РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.12.2020Справа № 910/11520/20

За позовомКомунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Інститут Генерального плану м. Києва"
доДепартаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Приватне акціонерне товариство "БІАРС"
провизнання бездіяльності протиправною
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників справи:

від позивачаЦитович К.В.;
від відповідачаЖуковський В.П.;
від третьої особине з`явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальна організація виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Інститут генерального плану м.Києва" звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить визнати незаконною бездіяльність Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що полягає у невиконанні ним умов договору від 05.05.2016 №23/Пмд-16 щодо належного оформлення факту прийняття виконаних робіт.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/11520/20; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у справі Приватне акціонерне товариство "БІАРС" третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача; підготовче засідання у справі призначено на 17.09.2020 та встановлено відповідачу строк для подання відзив на позов та строк для надання пояснень третьою особою щодо позову - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

15.09.2020 через канцелярію суду від третьої особи надійшли пояснення по справі, в яких остання зазначила про обрання позивачем неефективного способу захисту порушених прав.

У підготовчому засідання 17.09.2020 оголошено перерву до 01.10.2020. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 відповідача та третю особу викликано у підготовче засідання призначене на 01.10.2020.

30.09.2020 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли пояснення з приводу пояснень третьої особи.

01.10.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про продовження строку на подання відзиву та про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 задоволено клопотання відповідача про продовження строку для подання відзиву на позов, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - 5 днів з дня отримання даної ухвали суду; продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладено підготовче засідання у справі на 22.10.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.11.2020.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті оголошено перерву до 02.12.2020. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 відповідача повідомлено про судове засідання призначене на 02.12.2020.

01.12.2020 через канцелярію суду від позивача надійшли додаткові письмові пояснення по суті спору.

У судовому засіданні 02.12.2020 представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідач відзив на позов не надав. У судовому засіданні 02.12.2020 представник відповідача проти позову заперечив.

Третя особа представників у судове засідання 02.12.2020 не направила.

В судовому засіданні 02.12.2020 на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

05.05.2016 між Комунальною організацією виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Інститут генерального плану м.Києва" (виконавець-1, позивач), Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (замовник, відповідач), Приватним акціонерним товариством "БІАРС" (інвестор, третя особа) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-інвестиційна сервісна компанія" укладено договір №23/Пмд-16 на розробку детального плану території (договір).

Відповідно до умов договору замовник доручає, а виконавець-1 та виконавець-2 приймають на себе зобов`язання власними та/або залученими силами та засобами розробити детальний план реконструкції житлового масиву Сирець в межах вулиць Ризька, О.Теліги, Бакинська, Чаплигіна, Ясногірська, Котовського, Щусєва у Шевченківському районі міста Києва (надалі за текстом договору - роботи), а інвестор оплачує виконані виконавцем-1 і виконавцем-2 та прийняті замовником роботи. Результат виконаних робіт - розроблений у відповідності до державних будівельних норм та затвердженого завдання на розроблення містобудівної документації (додаток №3 до договору) і технічних вимог замовника (додаток №4 до договору), а також вихідних даних на проектування (додаток №5 до договору) - проект детального плану території, затверджений у встановленому порядку, переданий до Служби містобудівного кадастру, що є структурним підрозділом замовника та зареєстрований в базі даних Містобудівного кадастру (п.1.2).

Вартість виконаних робіт визначена на підставі протоколу погодження договірної ціни (додаток №1 до договору) та складає 803189,40 грн в т.ч. ПДВ 20%.

Строк та зміст виконання і передачі замовнику основних етапів визначаються календарним планом (додаток №2 до договору). Договір вступає в дію з дати підписання його сторонами. Терміни виконання робіт за погодженням сторін можуть бути змінені шляхом укладення додаткової угоди до договору (п.п.3.1, 3.2, 3.4 договору).

У відповідності до п.п.4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.5 договору виконавець-2 передає результати своєї роботи виконавцю-1 для включення їх в загальні матеріали детального плану території. При прийнятті замовником та інвестором етапу (етапів) робіт виконавець-2 надає виконавцю-1 анотований звіт. Всі виконані роботи передаються виконавцем-1 за накладною спочатку замовнику, а згодом інвестору (крім матеріалів, що мають гриф "ДСК"), в межах строків, визначених цим договором з обов`язковим оформленням відповідних актів здачі-приймання робіт. При прийнятті замовником та інвестором етапу (етапів) робіт виконавець-1 надає анотований звіт та акт здачі-приймання виконаних робіт. Замовник протягом 10-ти робочих днів від дня одержання виконаних та належним чином оформлених робіт за накладною та за анотованим звітом, зобов`язаний передати виконавцю-1 підписаний акт здачі-приймання виконаних робіт або мотивовану відмову від приймання вищезгаданих робіт або їх окремих етапів. Після підписання замовником акту здачі-приймання виконаних робіт або їх окремих етапів виконавець-1 передає інвестору виконану роботу (крім матеріалів, що мають гриф "ДСК") або анотований звіт та акт здачі-приймання робіт для підписання. Інвестор протягом 10 робочих днів після отримання вказаного акту зобов`язаний повернути виконавцю-1 акт здачі-приймання виконаних робіт, підписаний та оформлений в установленому порядку або надати мотивовану відмову від приймання робіт за цим договором. У випадку мотивованої відмови замовника та/чи інвестора від прийняття робіт сторонами складається акт з переліком зауважень та термінів їх усунення.

Замовник, зокрема, зобов`язується прийняти розроблений виконавцем-1 та виконавцем-2 детальний план території, що відповідає умовам договору, та підписати відповідний акт здачі-приймання виконаних робіт. Інвестор зобов`язується прийняти (в т.ч. достроково) розроблений виконавцем-1 та виконавцем-2 детальний план території, що відповідає умовам договору, та підписати відповідний акт здачі-приймання виконаних робіт. Виконавець-2 зобов`язується виконувати роботи відповідно до чинного законодавства України, діючої містобудівної документації, державних будівельних норм та правил, затвердженого завдання на розроблення містобудівної документації (додаток №3 до договору), технічних вимог замовника (додаток №4 до договору), вихідних даних на проектування та схеми меж території на розроблення детального платну території (додаток №6 до договору) та у строк, визначений договором (п.п.5.1.1, 5.3.6, 5.7.2 договору).

Цей договір діє з дня підписання його всіма сторонами і до повного виконання кожною зі сторін своїх зобов`язань (п.11.1 договору).

Також між контрагентами були підписані додатки до вказаного договору.

У додатковій угоді №1 від 17.02.2017 до договору у зв`язку із затримками виконання робіт виконавцем-2, на підставі п.10.2 договору, сторони за їх взаємною згодою домовились про те, що всі невиконані права та обов`язки виконавця-2 перед замовником та інвестором, визначені умовами договору, у повному обсязі переходять до виконавця-1, який в повній мірі є відповідальним перед замовником та інвестором за виконання передбачених договором робіт.

Згідно із додатковою угодою №2 від 14.09.2017 до договору сторони погодили внесення змін до календарного плану виконання робіт.

Відповідно до умов додаткової угоди №3 від 28.05.2019 до договору сторони погодили збільшити вартість договору на 571252,20 грн з ПДВ.

На виконання умов укладеного між сторонами правочину виконавці передали, а замовник та інвестор прийняли роботи на суму 273084,22 грн, що підтверджується підписаним між сторонами та скріпленим їх печатками актом №1 здачі-приймання виконаних робіт від 26.12.2016.

Також виконавцем було передано, а замовником та інвестором прийнято роботи на суму 409626,77 грн, що підтверджується підписаним між сторонами та скріпленим їх печатками актом №2 здачі-приймання виконаних робіт від 21.11.2017.

