ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2020 справа № 914/2374/20

За позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, в особі регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Львів,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Краматорський завод важкого верстатобудування», м. Краматорськ,

про: стягнення штрафу в розмірі 6 558 357,00 грн

Суддя Н.Є. Березяк

Секретар судового засідання А.П. Полянський

За участю представників сторін:

від позивача: Є.А. Якуба представник;

від відповідача: Т.Р. Станько представник.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця акціонерного товариства «Українська залізниця» до Приватного акціонерного товариства «Краматорський завод важкого верстатобудування» про стягнення штрафу в розмірі 6 558 357,00 грн.

Ухвалою суду від 21.09.2020 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі №914/2374/20 призначено на 12.10.2020 р. В подальшому в підготовчому засіданні оголошувалась на перерва до 02.11.2020 та 23.11.2020.

Ухвалою суду від 23.11.2020 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено розгляд справи в підготовчому засіданні на 07.12.2020.

В судовому засіданні 07.12.2020 року представник позивача підтвердив, що ним надані всі документи і докази в обґрунтування заявлених позовних вимог, вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 ГПК України, не заперечує проти закінчення підготовчого засідання та проти початку розгляду справи по суті в той самий день.

Представник відповідача в судовому засіданні 07.12.2020 року також підтвердив, що ним надані всі докази і документи, якими він обґрунтовує свої заперечення, вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 ГПК України, не заперечує проти закінчення підготовчого засідання та проти початку розгляду справи по суті в той самий день.

Протокольною ухвалою суду закрито підготовче засідання та розпочато розгляд справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні 07.12.2020 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задоволити позов з підстав і мотивів, викладених в позовній заяві, наданих поясненнях та долучених до позовної заяви доказах. В обґрунтування своїх вимог посилається на ті обставини, що відповідачем порушено строки виконання робіт, передбачених укладеним між сторонами договором, що відповідно до п.7.1 -7.2 Договору є підставою застосування відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 відсотків від вартості непоставленого товару. З огляду на викладене, позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 20 відсотків штрафу в розмірі 6558357,00 грн.

В судовому засіданні 07.12.2020 року представник відповідача проти позову заперечив з підстав і мотивів, викладених у відзиві на позов, наданих поясненнях та долучених доказах. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на ті обставини, що строки виконання зобов`язання за укладеним між сторонами договором співпали із введенням в Україні жорстких карантинних заходів, і виконання зобов`язання у встановлений в договорі строк виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, що підтверджується сертифікатом Київської торгово-промислової палати від 19.06.2020 року № 3000-20-1068. З огляду на викладене, відповідач вважає нарахування штрафних санкцій необґрунтованими і просить відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні 07.12.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, заслухавши представників сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

11.11.2019 за результатами проведення відкритих торгів в електронній системі публічних закупівель Рrоzоrrо між акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» (далі Позивач) і приватним акціонерним товариством «Краматорський завод важкого верстатобудування» (далі - Відповідач) укладено договір №Л/Т-19577/НЮ, за умовами якого, Завод зобов`язався у 2019-2020 раках поставити Залізниці товар, зазначений в Специфікації №1 (Додаток №1 до Договору), а саме: колесотокарний верстат моделі КЖ20МФЗ з числовим програмним управлінням у кількості 1 шт., а Залізниця зобов`язувалася прийняти і оплатити такий товар .

Відповідно до пунктів 3.1., 3.2. Договору, ціна за одиницю товару визначається у Специфікації №1. Сума Договору на момент його підписання становила 32 791 785,00 грн, у тому числі ПДВ 20% 5 465 297,50 грн.

Згідно із п. 6.3. Договору, Постачальник зобов`язаний зокрема забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим Договором, а також провести монтаж верстата у існуюче місце згідно ескізу канави, пусконалагоджувальні роботи та навчання персоналу Покупця.

Відповідно до п. 5.2. Договору, поставка товару проводиться не більше 15 днів на підставі наданої письмової заявки/рознарядки Покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності Покупця до приймання продукції, а також Постачальник проводить монтаж верстата, пусконалагоджувальні роботи та навчання персоналу Замовника до 01.06.2020.

