РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.12.2020Справа № 910/14980/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпап.юа»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецкомпанія»

про стягнення 88063,44 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

СУТЬ СПОРУ:

У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерпап.юа» (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з указаним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецкомпанія» (далі - Відповідач) боргу та штрафних санкцій за договором купівлі-продажу №36/К від 16.08.2019 (далі - Договір), разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань повністю та вчасно оплатити поставлений йому товар.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові пояснення у справі.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання Позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання Відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення Відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження Відповідача, яка вказана у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Про отримання Відповідачем 16.10.2020 за адресою його місцезнаходження вказаної ухвали суду свідчить залучене до матеріалів цієї справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Від Відповідача 20.10.2020 до суду надійшла заява, у якій він просить суд розглядати справу з викликом сторін (з проведенням судового засідання), та у клопотанні посилається, що він добросовісно виконав свої зобов`язання перед Позивачем за Договором. Проте, жодного доказу на підтвердження цієї обставини Відповідачем суду надано не було.

Ухвалою суду від 21.10.2020 у задоволенні вказаної заяви було відмовлено на підставі частини 6 статті 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

16.08.2019 між Позивачем (Продавець) та Відповідачем (Покупець) було укладено Договір, відповідно до якого Позивач прийняв на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених у Договорі, передати у власність Відповідача паперову продукцію (далі - Товар), що вказана в рахунках-фактурах та/або специфікаціях, які складаються на кожну партію Товару окремо та є невід`ємними частинами Договору, а Відповідач зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти та оплатити такий Товар (пункт 1.1 Договору).

Позивачем у період з 27.01.2020 до 14.02.2020 на підставі вищевказаного Договору було поставлено Відповідачу Товар на загальну суму 67937,65 грн. згідно із наступними видатковими накладними:

- № 417 від 27.01.2020 на суму 11241,26 грн. (рахунок-фактура №417 від 24.01.2020);

- № 510 від 30.01.2020 на суму 1934,88 грн. (рахунок-фактура № 510 від 30.01.2020);

- № 584 від 03.02.2020 на суму 22130,47 грн. (рахунок-фактура № 584 від 03.02.2020);

- № 677 від 07.02.2020 на суму 23647,49 грн. (рахунок-фактура № 677 від 06.02.2020;

- № 841 від 14.02.2020 на суму 8983,55 грн. (рахунок-фактура № 841 від 13.02.2020).

Зазначені обставини підтверджується залученими до матеріалів справи копіями вказаних Договору, видаткових накладних та рахунків-фактур.

Матеріали справи не містять доказів того, що Відповідачем були висловлені якісь претензії щодо кількості, якості чи вартості поставленого товару. Відповідач не надав суду відповідних заперечень і доказів на спростування зазначеного.

Враховуючи наведені докази та положення статей 74, 79 ГПК України, суд вважає доведеною обставину поставки на користь Відповідача вище вказаного Товару на загальну суму 67937,65 грн.

Доказів повернення цього Товару назад Позивачу матеріали справи не містять.

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до пункту 4.2 Договору розрахунки за кожну партію здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Продавця у повному обсязі, або частками протягом 10 (десяти) календарних днів з дня передачі Товару, якщо інший строк оплати не передбачений у рахунку-фактурі або специфікації.

Однак, Відповідач за вказаний Товар у встановлений Договором строк не розрахувався.

Доказів протилежного матеріали справи не містять та Відповідачем у супереч положенням статті 74 ГПК України не доведено факт розрахунку з Позивачем за цей Товар. Жодного доказу Відповідач суду на підтвердження факту оплати не надав, хоч на це посилався у вище наведеній заяві з процесуальних питань.

За таких обставин справи, позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Факт наявності у Відповідача заборгованості за Договором за отриманий Товар у сумі 67937,65 грн. Позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і Відповідачем не спростований.

Доказів оплати вищевказаної суми боргу матеріали справи не містять.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою (штрафом, пенею).

Пунктом 9.1 Договору передбачено, що у випадку порушення своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та відповідним чинним законодавством України. Порушення зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до пункту 9.2 Договору у разі порушення строків оплати Товару Покупець виплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на період несплати, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Пеня нараховується за весь період прострочення виконання зобов`язання, включаючи день оплати Товару. За прострочення оплати понад десять днів додатково стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків від вартості неоплаченого Товару.

Згідно з частиною 1 статті 230 та частиною 6 статті 232 ГК України пеня за цим Кодексом визнається штрафною санкцією, нарахування якої, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

З розрахунку Позивача доданого до позовної заяви вбачається, що ним на суму та період прострочення (з 07.02.2020 до 28.09.2020) нараховані Відповідачу на підставі пункту 9.2 Договору:

- 6538,26 грн. штрафу за прострочення оплати понад 10 днів;

- 13587,53 грн. пені.

Заперечень щодо здійснених позивачем нарахувань та наведених ним сум, а також контррозрахунку нарахованої заборгованості та штрафних санкцій, Відповідачем суду надано не було.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок вищевказаних сум заборгованості, і визнано його обґрунтованим та арифметично правильним, а відтак, заявлені позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Судові витрати відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Щодо заявленого Позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн., то судом враховано наступне.

На підтвердження факту понесення цих витрат Позивачем до матеріалів справи додані (у копіях) наступні належні та допустимі докази:

- договір № 9 про надання правничої (правової) допомоги від 25.09.2020;

- ордер серії АЕ № 1037775 на надання правничої (правової) допомоги та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1905 на адвоката Шульгу В.С.;

- рахунок № 27 від 25.09.2020 на оплату 10000 грн. за правничу (правову) допомогу зі складання позовної заяви до Відповідача;

- платіжне доручення № 1370 від 29.09.2020 на 10000 грн. про оплату зазначених правничих послуг.

Таким чином, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу підтверджений належними та допустимими доказами, є обґрунтованим та відповідає критеріям розумності, співмірності із ціною позову.

Частиною 6 ст. 126 ГПК України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Однак, Відповідачем не доведено суду, що понесені Позивачем витрати на професійну правничу допомогу не мають характеру необхідності, що їх розмір є нерозумним та невиправданим. Відповідачем не доведено перед судом, що заявлений Позивачем розмір таких витрат є необґрунтовано високим та не відповідає існуючим ринковим цінам на аналогічні послуги.

Керуючись ст.ст. 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецкомпанія» (Україна, 02095, місто Київ, вул. Княжий Затон, будинок 2/30; ідентифікаційний код 41107507) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпап.юа» (Україна, 36014, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Соборності, будинок 72, кімната 308; ідентифікаційний код 43111452) 67937,65 грн. (шістдесят сім тисяч дев`ятсот тридцять сім гривень 65 копійок) боргу, 6538,26 грн. (шість тисяч п`ятсот тридцять вісім гривень 26 копійок) штрафу, 13587,53 грн. (тринадцять тисяч п`ятсот вісімдесят сім гривень 53 копійки) пені, а також 2102 грн. (дві тисячі сто дві гривні) судового збору та 10000 грн. (десять тисяч гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків