.В.,

та представників:

стягувача Абісов А.В. (довіреність №52/19 від 21.12.2019, свідоцтво КВ00210 від 21.05.2018, договір №13/18-156 від 21.05.2018);

боржника Усенко В.Ж. (свідоцтво ДН5308 від 26.12.2018, довіреність №216/12-19 від 27.12.2009) - в режимі відеоконференції за допомогою системи "EаsyCon";

приватного виконавця Щербакова І.М. Сулімов О.П. (свідоцтво №4229 від 01.02.20152, ордер АА1055684 від 14.12.2020, договір №14/12 від 14.12.2020);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПрАТ Концерн Стирол, м. Горлівка (вх. № 2823 Д/1) на ухвалу господарського суду Донецької області від 07.10.2020 у справі №905/2214/14-908/5734/14, постановлену у приміщенні господарського суду Донецької області суддею Ю.О. Паляниця, дата складання повного тексту ухвали - 12.10.2020,

за позовом ДК Газ України НАК Нафтогаз України, м. Київ

до ПрАТ Концерн Стирол, м. Горлівка

про стягнення суми,

за участю приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М., м. Київ, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.10.2020 у справі №905/2214/14-908/5734/14 у задоволенні скарги №134/09-20 від 10.09.2020 приватного акціонерного товариства Концерн Стирол на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М. відмовлено.

Приватне акціонерне товариство Концерн Стирол, м. Горлівка із вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Донецької області від 07.10.2020 у справі №905/2214/14-908/5734/14 скасувати, прийняти нове рішення, яким визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М. ВП№62819279 від 13.08.2020 про відкриття виконавчого провадження із примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 31.05.2016 у справі 905/2214/14-908/5734/14. Судові витрати, понесені приватним акціонерним товариством Концерн Стирол під час апеляційного розгляду даної справи у вигляді сплаченого ним судового збору покласти пропорційно на відповідача та приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М..

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при постановленні оскаржуваної ухвали останній припустився неправильного застосування норм матеріального права.

За твердженням скаржника всупереч нормам Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", перед відкриттям виконавчого провадження приватний виконавець Щербаков І.М. не пересвідчився з достовірних джерел про наявність майна ПрАТ "Концерн Стирол" у відповідному виконавчому окрузі (рухомого чи нерухомого майна, грошових коштів на банківських рахунках), чим порушив ч. 2 ст. Закону України "Про виконавче провадження" щодо визначення місця виконання рішення та вимоги ч. 1,2 ст. 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" щодо повноважень приватного виконавця з прийняття до виконання документів в межах відповідного виконавчого округу.

На думку апелянта, в матеріалах справи містяться докази, що доводять те, що приватним виконавцем Щербаковим І.М. під час винесення постанови від 13.08.2020 про відкриття виконавчого провадження №62819198 було порушено встановлений порядок його відкриття, оскільки інформацію про наявність на рахунку боржника грошових коштів була отримана приватним виконавцем після відкриття виконавчого провадження.

Згідно витягу з Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 26.10.2020, сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Слободін М.М. (суддя-доповідач), суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.10.2020 у справі №905/2214/14-908/5734/14 у зв`язку з тим, що апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог ст. 258 Господарського процесуального кодексу, а саме: апелянтом не надано доказів сплати судового збору, залишено без руху апеляційну скаргу відповідача на підставі п. 2 ч. 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу та надано апелянту строк для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

ПрАТ Концерн Стирол подав заяву про усунення недоліків (вх.№10826 від 09.11.2020) в яких просить долучити до матеріалів справи оригінал платіжного доручення від 15.10.2020 №103811 про сплату судового збору в сумі 2102,00 грн.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2020, у зв`язку з відпусткою судді Слободіна М.М., визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Шутенко І.А., суддя Ільїн О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 у справі №905/2214/14-908/5734/14 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 15 грудня 2020 року о 12:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, каб. №115.

23.11.2020 до апеляційного суду від ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" надійшов відзив (вх.№11445), в якому стягувач заперечує проти задоволення апеляційної скарги, та просить залишити ухвалу господарського суду першої інстанції без змін. На думку позивача наявність у боржника відкритих рахунків у м. Києві, про які було зазначено стягувачем у заяві про відкриття виконавчого провадження, було достатньою підставою для відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем, який працює у відповідному окрузі.

