РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.12.2020Справа № 910/17569/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Темп-3000";

до Міністерства оборони України;

про стягнення 17 584 000,00 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача: Галя Є.С., довіреність № б/н від 30.01.20;

Від відповідача: Кривошея Д.А., уповноважена особа.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Темп-3000" з позовом до Міністерства оборони України в якому просить стягнути 17 584 000,00 грн. заборгованості за договором поставки № 286/3/19/57 від 04.03.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 08.12.2020.

У судовому засіданні 08.12.2020 представники сторін проти закриття підготовчого засідання не заперечували, у зв`язку з чим суд ухвалив закрити підготовче засідання та перейти до розгляду справи по суті.

Представник позивача під час розгляду справи по суті позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених у своїх письмових запереченнях на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «ТЕМП-3000» (постачальник) та Міністерством оборони України (замовник) 4 березня 2019 року, відповідно до рішення тендерного комітету (протокол від 21.02.2019 №75/68/4), був укладений договір про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) №286/3/19/57 (далі - Договір поставки), а саме: індивідуального обмундирування (35810000-5) (чохол до бронежилета «Корсар МЗс-1-4» у маскувальному малюнку ММ-14 з комплектом підсумків) у кількості 28 000 штук з терміном виконання зобов`язання до 01.07.2019 (включно).

24 грудня 2019 року Сторонами укладена Додаткова угода №1 до Договору №286/3/19/57 від 04.03.2019, якою продовжено строк дії Договору до 31 березня 2020 року.

28 січня 2020 року Сторонами укладена Додаткова угода №2 до Договору № 286/3/19/57 про додаткову поставку чохлів до бронежилетів «Корсар МЗс-1-4» у маскувальному малюнку ММ-14 з комплектом підсумків у кількості 5 600 штук на загальну суму 17 584 000,00 грн. з терміном поставки до 31 березня 2020 року (включно).

Відповідно до умов договору постачальник зобов`язаний до початку поставки товару за договором письмово повідомити Представника замовника оголошенням про готовність партії товару до приймання та місце здійснення приймального контролю товару за якістю. Після отримання оголошення представник замовника протягом трьох робочих днів розпочинає приймальний контроль товару за якістю у приміщеннях постачальника або виробника. Постачальник забезпечує доступ представника замовника до приміщень, у яких виготовляються та зберігаються товар для здійснення контролю за їх якістю (пункт 2.5. Договору).

Товар постачається на умовах DDP - склад Замовника відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню торговельних термінів «Інкотермс» у редакції 2010 року згідно з положеннями Договору, встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує її збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт і зберігання в межах термінів, установлених діючими стандартами тощо. Строк поставки товару буде визначений в специфікації Договору (п.1.2.) (пункт 5.1. Договору).

Постачальник зобов`язаний письмово, не пізніше ніж за 2 (два) робочі дні, повідомити представника Замовника, про дату коли товар буде наданий для приймання по якості (пункт 6.3.3. Договору); письмово, не пізніше ніж за 2 (два) робочі дні, повідомити одержувача Замовника, про дату коли товар буде відвантажений на його адресу (пункт 6.3.4. Договору); нести всі витрати щодо перевірки якості та кількості товару, крім витрат представників Замовника на відрядження (пункт 6.3.7. Договору).

За пунктом 10.1 Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами і з урахуванням внесених змін діє до 31.03.2020 (включно), а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

З матеріалів справи вбачається, що постачальник на виконання своїх зобов`язань, передбачених договором, поставив відповідачу товар - індивідуальне обмундирування (35810000-5) (чохол до бронежилета «Корсар МЗс-1-4» у маскувальному малюнку ММ-14 з комплектом підсумків) у кількості 5600 штук загальною вартістю 17 584 000,00 грн., що підтверджується копіями видаткових накладних та копіями актів приймального контролю якості, які містяться в матеріалах справи.

Вказані видаткові накладні та акти підписані уповноваженими представника сторін без заперечень та скріплені печатками.

Відповідно до п. 4.1. договору поставки розрахунки за фактично поставлений товар проводяться протягом 30 календарних днів з дати надання постачальником замовнику належним чином оформленого рахунку-фактури на поставлений товар, підписаний головним бухгалтером постачальника.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що відповідач не здійснив оплату вартості поставленого йому товару в повному обсязі, а відтак відповідач має заборгованість за договором у розмірі 17 584 000,00 грн.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, як встановлено нормами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України.

Приписами ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами ст. 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідач у своєму письмовому відзиві проти факту отримання товару, визначеного умовами договору у кількості 5600 штук загальною вартістю 17 584 000,00 грн. не заперечував. Заперечуючи проти позовних вимог відповідач вказував, що оскільки кошти на оплату продукції були передбачені у бюджеті на 2019 рік, тому реалізувати таку оплату було можливо лише у 2019 бюджетному році а не у наступному 2020 році.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 617 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно зі ст. 229 цього ж Кодексу, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування, не може розглядатись як встановлення терміну виконання обов`язку замовника з оплати отриманого товару, з огляду на те, що поняття "термін" передбачає вказівку на подію, яка має неминуче настати, тоді як умова про надходження бюджетного фінансування такої вказівки не містить.

Таким чином, відсутність бюджетних призначень не виправдовує бездіяльність відповідача і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов`язання. Аналогічні правові позиції викладені у постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2012 р. № 15/5027/715/2011, постанові Верховного суду України від 15.05.2012 р. № 11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 р.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Cтягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 6; ідентифікаційний код 00034022) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Темп-3000" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 45; ідентифікаційний код 31778043) 17 584 000 (сімнадцять мільйонів п`ятсот вісімдесят чотири тисячі) грн. 00 коп. заборгованості та 255 000 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09.12.2020 р.

Суддя О.В. Мандриченко