Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Юрковської В.О.,
Представники сторін:
від заявника (позивача): Покровський Дмитро Олегович (ордер серія КС № 661255 від 30.07.2020, договір про надання правової допомоги від 27.07.2020, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2290/10 від 26.06.2003);
від відповідачів: не з`явилися
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2020 розгляд заяви призначено на 14.12.2020.
Відповідно до ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
З огляду на положення ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути заяву без участі сторін.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.11.2020 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕТОН» 227103 грн 00 коп та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3406 грн 55 коп, а всього 230509 грн 55 коп. В решті позову - відмовлено.

Частиною 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ч. 1-3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Позивачем у позовній заяві зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи: 3735 грн - витрати по сплаті судового збору та 15000 грн - витрати на професійну правничу допомогу адвоката. Доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів позовної заяви станом на момент відкриття провадження у справі позивачем не додано.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи викладені вимоги ГПК України, оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас в даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому, з огляду на розгляд справи № 910/11209/20 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, вказаний строк обчислюється з урахуванням дати отримання стороною копії рішення суду.

Позивачем отримано копію рішення суду у справі № 910/11209/20 від 16.11.2020 - 26.11.2020, про що свідчить реєстр поштових відправлень (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html), заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано 01.12.2020, про що свідчить відмітка поштового відділення на конверті відправлення. Таким чином, позивачем дотримано строк для надання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 4, 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі - Закон), адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Положеннями частини 1 статті 1 Закону договір про надання правової допомоги визначено як домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як вбачається з матеріалів справи позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕТОН» подана та підписана адвокатом Покровським Д.О., на підтвердження повноважень якого надано ордер серія КС № 661255 від 30.07.2020, договір про надання правової допомоги від 27.07.2020, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2290/10 від 26.06.2003.

Відповідно до п. 1 розділу 1, п.п. 2.1.3. п. 2.1. розділу 2 договору про надання правової допомоги від 27.07.2020, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕТОН» (замовник) та Адвокатським об`єднанням «Прокровський, Левківський та партнери», клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу щодо захисту прав клієнта про стягнення боргу у розмірі 250513,30 грн в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Адвокатське об`єднання, на підставі звернення клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання юридичної допомоги, зокрема, представляє у встановленому порядку інтереси клієнта в господарських судах, судам загальної юрисдикції, адміністративних судах, а також в інших органах з питань, пов`язаних з діяльністю клієнта.

Вартість правової допомоги, що надається адвокатським об`єднанням клієнту, становить 15000,00 грн, шляхом переказу грошової суми на рахунок адвокатського об`єднання (п. 4.1.розділу 4 договору).

27.11.2020 сторонами вказаного договору про надання правової допомоги складено та підписано акт № 1 про надання правової допомоги за договором, за яким вартість наданої правової допомоги у рамках розгляду справи №910/11209/20 становить 15000,00 грн.

Згідно розрахунку вартості наданої правової допомоги (додаток № 1 до даного акту) до вартості наданої правової допомоги включено попередню консультацію щодо характеру спірних правовідносин (в тому числі попереднє вивчення документів, зустріч з представниками клієнта) - 2000,00 грн (дві години); вивчення та правовий аналіз матеріалів справи та законодавства, формування правової позиції - 3000,00 грн (три години); аналіз судової практики - 1600,00 грн (чотири години); підготовка процесуальних документів (позовна заява, заява про усунення недоліків, клопотання про пришвидшення розгляду справи) - 8400,00 грн (дванадцять годин).

30.11.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕТОН» перераховано на рахунок Адвокатського об`єднання «Покровський, Левківський та партнери» 15000,00 грн в якості оплати юридичних послуг за вказаним вище договором.

За приписами частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У частинах 3, 4 статті 126 цього Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, яка має право на таке відшкодування, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи надані суду докази понесених витрат на професійну правничу допомогу суд доходить висновку, що стороною позивача надано суду підтверджуючі докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн, що підтверджується наданими актом про надання правової допомоги, розрахунком вартості наданої правової допомоги.

В той же час, враховуючи часткове задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕТОН», суд присуджує до відшкодування позивачу з Державного бюджету України понесені витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 13590,00 грн.

Керуючись ст. ст. 123, 124, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Заяву - задовольнити частково.

2. Ухвалити додаткове рішення у справі № 910/11209/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕТОН» (вул. Сумська, буд. 3, м. Київ, 03138) до Головного управління Держпраці у Київській області (вул. Вавілових, буд. 10, м. Київ, 04060), Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Ломоносова, буд. 22/15, м. Київ, 03127), Державної казначейської служби України (вул. Бастіонна, буд. 6, м. Київ, 01601) про стягнення боргу у розмірі 250513,30 грн.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕТОН» (вул. Сумська, буд. 3, м. Київ, 03138, ідентифікаційний код 25279859) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13590 (тринадцять тисяч п`ятсот дев`яносто) грн 00 коп.

4. В решті заяви - відмовити.

5. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Додаткове рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, п. 4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом додаткового рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Дата складення та підписання повного тексту додаткового рішення 18.12.2020.

Суддя В.О.Демидов