Зазначає, що стягувач не має можливості отримати інформацію про залишки коштів на рахунках боржника в силу дії ч. 1 ст. 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність", оскільки така інформація є банківською таємницею. А приватний виконавець має право отримати інформацію про наявність коштів на рахунках боржника лише після відкриття виконавчого провадження.

Від приватного виконавця Щербакова І.М. до Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив (вх.№11693 від 27.11.2020), в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Приватний виконавець зазначає, що зважаючи на правову природу безготівкових коштів, їх місцезнаходженням слід вважати місцезнаходження банку, на рахунках у якому вони знаходяться, що підтверджується висновками Верховного Суду. Зазначає, що положення Інструкції з організації примусового виконання рішень не містять вимоги, якими зобов`язано стягувача надати докази наявності грошових коштів на банківських рахунках боржника, а приватний виконавець має право отримати інформацію про наявність коштів на рахунках боржника лише після відкриття виконавчого провадження.

У наказі господарського суду Донецької області від 31.05.2016р. у справі №905/2214/14-908/5734/14, адресою для листування вказано: 01601, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 2-А, БЦ "Парус" (30 поверх), що знаходиться у виконавчому окрузі міста Києва, а отже у виконавчому окрузі міста Києва знаходиться не тільки майно підприємства-боржника, а і його представницький або керівний орган.

Крім того, приватний виконавець зазначає, що в жодному пункті скарги боржником не наведено належних доказів та обґрунтувань, наявність у нього права чи законного інтересу, який намагається захистити скаржник у своїй скарзі та, що найголовніше не вказано які саме права боржника було порушено приватним виконавцем, адже саме по собі примусове виконання судового рішення не можна вважати порушенням права апелянта.

11.12.2020 ПрАТ "Концерн Стирол" звернувся до апеляційного господарського суду із заявою про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою системи "EаsyCon" (вх.№12424). Також надав суду додаткові письмові пояснення (вх.№12426).

Ухвалою суду від 14.12.2020 задоволено заяву ПрАТ "Концерн Стирол" про участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №905/2214/14-908/5734/14, яке відбудеться 15.12.2020 о 12:00 год., у залі судового засідання №115 в режимі відеоконференції. Ухвалено здійснити проведення судового засідання в режимі відеоконференції здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon" (https://easycon.com.ua/).

В судове засідання 15.12.2020 з`явились представники стягувача, боржника (в режимі відеоконференції за допомогою системи "EаsyCon") та приватного виконавця.

В судовому засіданні представник боржника підтримує свою апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Представник стягувача та приватного заперечують проти апеляційної скарги пт просять залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні уповноважених представників учасників процесу, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про таке.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Донецької області від 11.04.2016р. по справі №905/2214/14-908/5734/14 позовні вимоги Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України до Публічного акціонерного товариства Концерн Стирол задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 5357528,67 грн, суму, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів 43706824,55 грн, а також судовий збір в сумі 73080 грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 25.05.2016р. рішення місцевого суду від 11.04.2016р. по справі №905/2214/14-908/5734/14 залишено без змін.

31.05.2016р. на виконання рішення господарського суду Донецької області від 11.04.2016р. господарським судом було видано відповідний наказ.

Згідно з постановою Вищого господарського суду України від 16.08.2016р. постанову суду апеляційної інстанції від 03.02.2016р. залишено без змін.

13.08.2020 ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" звернулося до приватного виконавця Щербакова І.М. із заявою вих.№31/01-643 від 13.08.2020 про примусове виконання рішення Господарського суду Донецької області від 11.04.2016р. по справі №905/2214/14-908/5734/14. До заяви додано наказ Господарського суду Донецької області від 11.04.2016р. по справі №905/2214/14-908/5734/14.

Крім того, стягувачем зазначено, що боржник має відкриті рахунки АБ "Кліринговий дім", м. Київ, та в АТ "Ощадбанк", м. Київ, а також вказано номери рахунків.