Згідно умов п.5.4 Договору місце поставки товару: Локомотивне депо Львів-Захід м.Львів, вул. Таллінська, 1.

Згідно із п. 5.5. Договору, датою поставки товару вважається дата підписання Сторонами акту приймання-передачі товару.

Умовами п. 5.6. Договору передбачено, що приймання товару по кількості та якості здійснюється зокрема при наявності акту приймання-передачі товару, його монтажу, пусконалагоджувальних робіт та навчання персоналу. Акт прийому передачі або видаткова накладна та інші первинні документи, що стосуються виконання цього Договору та приймання продукції, підписується з урахуванням вимог Статуту Покупця щонайменше двома уповноваженими особами: начальником служби, заступником начальника служби, головним інженером служби, начальником виробничого структурного підрозділу, заступником начальника виробничого структурного підрозділу, головним інженером виробничого структурного підрозділу, в інтересах якого укладено договір, після проведення монтажу верстата та навчання персоналу замовника (підпункт 5.2.3. п 5.2. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було надіслано відповідачу заявку від 29.04.2020 №НХ Льв-1/2566 (далі - заявка) на поставку товару, а саме: колесотокарний верстат моделі КЖ20МФЗ з числовим програмним забезпеченням у кількості 1 шт. за адресою: (ТЧ-1) Локомотивне депо Львів-Захід, м. Львів, вул. Таллінська, 1.

Як стверджує позивач, виходячи із змісту п. 5.2. Договору, а також враховуючи момент

відправлення заявки, граничний термін поставки товару був 14.05.2020, а для проведення монтажу, пусконалагоджувальних робіт та навчання персоналу - 01.06.2020.

13.08.2020 між Заводом і Залізницею підписано акт приймання- передачі товару №1, згідно із яким відповідач передав, а позивач прийняв товар на загальну суму 32 791 785,00 грн. Актом засвідчено також факт виконання Заводом монтажу, пусконалагоджувальних робіт та навчання персоналу Залізниці.

У зв`язку із порушенням строків виконання договору 15.07.2020 року відповідач надсилав на адресу відповідача претензію від 15.07.2020 №НЮ-3028, у якій на підставі п.п. 7.1., 7.2. Договору пропонував сплатити на її користь штраф в сумі 6 558 357,00 грн.

04.08.2020 позивачем отримано відповідь на претензію від 27.07.2020 №23/тс623, згідно із якою відповідач відмовив у задоволенні таких претензійних вимог, посилаючись на дію форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), засвідчених Сертифікатом №3000-20-1068 Київської торговою-промислової палати від 19.06.2020 №1703-4/320 (далі - Сертифікат КТ1І11), у якому зокрема зазначено, що Завод не міг виконати зобов`язання щодо проведення шефмонтажу та пусконалагоджувальних робіт протягом дії форс-мажорних обставин: установлення карантину на усій території України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211.

Наведені вище обставини стали підставою звернення з позовом про стягнення штрафних санкцій за порушення строків виконання договору в судовому порядку .

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтовані та такі що не підлягають до задоволення.

При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір поставки №Л/Т-19577/НЮ від 11.11.2019 р.

Беручи до уваги правову природу укладеного договору, кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини поставки, правове регулювання яких здійснюється у відповідності до положень ст.712 ЦК України та ст.ст. 264-271 ГК України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми ЦК України, які регулюють правила купівлі-продажу (ст.ст. 655-697 ЦК України), підряду (837-864 ЦК України) та надання послуг ( ст.901-907 ЦК України).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з укладеного між сторонами договору поставки №Л/Т-19577/НЮ від 11.11.2019 за своєю правовою природою даний договір є змішаним і містить елементи договору поставки продукції (колесотокарного верстата моделі КЖ20МФЗ з числовим програмним забезпеченням у кількості 1 шт) , договору підряду ( провести монтаж верстата та здійснити пусконалагоджувальні роботи) договору надання послуг ( провести навчання персоналу Замовника).

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності із ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом положень ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Згідно п.5.1 договору Постачальний здійснює поставку товару на умовах DAP за правилами «ІНКОТЕРМС-2010» , за реквізитами, зазначеними в заявці Покупця.

Відповідно до п. 5.5 договору датою поставки товару вважається дата підписання сторонами акту приймання-передачі товару.

Відповідно до п.6.3 Договору, Постачальник зобов`язаний зокрема забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим Договором, а також провести монтаж верстата у існуюче місце згідно ескізу канави, пусконалагоджувальні роботи та навчання персоналу Покупця.

Як вже зазначалося раніше, договір №Л/Т-19577/НЮ, за умовами якого, відповідач зобов`язався поставити позивачу товар, зазначений в Специфікації №1 (Додаток №1 до Договору), а саме: колесотокарний верстат моделі КЖ20МФЗ з числовим програмним управлінням у кількості 1 шт., провести його монтаж, пусконалагоджувальні роботи та провести навчання персоналу був укладений між сторонами 11 листопада 2019 року з кінцевим терміном його виконання до 01.06.2020 року.

У пункті 5.2. договору сторони погодили, що товар має бути поставлений на підставі письмової заявки/рознарядки Покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності Покупця до прийняття продукції впродовж 15 днів, а також Постачальник проводить монтаж верстата, пусконалагоджувальні роботи та навчання персоналу Замовника до 01.06.2020.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було направлено заявку №НКЛЯ-1/2566 про поставку колесотокарного верстату моделі КЖ20МФЗ з числовим програмним управлінням лише 29.04.2020р.. по спливу більше чотирьох місяців з моменту укладення договору і за місяць до кінцевої дати встановленої для виконання договору.

Таким чином, заявка регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» була направлена на адресу відповідача в межах критичного терміну для виконання зобов`язань за договором поставки №Л/Т-19577/НЮ від 11.11.2019р.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, у встановлений договором строк, а саме: 08.05.2020р. колесотокарний верстат моделі КЖ20МФЗ з числовим програмним управлянням Постачальником доставлено у місце поставки товару:(ТЧ - 1) Локомотивне депо Львів - Захід - код філії 026. 79025, м. Львів, вул.Талінська 1, що підтверджується ТТН (в матеріалах справи).

В той же час, враховуючи запровадження на території України жорстких карантинних заходів та критично малий термін на виконання робіт по монтажу та навчанню персоналу, 05.05.2020р. відповідачем на адресу Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» було направлено лист від №23тс/429, в якому зазначено про наявність форс - мажорних обставин, які мали вплив на нормальну та безперервну роботу підприємства та виконання зобов`язань за договором від 11.11.2019р. № Л/Т-19577/НЮ у встановлений строк з проханням перенести термін дії договору згідно п.10.1 до 01.08.2020р.

У відповідь на зазначений вище лист Регіональна філія «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» листом від 07.05.2020р. №НЗТ-10/2540 повідомила позивача, що розділом 8 договору від 11.11.2019р. № Л/Т-19577/НЮ передбачено порядок звільнення сторін від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором і що доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово - промисловою палатою України або її органами.

Слід звернути увагу на ту обставину, що згідно постанови КМ України від 11.03.2020р. №211 (із змінами) «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 (далі - СОVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. Кабінетом Міністрів України установлено з 12 березня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на всій території України карантин.

Наявність форс - мажорних обставин підтверджена відповідним сертифікатом Київської торгово - промислової палати від 19.06.2020 року №3000-20-1068, в якому зазначено що такі обставини тривають станом на 22.06.2020 року.

Так, Київською торгово - промисловою палатою було розглянуто ряд документів, більша кількість з яких підтвердили наявність форс - мажорних обставин, що виникли на території саме м. Львова та Львівської області у зв`язку з поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 .

Як зазначає відповідач, наявність обмеженого режиму роботи регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» унеможливили належне та своєчасне виконання з боку АТ «Укрзалізниця» підготовчих робіт з облаштування фундаменту, на який в подальшому ПрАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування» встановив верстат моделі КЖ20МФЗ з числовим програмним управлінням відповідно до технічної документації.

12.05.2020р. до регіональної філії АТ «Укрзалізниця» позивачем було направлено лист №23тс/440 де повідомлено Покупця, що за результатами обстеження фундаменту для верстата КЖ20МФЗ спеціалістами ПрАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування» станом на 13.05.2020р. він не відповідає вимогам для проведення монтажу верстату, не виконані належні роботи для його улаштування та на об`єкті Покупця працює персонал АТ «Укрзалізниці», який виконує будівельні роботи, термін завершення робіт не визначений, і що ця ситуація призводить до зриву графіку виконання монтажу та пусконалагоджувальних робіт з боку ПрАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування» за Договором.

Як вбачається з матеріалів справи, фактична дата здачі АТ «Укрзалізниці» фундаменту під встановлення верстату КЖ20МФЗ засвідчена у довідці від 13.05.2020р., за підписом начальника Локомотивного депо Львів - Захід Ваколюк С.П.

Листом від 29.05.2020р. №23тс-487 , який отримано АТ «Укрзалізниця» 29.05.2020р. вх.№2041/21, відповідач повідомив, що завершує навчання персоналу та пусконалагоджувальні роботи, але у зв`язку із складністю встановленого обладнання вважає за необхідне проведення авторського нагляду за процесом експлуатації та обслуговування верстата на начальному етапі.

Відповіді на пропозицію щодо продовження строку Договору поставки з боку АТ «Укрзалізниця» відповідач не отримав.

Згідно листа ПрАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування» від 27.07.2020р. №23тс/623 на адресу АТ «Укрзалізниця» було направлено копію сертифікату Київської ТПП від 19.06.2020р. №3000-20-1068 про наявність форс-мажорних обставин, який залишився без відповідного розгляду та реагування з боку позивача.

Згідно з актом №1 від 28.07.2020р. Постачальник передав, а Покупець прийняв товар: колесотокарний верстат моделі КЖ20МФЗ з числовим програмним управлінням у кількості 1 шт. Товар є новим, таким що не був у вжитку, терміни та умови його зберігання не порушені. Якість товару відповідає вимогам Договору. Зауважень щодо якості та кількості товару Покупець не має. Постачальником проведено монтаж, пусконалагоджувальні роботи та навчання персоналу Покупця.

До акту додано протокол оперативної наради під головуванням заступника директора виконавчого з рухомого складу регіональної філії «Львівська залізниця» Лібера Б.К. від 13.08.2020р., в якому зазначено та підтверджено факт проведення монтажу та пусконалагоджувальних робіт станом на 10.07.2020р., дату складання акту №1.

Відповідно до ст.614 Цивільного кодексу України (далі ЦК) особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання встановлено у частині 1 статті 617 ЦК, за змістом якої особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Зазначені норми кореспондуються із нормами статті 218 Господарського кодексу України (далі - ГК), відповідно до яких підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з положеннями статті 14-1_Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Зазначеною нормою також передбачено, що засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифіката про форс-мажорні обставини покладено на ТПП та уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат.

Наведені в сертифікаті Київської торгово - промислової палати від 19.06.2020 року №3000-20-1068 обставини є надзвичайними (тобто попри те, що факт настання таких обставин можливо припустити, але час, місце, тривалість, наслідки їх настання передбачити неможливо) та невідворотними (знаходяться поза контролем сторін і не пов`язані з їх діями), об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору поставки №Л/Т-19577/НЮ від 11.11.2019р., є обставинами непереборної сили у розумінні положень статті 218 ГК, статті 14-1_Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні", вказують на відсутність вини відповідача у невиконанні взятого на себе обов`язку, а тому виключають відповідальність у вигляді штрафу за поставку, монтаж, пусконалагоджувальні роботи та навчання.

Умови укладеного договору поставки №Л/Т-19577/НЮ від 11.11.2019р. та наявна інформація на час його укладання щодо об`єму та строків виконуваних послуг дозволяла стверджувати про наявність можливості повного та своєчасного виконання відповідачем взятих на себе обов`язків за договором.

Тобто при визначенні об`ємів та строків послуг з монтажу верстату, пусконалагоджувальні роботи та навчання персоналу сторони мали достатні підстави розраховувати на стабільну роботу по виконанню робіт з переліку.

Проте, зволікання Покупцем при оформленні заявки (яка була подана за місяць до закінчення строків виконання робіт) неготовність на час подання заявки фундаменту для встановлення та монтажу верстата, який був фактично зданий АТ «Укрзалізниця» лише 13.05.2020 вже після поставки верстата відповідачем( 08.05.2020) , наявність форс-мажорних обставин, які виникли із запровадженням жорстких карантинних заходів унеможливила своєчасне виконання договору відповідачем у встановлений строк .

Станом на 01.06.2020р. у ПрАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування» були відсутні можливості та умови їх усунення, у зв`язку із чим подальше виконання договору порушило співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило ПрАТ «КЗВВ» отримати те, що він очікував при укладенні даного договору.

Ситуація, яка склалася обумовлена рядом не прогнозованих факторів, виникнення яких неможливо було передбачити на момент укладання державного контракту, а саме: несвоєчасне облаштування фундаменту на території Покупця. При цьому, вищевказані події виникли після укладення договору, ці події не могли бути враховані ПрАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування» , вони перебували поза його контролем.

В ході судового розгляду справи представник позивача посилався на тривалість форс-мажорних обставин строком в 33 дні, які на його думку, завершились 22.06.2020 року, а відтак кінцевою датою виконання умов договору вважає 13.07.2020 року. Відтак, надані 28.07.2020 Покупцю для підписання акт №1 приймання-передачі товару, видаткова накладна, рахунок на оплату, податкова накладна, на думку позивача, є порушенням строків виконання зобов`язань, що в свою чергу відповідно до п.7.2 Договору за прострочення поставки товару, його монтажу, пусконалагоджувальний робіт та навчання персоналу покупця є підставою для нарахування штрафу у розмірі 20% виходячи з суми договору, визначеної яка на момент його підписання становила 32 791 785,00 грн.

Доводи позивача необґрунтовані і спростовуються матеріалами справи.

Як було зазначено вище, факт поставки колесотокарного верстату моделі КЖ20МФЗ з числовим програмним управлянням здійснено своєчасно 08.05.2020р. у межах строку, встановленого п.5.2 Договору, і цей факт АТ «Укрзалізниця» не заперечує.

Щодо виконання монтажу, пусконалагоджувальних робіт та навчання персоналу залізниці, то з врахуванням неготовності на час подання заявки фундаменту для встановлення та монтажу верстата, який був фактично зданий АТ «Укрзалізниця» лише 13.05.2020 вже після поставки верстата відповідачем (08.05.2020) вони не могли в повному обсязі бути виконані у встановлений договором строк в зв`язку із зволіканням позивача щодо здачі фундаменту під встановлення верстату та наявністю форс-мажорних обставин, підтверджених відповідним сертифікатом Київської торгово - промислової палати від 19.06.2020 року №3000-20-1068, в якому зазначено що такі обставини тривають станом на 22.06.2020 року.

Не відповідають дійсності і спростовуються матеріалами справи доводи позивача, викладені в позовній заяві, що поставка товару, виконання робіт по монтажу, пусконалагоджувальних робіт та навчання персоналу Покупця було завершено 13.08.2020 року , що на його думку, підтверджується актом приймання-передачі робіт №1 підписаним Залізницею 13.08.2020 .

Як вбачається з матеріалів справи, 10.07.2020р. та 24.07.2020р. проводилися перевірки відповідності параметрів колесотокарного верстата моделі КЖ20МФЗ з числовим програмним управлінням, про що між сторонами складались відповідні Акти про проведення перевірки (копії Актів долучені до матеріалів справи). За результатами цих перевірок позивачем складалися Акти, де позивач вказував, що на його думку середній час обточки 8-ми колісних пар не відповідає технічному завданню (Додаток №2 до Договору) у частині продуктивності верстата (копію Акта№1 від 10.07,2020р. та копію Акта №2 від 24.07.2020р. долучено до матеріалів справи). Проте, відповідач цих Актів №1 та №2 не підписував, а зазначив свої заперечення та обґрунтував доводи на звороті цих Актів. Зокрема, технічним завданням було визначено середній час обточки 8-ми колісних пар має становити 380 хв., а позивач вважав, що в даному випадку верстат виконує цю роботу за 394,66 хв. Натомість, відповідач вказував, що машинний час обробки коліс цим верстатом становить 277,33 хв. (що відображено в Акті №2 від 24.07.2020р.).

