ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2020 cправа № 914/689/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Першого заступника керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі

позивача-1 Головного управління Держгеокадастру у Львівській області

позивача-2 Львівської обласної державної адміністрації

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Сколівська ВЕС"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Ямельницької сільської ради Сколівського району Львівської області

про розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку.

за участю представників:

від прокуратури Леонтьєва Н.Т.

від позивача-1 Баїк Ю.П.

від позивача-2 Кобилецький А.І.

від відповідача не з`явився

від третьої особи не з`явився

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Першим заступником керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі позивача-1 Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та позивача-2 Львівської обласної державної адміністрації до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Сколівська ВЕС" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Ямельницької сільської ради Сколівського району Львівської області про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено у протоколах судового засідання.

Представники прокуратури та позивачів в судовому засіданні 10.12.2020р. позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві.

Представник прокуратури подав клопотання (вх.№35487/20 від 10.12.2020р.) про долучення до матеріалів справи Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що містить актуальну інформацію щодо земельної ділянки станом на 10.12.2020р.

Відповідач та третя особа явку представників в судове засідання 10.12.2020р. не забезпечили.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представників прокуратури та позивачів, суд встановив таке.

Наказом Головного управління Держземагентства у Львівській області від 04.08.2014р. №13-1297/16-14-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТзОВ «Сколівська ВЕС» за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Ямельницької сільської ради (за межами населених пунктів) Сколівського району, площею 1 га, зі зміною цільового призначення - для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств: для будівництва та обслуговування вітрової електростанції.

Пунктом 2 Наказу передбачено передати ТзОВ «Сколівська ВЕС» земельну ділянку площею 1 га (кадастровий №:02:000:0172) в оренду на 49 років для будівництва та обслуговування вітрової електростанції на території Ямельницької сільської ради Сколівського району.

20.11.2014р. на підставі вказаного наказу від 04.08.2014р. №13-1297/16-14-СГ між Головним управлінням Держземагентства у Львівській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сколівська ВЕС» (орендар) укладено договір оренди землі №45/20/11-14.

Відповідно до пункту 1 договору, орендодавець на підставі наказу Головного управління Держземагентства у Львівській області від 04.08.2014р. №13-1297/16-14-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки» надає в оренду земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення, а орендар приймає земельну ділянку для будівництва і обслуговування вітрової електростанції, яка знаходиться за межами села Ямельниця, Сколівського району, Львівської області.

Згідно із пунктом 2 договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1 га (гектарів), кадастровий номер :02:000:0172, утому числі - 1 га рілля.

Пунктом 5 договору передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 150600 грн./га.

Відповідно до пункту 8 договору, договір укладено на 49 (сорок дев`ять) років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно із пунктом 9 договору, орендна плата складає 4518,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот вісімнадцять гривень) на рік, встановлюється 3% від нормативної грошової оцінки згідно із статтею 288.5.2., пункт (а), розділу 13 Податкового Кодексу України. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі рівними частинами щомісячно.

Пунктом 10 договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Відповідно до пункту 11 договору, орендна плата вноситься шляхом безготівкового перерахунку, рівними частинами, не пізніше як через 30 днів після закінчення звітного періоду (одержувач платежу Ямельницька сільська рада).

Згідно із пунктом 28 договору, орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди, забезпечення екологічної безпеки землекористування шляхом додержання вимог земельного і природоохоронного законодавства України, державних та місцевих стандартів, норм і правил, щодо використання землі, своєчасного внесення орендної плати.

Пунктом 31 договору передбачено, що орендар зобов`язаний у відповідності до цього договору своєчасно вносити орендну плату.

Відповідно до пункту 36 договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

20.11.2014р. на виконання договору оренди землі №45/20/11-14 між орендодавцем та орендарем підписано акт приймання-передачі в оренду земельної ділянки площею 1 га, кадастровий номер :02:000:0172, в тому числі 1 га в натурі із встановленими межовими знаками, для розміщення, будівництва, обслуговування, експлуатації об`єктів енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлювальних джерел енергії, включаючи технологічну структуру, яка знаходиться за межами с.Ямельниця Сколівського району Львівської області.