13.08.2020 приватним виконавцем Щербаковим І.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62819279 з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області у справі №11.04.2016р. по справі №905/2214/14-908/5734/14.

15.09.2020 до господарського суду надійшла скарга №134/09-20 від 10.09.2020р. Приватного акціонерного товариства Концерн Стирол на дії приватного виконацвця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М., за змістом якої скаржник просив суд визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича ВП №62819279 від 13.08.2020р. про відкриття виконавчого провадження із примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 31.05.2016 у справі №905/2214/14-908/5734/14.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 07.10.2020 у справі №905/2214/14-908/5734/14 відмовлено у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства "Концерн Стирол" на постанову приватного виконавця Щербакова Ігоря Миколайовича про відкриття виконавчого провадження ВП №62819279 від 13.08.2020.

Врахувавши, що в заяві стягувача про примусове виконання рішення були зазначені рахунки боржника, що відкриті у банківських установах з місцем реєстрації у місті Києві, а також наявність в матеріалах справи довідки АБ "Кліринговий Дім" вих.№01-01/02/351/БТ від 17.08.2020, з якої вбачається, що Приватне акціонерне товариство "Концерн Стирол" має 10 відкритих рахунків в зазначеному банку та на одному з рахунків, а саме: № НОМЕР_1 обліковуються кошти в сумі 125501,13 грн, суд першої інстанції дійшов до висновку, що доводи скаржника про порушення приватним виконавцем принципу територіальності при відкритті виконавчого провадження спростовуються матеріалами справи.

Проте, судова колегія не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Питання, що виникають на стадії виконання рішень, винесених господарським судом, вирішуються у порядку, передбаченому нормами Господарського процесуального кодексу України та Законом України "Про виконавче провадження".

Спеціальним нормативним актом з питань виконання судового рішення є Закон України "Про виконавче провадження", яким врегульовані питання щодо порядку, умов та підстав здійснення виконавчого провадження з примусового виконання рішень.

Поряд з цим Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пунктів 1, 2, 5 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження повинно здійснюватися з дотриманням засад верховенства права, законності, справедливості, неупередженості, об`єктивності, що унеможливлює вчинення виконавчих дій, обумовлених не законом, а припущеннями та презумпція.

Частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З приписів частини першої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що виконавець розпочинає примусове виконання рішень на підставі виконавчого документу, зазначеного у статті 3 Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов до суду у випадках передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. Пунктом 2 частини 2 цієї статті Закону у повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що і Закон України "Про виконавче провадження" і Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому згідно з частиною 3 статті 25 Закону право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Визначення місця вчинення приватним виконавцем виконавчих дій у вже відкритому виконавчому провадженні здійснюється відповідно до загальних норм, якими визначаються вимоги щодо місця вчинення відповідної виконавчої дії - без обмеження дій приватного виконавця виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність (частина 6 статті 25 Закону та абзац 2 частини 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження").

Зі змісту наведеної норми частини 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" убачається, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

За змістом ст.93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до пункту 10 частини 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Згідно з інформацією з Єдиного реєстру приватних виконавців приватний виконавець Щербаков Ігор Миколайович уповноважений здійснювати діяльність на території виконавчого округу місто Київ (т.4 а.с.47).

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань юридична особа боржник - ПрАТ "Концерн Стирол" зареєстровано за наступною адресою: 84610, Донецька область, м. Горлівка, вулиця Горлівської дивізії , будинок, 10.

Така ж адреса зазначена стягувачем у заяві про примусове виконання рішення від Господарського суду Донецької області від 11.04.2016р. по справі №905/2214/14-908/5734/14, а також вказана у наказі Господарського суду Донецької області від 11.04.2016р. по справі №905/2214/14-908/5734/14.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження місцезнаходження боржника - ПрАТ "Концерн Стирол", та/або його філій, представництв або керівних органів у місті Києві.

Щодо посилання приватного виконавця, що у наказі Господарського суду Донецької області від 11.04.2016р. по справі №905/2214/14-908/5734/14, адресою для листування боржником вказано: 01601, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 2-А, БЦ Парус (30 поверх), колегія суддів зазначає, що вказані обставини стосуються іншого виконавчого провадження та не свідчать про наявність представницького або керівного органу боржника за цією адресою, є виключно адресою для листування.

Тобто боржник знаходиться за межами виконавчого округу, в якому приватний виконавець Щербаков І.М. здійснює свою діяльність.

Як вбачається з матеріалів справи, у заяві про примусове виконання рішення від 13.08.2020 №31/01-643 (т.4 а.с. 48) ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" зазначено, що боржник має відкриті банківські рахунки у банківських установах:

- ПАТ АБ "Кліринговий дім", МФО 300647, адреса банку: 04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 5а:

1) № НОМЕР_2 (UA, USD, EUR);

2) № НОМЕР_3 (UA);

3) № НОМЕР_1 (UA, USD, EUR, RUB);

- АТ "Ощадбанк", МФО 300465, адреса банку: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12г):

1) № НОМЕР_4 (UA, USD, EUR, RUB).

На думку стягувача, оскільки грошові кошти боржника знаходяться на території виконавчого округу м. Києва, приватний виконавець Щербаков І.М. зобов`язаний прийняти до виконання наказ Господарського суду Донецької області від 11.04.2016р. по справі №905/2214/14-908/5734/14.

До заяви про примусове виконання рішення ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" додано витяги з сайтів Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Міністерства фінансів України щодо розміщення банків АБ "Кліринговий дім" та АТ "Ощадбанк".

Так, згідно зі статтею 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

За правилами частини першої статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, а також майнові права та обов`язки.

При цьому виходячи з положень частини першої статті 179, статті 177 ЦК України одним із різновидів майна є гроші.

Згідно із ст. 139 ГК України коштами у складі майна суб`єктів господарювання є гроші у національній та іноземній валюті, призначені для здійснення товарних відносин цих суб`єктів з іншими суб`єктами, а також фінансових відносин відповідно до законодавства.

Частиною 3.1 статті 3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Порядок відкриття банками рахунків своїм клієнтам та види рахунків, що можуть відкриватися банками або іншими установами - учасниками платіжної системи своїм клієнтам визначено статтями 6, 7 зазначено Закону.

Грошові кошти у безготівковій формі, акумульовані на рахунках, відкритих суб`єкту, є власним майном такого суб`єкту, на яке можливо звернення стягнення в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

При визначенні місцезнаходження такого виду майна, як безготівкові кошти, слід приймати до уваги місце їх обліку, тобто місцезнаходження банку, в якому відритий відповідний рахунок. Така позиція суду ґрунтується на вимогах ст. 21 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в України", згідно якої ініціювання переказу (у нашому випадку доступ до майна), здійснюється шляхом подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа.

Така правова позиція суду узгоджується з висновками, викладеними у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №905/3542/15, від 01.08.2019 у справі № 910/13508/15, від 19.08.2019 у справі №905/1293/15.

При цьому, як вбачається, визначальним є наявність не самого рахунку у боржника, а наявність на цьому рахунку саме грошових коштів, як майна (майнових прав), що належить відповідачу.

Відповідно до абзацу 9 пункту 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо).

У разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документ/копія документа, який підтверджує, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться(яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця (абзац 11 Інструкції).

Отже Інструкцією з організації примусового виконання рішень передбачено обов`язок стягувача разом із заявою про примусове виконання рішення надати докази, що підтверджують місцезнаходження майна (грошових коштів) боржника у відповідному виконавчому окрузі.

Додані до заяви стягувача витяги з сайтів Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Міністерства фінансів України щодо розміщення банків АБ "Кліринговий дім" та АТ "Ощадбанк" не містять жодної інформації яка б стосувалася наявності у зазначених фінансових установах рахунків боржника, а також щодо залишку грошових коштів на них.

Виходячи з наведеного колегія суддів приходить до висновку, що місцезнаходження майна боржника на території виконавчого округу м. Києва на момент відкриття виконавчого провадження лише припускалося приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Щербаковим І.М., оскільки достовірні дані про те, що у ПрАТ "Концерн Стирол" дійсно є відкриті рахунки у АБ "Кліринговий Дім" або АТ "Ощадбанк" або наявне інше майно на території виконавчого округу м. Києва, були відсутні.