Складеним позивачем Актом №1 від 10.07.2020 фактично підтверджено , що станом на 10.07.2020 завершено роботи по встановленню верстата, його монтаж та пусконалагоджувальні роботи, проте, на його думку, поставлений відповідачем товар не відповідав вимогам Договору (що в подальшому було спростовано експертами). Зазначеним Актом також зазначено про те, що станом на 10.07.2020 не проведено навчання персоналу.

Як вбачається з матеріалів справи, навчання персоналу Покупця здійснювалось відповідно до Навчально-тематичного плану, затвердженого головним конструктором ПрАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування» 10.12.2019р. (копія в матеріалах справи). Проведення навчання підтверджується протоколом №1 від 17.07.2020р. щодо оператора ОСОБА_1 , протоколом №2 від 18.07.2020р. щодо токаря ОСОБА_2 , протоколом №3 від 28.07.2020р. щодо токаря Проскурник І.М. (копії протоколів в матеріалах справи).

Станом на 28.07.2020р. Постачальником було виконано усі свої зобов`язання за Договором, а саме, поставлено товар, здійснено його монтаж, проведено пусконалагоджувальні роботи та навчання персоналу, про що було складено Акт №1 приймання-передачі до Договору від 28.07.2020р., який надісланий позивачу електронною поштою, а 29.07.2020 вручений наручно та надісланий поштою цінним листом з описом вкладення.

Незважаючи на те, що відповідач такий Акт надав позивачу, ще 28.07.2020р., позивач підписав цей Акт 13.08.2020р. з підстав викладених у Протоколі від 13.08.2020р. (копія в матеріалах справи). Як вбачається із змісту Протоколу від 13.08.2020р., цього дня позивачем було проведено оперативну нараду під головуванням заступника директора виконавчого з рухомого складу регіональної філії «Львівська залізниця» Лібера Б.К. За результатами цієї наради встановлено, що під час перевірки параметрів роботи верстата між сторонами виникло спірне питання щодо трактування п. 11 «Продуктивність (час обточки 8-ми колісних пар одного локомотива) - не більше 380 хв.» З метою надання роз`яснень та вирішення цього спірного питання сторонами було залучено експертів (Донбаську державну машинобудівну академію та незалежного експерта кандидата технічних наук Джуса В.С.). Як встановлено у протоколі оперативної наради за результатами проведених досліджень верстата, експерти встановили, що технічні характеристики верстата відповідають технічному завданню згідно Додатку №2 до Договору і верстат може бути прийнятий для виконання завданих йому функцій.

Отож, з вищенаведеного вбачається, що відомості зазначені позивачем в Акті №1 від 10.07.2020 щодо невідповідності поставленого товару вимогам Договору №Л/Т-19577/НЮ від 11.11.2019 не відповідають дійсності.

Натомість, підписання Акту приймання-передачі від 28.07.2020 позивачем лише 13.08.2020р. зумовлено діями самого позивача, адже, як ним встановлено, жодних зауважень щодо технічних характеристик верстата не виявлено.

Щодо визначених договором підстав для застосування штрафу, то слід зазначити наступне:

За умовами п.5.2 Договору - поставка товару проводиться не більше 15 днів на підставі наданої письмової заявки Покупця.

З врахуванням поданої заявки 29.04.2020 Покупця на поставку товару, визначений у п.5.2 строк на поставку товару спливав 14.05.2020р. Натомість, як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами, - товар поставлений позивачу 12.05.2020р., що підтверджується ТТН №7 від 08.05.2020р., ТТН №8 від 08.05.2020р., а також пунктом 3 Акту приймання-передачі від 28.07.2020р. Таким чином, поставка товару відбулась вчасно, в межах 15-ти денного строку визначеного у п.5.2 Договору.

Окрім цього, умовами п.5.2 Договору визначено - ... також. Постачальник проводить

монтаж верстата, пусконалагоджувальні роботи та навчання персоналу Замовника до 01.06.2020р. Аналіз положень п.5.2 Договору свідчить, що Договором виокремлено в часових межах: строк поставки товару, а також термін виконання монтажу, пусконалагоджувальних робіт та послуг з навчання персоналу.

Згідно з п.7.2 Договору - за прострочення поставки товару, його монтажу, пусконалагоджувальних робіт та навчання персоналу покупця Постачальник сплачує Покупцю штраф в розмірі 20% від вартості непоставленого товару.

Таким чином, є обґрунтованими і заслуговують на увагу суду доводи відповідача, що за умовами цього Договору відповідальність Постачальника у вигляді штрафу настає за умови прострочення виконання ним зобов`язань в комплексі щодо «поставки товару, його монтажу, пусконалагоджувальних робіт та навчання персоналу». Окремого штрафу у розмірі 20% за прострочення виконання зобов`язання щодо поставки товару, щодо монтажу, чи окремо щодо пусконалагоджувальних робіт чи навчання персоналу Договором не встановлено. Із зазначеного вбачається, що визначений у п.7.2 штраф у розмірі 20%, може бути застосовано, якщо мало місце одночасно прострочення зобов`язання і щодо поставки, і щодо монтажу, і щодо пусконалагоджувальних робіт, і щодо навчання персоналу.

Крім того, слід зазначити що за умовами Договору, відповідач, окрім поставки товару, зобов`язувався також здійснити монтаж верстату та відповідні пусконалагоджувальні роботи і навчання. Пунктом 6.3.5 Договору визначено обов`язок Постачальника провести монтаж верстата у існуюче місце згідно ескізу канави (Додаток 2 Технічне завдання (опис товару) рис 1 Ескіз канави).

Як вже зазначалося раніше, даний Договір поставки є змішаним договором (ч.2 ст. 628 ЦК України), оскільки, містить елементи як договору поставки, так і договору підряду (монтаж, пусконалагоджувальні роботи) та договору послуг (навчання персоналу).

Відповідно до ч.1 ст. 875 ЦК України замовник за договором будівельного підряду, з поміж іншого, зобов`язується також надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт).

Як вже зазначалося раніше, відповідно до пункту 5.2. Договору товар має бути поставлений на підставі письмової заявки/рознарядки Покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності Покупця до прийняття продукції впродовж 15 днів.

З аналізу положень п.5.2 Договору вбачається, що письмова заявка/рознарядка Покупця є підтвердженням готовності Покупця до прийняття товару (продукції), а відтак, на час подання заявки, фундамент для верстата вже повинен був бути облаштований, натомість фактична здача позивачем фундаменту під встановлення верстату засвідчена у довідці від 13.05.2020 , за підписом начальника локомотивного депо Львів-Захід Ваколюк С.П.

Згідно ст.850 ЦК України, замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках і в обсязі та в порядку , встановлених договором підряду. У разі невиконання замовником цього обов`язку підрядник має право вимагати відшкодування завданих збитків, включаючи додаткові витрати , викликані простоєм, перенесенням строків виконання роботи, або підвищенням ціни роботи.

Оскільки, щодо монтажу верстату за цим Договором вимагалось спеціальне місце згідно ескізу зазначеному у Додатку №2 до Договору, то монтаж цього обладнання залежав від стану готовності місця монтажу.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.05.2020р. відповідач звертався до позивача з листом №440 про те, що за результатами обстеження фундаменту для верстата станом на 13.05.2020р., він не відповідає вимогами для проведення монтажу верстата: не виконано робіт щодо приямків під рельсові опори, щодо каналів пі станцію управління, щодо дренажної системи (підтікання води в приямку), не підведені кабелі живлення для підключення верстата, на об`єкті працював персонал замовника.

Відповідно до ч.3 ст. 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні

свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона

має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або

в повному обсязі.

З огляду на викладене, несвоєчасне виконання робіт/послуг за договором, окрім іншого, мало місце також внаслідок невиконання позивачем своїх зобов`язань щодо надання відповідачу готового майданчика для безперешкодного виконання цих робіт._

Окрім наведених вище обставин відповідач також покликається на дію обставин непереборної сили, що виникли в період, коли постачальник зобов`язувався виконати свої зобов`язання за договором.

Положенням п.8.3 Договору сторони визначили, що доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються ТПП України або її

уповноваженими органами.

Як вбачається із Сертифікату №3000-20-1068 від 19.06.2020р., виданого Київською ТПП, засвідчено для ПрАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування» дію обставин непереборної сили щодо зобов`язань з проведення шефмонтажних та пусконалагоджувальних робіт відповідно до умов п.5.2 Договору у термін до 01.06.2020р. за договором №Л/Т-19577/НЮ від 11.11.2019р. Цим Сертифікатом засвідчено період дії форс-мажорних обставин з 12.05.2020р. які тривають станом на 22.06.2020р.

Умовами укладеного між сторонами Договору сторони визначили, що Сертифікат ТПП приймається як доказ наявності форс-мажорних обставин. У випадку незгоди із засвідченими у цьому Сертифікаті обставинами, позивач (як сторона договору) вправі був оскаржити цей Сертифікат. Відповідно до п.7.1 Регламенту засвідчення ТПП України та регіональними ТПП форс- мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України №40(3) від 15.07.2014р. - виданий Торгово-промисловою палатою України / регіональними торгово-промисловими палатами сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) може бути оскаржений в Регламентний комітет ТПП України з питань сертифікації форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), який призначається рішенням Президії ТПП України.

Відповідно до п.7.3 цього Регламенту - Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) може бути оскаржено стороною по договору, контракту, угоді протягом трьох місяців з дати, коли стороні стало відомо про його видачу.

Однак, позивач у встановленому порядку цього Сертифікату не оскаржував, а тому з урахуванням п.8.3 Договору, такий документ вважається належним та допустимим доказом на підтвердження форс-мажорних обставин.

Не заслуговують на увагу суду доводи позивача про те, що 22.06.2020 є датою завершення форс мажорних обставин, оскільки із тексту зазначеного вище Сертифікату вбачається, що станом на 22.06.2020р. форс-мажорні обставини ще тривають. Тобто, дія цих обставин не обмежується граничним терміном 22.06.2020р.

Згідно постанови КМ України від 11.03.2020р. №211 (із змінами) «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 (далі - СОVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. Кабінетом Міністрів України установлено на всій території України карантин з 12 березня 2020 р. до 31 липня 2020 р.

Крім того, із засвідченого у Сертифікаті періоду, тривалість дії форс-мажорних обставин щодо виконання зобов`язань Постачальника за Договором становить - 41 день (з 12.05.2020р. - по 22.06.2020р.). З урахуванням засвідчених ТПП у Сертифікаті обставин, - починаючи з 22.06.2020р. було відновлено обов`язок Постачальника щодо виконання договірних зобов`язань. У зв`язку з визначеним строком дії форс-мажорних обставин у 41 день та відновлення зобов`язання відповідача з виконання договору з 22.06.2020р. - кінцевим терміном виконання цих зобов`язань було - 02.08.2020р.

З огляду на ті обставини, що 28.07.2020 відповідач надав позивачу для підписання акт №1 приймання-передачі товару, видаткову накладну, рахунок на оплату та податкову накладну, відповідач свої усі зобов`язання за Договором виконав повністю вчасно до спливу терміну 02.08.2020р.

У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України та інших підзаконних нормативно-правових актів, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, позивачем з допомогою належних та допустимих доказів не доведено суду обставин пропуску строків поставки товару неналежної якості та наявності підстав застосування наслідків, зазначених ч. 2 ст. 678 ЦК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами наявність правових підстав для задоволення його позовних вимог, внаслідок чого суд вирішив у задоволенні позову відмовити повністю.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч. ч. 1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У свою чергу, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 р. у справі «Серявін проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010 р.) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Суд враховує висновки, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Судові витрати на підставі статей 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак судовий збір залишається за позивачем.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232,233, 236, 237, 238,

240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 15.12.2020.

Суддя Н.Є. Березяк