Державним реєстратором Сколівського районного управління юстиції у Львівській області 27.12.2014р. зареєстровано право державної власності на вказану земельну ділянку (номер запису про право власності: 8307536) та 27.12.2014 зареєстровано право оренди земельної ділянки за Товариством з обмеженою відповідальністю «Сколівська ВЕС» (номер запису про інше речове право: 8307778) зі строком дії права оренди на 49 років.

Як зазначив прокурор, відповідач систематично допускав несплату орендної плати за договором оренди землі, що за твердженням прокурора є істотним порушенням стороною умов договору, оскільки позивач позбавляється того, на що розраховував при укладенні договору, зокрема, повного і своєчасного отримання орендної плати.

Отже, як зазначено у позовній заяві, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сколівська ВЕС» в порушення вимог статті 629 Цивільного кодексу України, статті 206 Земельного кодексу України, підпункту 14.1.136. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, частини 1 статті 21 Закону України «Про оренду землі», пункту 11 договору оренди земельної ділянки від 20.11.2014р. систематично не сплачувало орендну плату за оренду земельних ділянок державної власності на території Ямельницької сільської ради Львівської області, в тому числі за оренду земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0172 площею 1 га, внаслідок чого за твердженням прокурора відповідач станом на 31.12.2018р. допустив заборгованість на суму 302031,93 грн., що відповідно до частини 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі», статті 141 Земельного кодексу України, статті 651 Цивільного кодексу України та умов договору оренди землі від 20.11.2014р. є достатньою правовою підставою для розірвання цього договору.

Таким чином, Перший заступник керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та Львівської обласної державної адміністрації звернувся до Господарського суду Львівської області та просить:

1) розірвати договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0172 від 20.11.2014р., що укладений між Головним управлінням Держземагенства у Львівській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сколівська ВЕС» та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.12.2014р. (номер запису про інше речове право 8307778);

2) зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Сколівська ВЕС» повернути на користь держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах - Львівської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 1 га (кадастровий №:02:000:0172), що розташована за межами населеного пункту на території Ямельницької сільської ради Сколівського району Львівської області.

Відповідач проти позову не заперечив, відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представника прокуратури та позивачів, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до частини 3 статті 760 Цивільного кодексу України, особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Статтею 761 Цивільного кодексу України передбачено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Згідно із частиною 1 та 5 статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Як встановлено судом, 20.11.2014р. на підставі Наказу Головного управління Держземагентства у Львівській області від 04.08.2014р. №13-1297/16-14-СГ, між Головним управлінням Держземагентства у Львівській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сколівська ВЕС» (орендар) укладено договір оренди землі №45/20/11-14, відповідно до умов якого орендодавець надає в оренду земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення (загальною площею 1 га, кадастровий номер :02:000:0172, утому числі - 1 га рілля), а орендар приймає земельну ділянку для будівництва і обслуговування вітрової електростанції, яка знаходиться за межами села Ямельниця, Сколівського району, Львівської області.

Як також встановлено судом, факт передання вказаної земельної ділянки в оренду відповідачу підтверджується актом приймання-передачі від 20.11.2014р.

Частиною 1 статті 782 Цивільного кодексу України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відносини, пов`язані з орендою земельних ділянок, на яких розташовані цілісні майнові комплекси підприємств, установ і організацій державної або комунальної власності, а також заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим, та їх структурних підрозділів, регулюються Законом України «Про оренду землі» з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про оренду державного та комунального майна» (стаття 2 Закону України «Про оренду землі»).

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі», істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату..

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 14.1.136. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно із статтею 96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату, а згідно із статтею 206 цього Кодексу, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Як вбачається із матеріалів справи, на запит Стрийської місцевої прокуратури Львівської області від 13.12.2018р. №05-48-4455 вих-18, Головне управління ДФС у Львівській області надало інформацію від 26.12.2018р. №46417/10/13-01-54-12, відповідно до якої станом на 21.12.2018р. за Товариством з обмеженою відповідальністю «Сколівська ВЕС» (ідентифікаційний код 38740608) рахується заборгованість по Ямельницькій сільській раді в розмірі 301761,08 грн.

Долученою до матеріалів справи податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), розрахунку суми земельного податку та розрахунку суми орендної плати, а також облікових карток з плати за землю підтверджується те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Сколівська ВЕС» систематично допускається заборгованість з орендної плати за землю.

Зокрема з вказаних матеріалів вбачається, що по земельних ділянках, розташованих на території Ямельницької сільської ради Сколівського району, в тому числі і щодо земельної ділянки площею 1 га (кадастровий №:02:000:0172), станом на 21.12.2018р. існує заборгованість по орендній платі за землю в загальній сумі 301761,08 грн.

З облікових карток з плати за землю вбачається, що станом на 31.12.2017р. заборгованість становила 293023,26 грн., а з 01.01.2018р. по 25.05.2018р. не проведено жодного платежу (заборгованість становила 397436,74 грн.). Також не було проведено жодного платежу з 01.07.2018р. по 31.12.2018р. (заборгованість становила 302031,93 грн.).

Відповідно до податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2018р., поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Сколівська ВЕС» в Стрийську ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області, розрахована річна сума орендної плати за оренду вісімнадцяти земельних ділянок, що становить 270852,42 грн., в тому числі за земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0172 площею 1 га - 8571,58 грн.

Таким чином, судом встановлено, що у Товариства з обмеженою відповідальністю «Сколівська ВЕС» станом на 31.12.2018р. існувала заборгованість з орендної плати за землю на загальну суму 302031,93 грн. При цьому судом встановлено наявність у відповідача договірного зобов`язання про щомісячне внесення орендної плати за землю не пізніше як через 30 днів після закінчення звітного періоду, а також встановлено відсутність будь яких проплат з орендної плати за землю, в тому числі за оренду земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0172 площею 1 га, більше як за три місяці підряд, а саме: з 01.01.2018р. по 25.05.2018р. та з 01.07.2018р. по 31.12.2018р., що свідчить про систематичне порушення відповідачем строків внесення орендної плати.

В матеріалах справи також міститься лист Ямельницької сільської ради від 19.02.2019р. №43, з якого вбачається, що з липня 2018р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Сколівська ВЕС» за сплату орендної плати за землю до сільського бюджету не поступило жодних коштів, що призвело до невиконання дохідної частини сільського бюджету. Крім того, як вказано у листі, з часу оренди земельних ділянок на території Ямельницької сільської ради Товариство з обмеженою відповідальність «Сколівська ВЕС» систематично допускало та допускає заборгованість по орендній платі за земельні ділянки.

Згідно із пункту «д» статті 141 Земельного кодексу України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до частини 1 статті 782 Цивільного кодексу України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її користування протягом трьох місяців підряд.

Враховуючи наведене, під систематичною несплатою орендної плати, відповідно до положень статті 782 Цивільного кодексу України, слід розуміти невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Згідно із статтею 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Так, статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як зазначено в абзаці 4 пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», питання про дострокове припинення користування землею на умовах оренди вирішується шляхом пред`явлення позову про розірвання договору.

В пункті 2.20. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» зазначено, що під час вирішення спорів про розірвання договору і оренди земельної ділянки судам слід враховувати, що відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно із пунктом 2.23. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р., розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості по орендній платі, суди мають мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України «Про оренду землі», основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Крім того, Верховний Суд у пункті 38 постанови від 02.05.2018р. у справі №925/549/17 дійшов висновку, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, як вбачається із матеріалів справи, відповідач в порушення вимог статті 629 Цивільного кодексу України, статті 206 Земельного кодексу України, підпункту 14.1.136. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, частини 1 статті 21 Закону України «Про оренду землі», а також п.11 договору оренди земельної ділянки від 20.11.2014р. систематично (понад три місяці підряд) не сплачував орендну плату за оренду земельних ділянок державної власності на території Ямельницької сільської ради, в тому числі за оренду земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0172 площею 1 га, внаслідок чого станом на 31.12.2018р. допустив існування заборгованості на загальну суму 302031,93 грн., що відповідно до частини 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі», статті 141 Земельного кодексу України, статті 651 Цивільного кодексу України та умов укладеного договору оренди землі від 20.11.2014р. є достатньою правовою підставою для розірвання цього договору.

Частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно із частиною 1 статті 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Крім того, слід зазначити, що згідно з пунктами 15 та 16 договору, земельна ділянка передається в оренду для розміщення, будівництва, обслуговування, експлуатації вітрової електростанції Товариства з обмеженою відповідальністю «Сколівська ВЕС», яка виробляє електричну енергію з відновлювальних джерел. Цільове призначення земельної ділянки за КВЦПЗ: землі енергетики, код 14.01 - для будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій.

Відповідно до частини 4 статті 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно із частиною 5 статті 122 Земельного кодексу України, розпорядження землями енергетики державної власності належить до компетенції обласних державних адміністрацій.

Пунктом 2 частини 1 статті 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» передбачено, що місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що долучений прокуратурою до клопотання (вх.№35487/20 від 10.12.2020р.), власником земельної ділянки площею 1 га, кадастровий номер :02:000:0172, є Львівська обласна державна адміністрація, ідентифікаційний код 00022562 (дата державної реєстрації: 07.12.2020р.).

Отже, в даному випадку Львівська обласна державна адміністрація уповноважена державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, як орган, який наділений повноваженнями розпоряджатися землями енергетики державної власності в межах області.

Таким чином, враховуючи наведене, систематична несплата відповідачем орендної плати за земельну ділянку, що визначена договором оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0172, є порушенням істотних умов договору, у зв`язку з чим позовні вимоги прокурора про розірвання договору в судовому порядку та зобов`язання відповідача повернути власнику - Львівській обласній державній адміністрації земельну ділянку є обгрунтовані, підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню.

При зверненні до суду з позовною заявою прокурором було сплачено судовий збір в розмірі 3842,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №371 від 07.03.2019р.

Керуючись нормами статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь прокуратури 3842,00 грн. судових витрат по сплаті судового збору, оскільки позов слід задовольнити повністю.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір оренди землі (кадастровий номер :02:000:0172) № 45/20/11-14 від 20.11.2014р., що укладений між Головним управлінням Держземагенства у Львівській області (79019, місто Львів, проспект В`ячеслава Чорновола, будинок 4, ідентифікаційний код 39769942) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сколівська ВЕС» (82610, Львівська область, Сколівський район, село Орів, вулиця Шевченка, будинок 174, ідентифікаційний код 38740608) та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.12.2014р. (номер запису про інше речове право 8307778).

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Сколівська ВЕС» (82610, Львівська область, Сколівський район, село Орів, вулиця Шевченка, будинок 174, ідентифікаційний код 38740608) повернути на користь держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах - Львівській обласній державній адміністрації (79008, місто Львів, вулиця Винниченка, будинок 18, ідентифікаційний код 00022562) земельну ділянку площею 1 га (кадастровий №:02:000:0172), що розташована за межами населеного пункту на території Ямельницької сільської ради Сколівського району Львівської області.

Стягувач: Львівська обласна державна адміністрація (79008, місто Львів, вулиця Винниченка, будинок 18, ідентифікаційний код 00022562).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сколівська ВЕС» (82610, Львівська область, Сколівський район, село Орів, вулиця Шевченка, будинок 174, ідентифікаційний код 38740608).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сколівська ВЕС» (82610, Львівська область, Сколівський район, село Орів, вулиця Шевченка, будинок 174, ідентифікаційний код 38740608) на користь Львівської обласної прокуратури (79005, місто Львів, проспект Шевченка, будинок 17/19, ідентифікаційний код 02910031) 3842,00 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у відповідності до Глави 1 розділуГосподарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 21.12.2020р.

Суддя М.М. Петрашко