Колегія суддів зазначає, що право стягувача (ч.3 ст.26 Закону) зазначити у заяві про примусове виконання рішення відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, суми яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати, - є підставою для накладання виконавцем негайно після відкриття виконавчого провадження арешту на кошти боржника, як це зазначено у ч.7 ст.26 Закону України Про виконавче провадження, але не є підставою для зміни місця виконання виконавчого документу.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом в ухвалі від 21.04.2020 у справі № 917/1785/16.

Згідно листа АБ "Кліринговий Дім" вих.№01-01/02/351/БТ від 17.08.2020, яка міститься в матеріалах виконавчого провадження, ПрАТ Концерн Стирол має 10 відкритих рахунків в зазначеному банку та на одному з рахунків, а саме: № НОМЕР_1 залишок коштів складає 125501,13 грн.

Однак посилання на зазначений лист не спростовують висновків щодо наявності лише "презумпції місця виконання рішення" на території виконавчого округу м. Києва, оскільки останній був отриманий приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Щербаковим І.М. 19.08.2020, про що свідчить штамп реєстрації вхідної кореспонденції на копії листа, наявного в матеріалах справи (т.4 а.с.57). Однак виконавче провадження № 62819279 було відкрито 13.08.2020, тобто до отримання приватним виконавцем підтвердження від банку про наявність рахунків та грошових коштів у боржника.

Зазначений лист не спростовує тієї обставини, що на момент відкриття виконавчого провадження у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова І.М. була відсутні інформація щодо наявності відкритих рахунків АБ "Кліринговий Дім" у боржника або іншого майна на території виконавчого округу м. Києва.

Таким чином, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Щербаков І.М., отримавши заяву про примусове виконання рішення й за відсутності інформації про місцезнаходження майна ПрАТ Концерн Стирол на території виконавчого округу м. Києва, не мав підстав для відкриття виконавчого провадження у виконавчому окрузі м. Києва, оскільки боржник знаходиться у м. Горлівка Донецької області, а інформація про місцезнаходження майна на території виконавчого округу м. Києва була відсутня, та зобов`язаний був повернути наказ ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України".

Враховуючи зазначене, колегія суддів не може погодитися з висновками господарського суду першої інстанції щодо правомірності дій приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова І.М. оскільки, як вбачається з заяви про примусове виконання рішення, до неї не було надано доказів, на підставі яких приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Щербаков І.М. міг би пересвідчитися щодо дійсної наявності у ПрАТ "Концерн Стирол" рахунку у АБ "Кліринговий Дім" або АТ "Ощадбанк", існування підстав для відкриття виконавчого провадження не за місцезнаходженням боржника, яке було достеменно відоме й безпосередньо зазначено в заяві про примусове виконання рішення, а за місцезнаходженням майна боржника, тобто грошових коштів боржника у банківській установі в м. Києві.

Відкриття виконавчого провадження з порушенням правил місця виконання рішення має наслідком порушення прав сторін, оскільки призводить до штучного збільшення витрат виконавчого провадження внаслідок віддаленості місцезнаходження органу чи особи, які здійснюють примусове виконання судового рішення, й безпосереднього місця вчинення виконавчих дій, що визначається місцем проживання, перебування боржника або місцезнаходженням його майна. Крім того, виконання судового рішення не за місцезнаходженням майна боржника або його місцем проживання ускладнює процес виконання та може призводити до порушення строків виконання судового рішення.

Зазначених висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 03.07.2020 у справі №824/264/2018.

Щодо тверджень стягувача, що приватний виконавець має право отримувати інформацію про наявність коштів на рахунках боржника лише після відкриття виконавчого провадження спростовується пунктом 10 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", яким встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю. Обов`язок виконавця, передбачений частиною 5 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", винести, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа, постанову про відкриття виконавчого провадження, залежить від права приватного виконавця прийняти цей виконавчий документ до виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність" інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками органам державної виконавчої служби, приватним виконавцям на їхню письмову вимогу з питань виконання рішень судів та рішень, що підлягають примусовому виконанню відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", стосовно наявності та/або стану рахунків боржника, руху коштів та операцій на рахунках боржника за конкретний проміжок часу, а також про інформацію щодо договорів боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Колегія суддів вважає необхідним зазначити, що вказана стаття не ставить в залежність надання інформації по рахункам боржника від наявності відкритого виконавчого провадження. Вказана стаття надає можливість приватному виконавцю отримати відповідну інформацію стосовно "питань виконання рішень судів відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". До кола питань, що можуть виникати при виконанні рішень судів належить, в тому числі, питання відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем у відповідності до вимог територіальної юрисдикції.

Крім того, посилання стягувача та приватного виконавця на постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 905/3542/15 та від 01.08.2019 у справі № 910/13508/15 також не беруться до уваги, оскільки в них викладений висновок, що подальші дії приватного виконавця у межах вже відкритого виконавчого провадження не обмежуються виконавчим округом цього виконавця. У зазначених постановах досліджувалось питання, чи має право приватний виконавець у разі правомірного відкриття виконавчого провадження здійснювати подальші виконавчі дії на іншій території, що виходить за межі виконавчого округу.

Водночас у даній справі судом апеляційної інстанції встановлено неправомірне відкриття виконавчого провадження, з порушенням, зокрема, вимог частини 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, щодо доводів позивача та приватного виконавця про законність відкриття виконавчого провадження з посиланням на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 10.09.2018 №905/3542/15, від 01.08.2019 у справі №910/13508/15, від 19.08.2019 у справі №922/1293/15, колегія суддів зазначає, що за встановленими у цих справах обставинами виконавчі провадження були відкриті раніше, ніж наказом Міністерства юстиції України від 09.12.2019 № 3940/5 пункт 3 розділу III Інструкції доповнено абзацом одинадцятим, положення якого діяли на момент відкриття виконавчого провадження у цій справі. Тобто висновки у постановах Верховного Суду, на які посилається приватний виконавець та позивач, зроблені в умовах іншого правового регулювання, тому не є релевантними.

З огляду на те, що у приватного виконавця Щербакова І.М., який здійснює свою професійну діяльність на території міста Києва, були відсутні будь-які законні підстави щодо відкриття виконавчого провадження №62819297 та вчинення ним будь-яких виконавчих дій відносно ПрАТ "Концерн Стирол" - юридичної особи, яка зареєстрована у м. Горлівка Донецької області, приватний виконавець безпідставно 13.08.2020 відкрив виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 31.05.2016 у справі №905/2214/14-908/5734/14.

Стосовно вимог заявника скарги про скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича ВП №62819297 від 13.08.2020, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене, суд зауважує, що у господарського суду при розгляді скарг на дії державного/приватного виконавця відсутні повноваження скасовувати прийняті виконавцем рішення.

При цьому, колегія суддів зазначає, що заявник самостійно обирає спосіб захисту порушеного права, а змінивши предмет спору у даній справі за своєю ініціативою, суд при ухваленні рішення вийшов би за межі вимог, що суперечить ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України.

Тому у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для задоволення скарги в частині скасування постанови приватного виконавця.

З урахуванням наведеного оскаржувана ухвала місцевого суду підлягає скасуванню, а скарга ПрАТ "Концерн Стирол" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М. - частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, п.2 ч.1 ст. 275, п.3, 4 ч.1 ст.277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Концерн Стирол задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 07.10.2020 у справі №905/2214/14-908/5734/14 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким скаргу Приватного акціонерного товариства Концерн Стирол на постанову приватного виконавця Щербакова Ігоря Миколайовича про відкриття виконавчого провадження ВП№62819279 від 13.08.2020 задовольнити частково.

Визнати незаконною постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича ВП№62819279 від 13.08.2020 про відкриття виконавчого провадження із примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 31.05.2016 у справі №905/2214/14-908/5734/14.

В іншій частині скарги відмовити.

Повний текст постанови складено 17.12.2020.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя О.В. Ільїн

Суддя І.А. Шутенко