22.07.2019 виконавцем було передано замовнику акт №3 здачі-приймання виконаних робіт на суму 571252,20 грн, накладну №101, том-1 та том-2 проекту детального плану території реконструкції житлового масиву Сирець в межах вул.Ризька, О.Теліги, Бакинська, Чаплигіна, Ясногорська, Котовського, Щусєва в Шевченківському районі міста Києва.

Як зазначив позивач у позові, проект детального плану території реконструкції житлового масиву Сирець в межах вул.Ризька, О.Теліги, Бакинська, Чаплигіна, Ясногорська, Котовського, Щусєва в Шевченківському районі міста Києва був оприлюднений замовником на своєму офіційному вебсайті.

Однак, як вказує позивач у позовній заяві, замовник в порушення умов укладеного між сторонами договору, акт №3 здачі-приймання виконаних робіт на суму 571252,20 грн не підписав та виконавцю не повернув, з огляду на що позивач просить суду визнати незаконною бездіяльність Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що полягає у невиконанні ним умов договору від 05.05.2016 №23/Пмд-16 стосовно належного оформлення факту прийняття виконаних робіт.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст.837 Цивільного кодексу України).

Статтею 887 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

Обов`язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду встановлений і ст. 853 Цивільного кодексу України, якою також передбачено, що замовник зобов`язаний оглянути виконану роботу і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до приписів ч.1 ст.843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Статтею 889 Цивільного кодексу України визначено, що замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, в тому числі, сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Згідно ч.4 ст.882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Тобто, кінцевою метою укладання договору підряду з боку замовника є отримання індивідуалізованого результату праці підрядника, а з боку підрядника - отримання оплати за свою працю, а не отримання підписаних актів виконаних робіт. Підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а у разі відмови замовника від підписання такого акта - має лише констатувати факт відмови.

Як встановлено судом, між позивачем, як виконавцем, відповідачем, як замовником, та третьою особою, як інвестором, був укладений договір про №23/Пмд-16 на розробку детального плану території з урахуванням додаткових угод до нього, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання власними та/або залученими силами та засобами розробити детальний план реконструкції житлового масиву Сирець в межах вулиць Ризька, О.Теліги, Бакинська, Чаплигіна, Ясногірська, Котовського, Щусєва у Шевченківському районі міста Києва (надалі за текстом договору - роботи), а інвестор оплачує виконані виконавцем та прийняті замовником роботи.

Відповідно до умов додаткової угоди №3 від 28.05.2019 до договору контрагенти погодили збільшити вартість договору на 571252,20 грн з ПДВ.

Сторони в договорі також передбачили, що виконавець передає результати своєї роботи за накладною спочатку замовнику, а згодом інвестору (крім матеріалів, що мають гриф "ДСК"), в межах строків, визначених цим договором з обов`язковим оформленням відповідних актів здачі-приймання робіт. При прийнятті замовником та інвестором етапу (етапів) робіт виконавець надає анотований звіт та акт здачі-приймання виконаних робіт. Замовник протягом 10-ти робочих днів від дня одержання виконаних та належним чином оформлених робіт за накладною та за анотованим звітом, зобов`язаний передати виконавцю підписаний акт здачі-приймання виконаних робіт або мотивовану відмову від приймання вищезгаданих робіт або їх окремих етапів. При цьому згідно умов укладеного правочину замовник, зокрема, зобов`язується прийняти розроблений виконавцем детальний план території, що відповідає умовам договору та підписати відповідний акт здачі-приймання виконаних робіт.

Однак, як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, замовник переданий йому акт №3 здачі-приймання виконаних робіт на суму 571252,20 грн не підписав, у строк, встановлений договором, мотивовану відмову від його підписання виконавцю не надав.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу положень ст.2 Закону України "Про судоустрій України" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією та законами України, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями ст.20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Наведеними положеннями визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Тобто, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

В той же час, надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту слід зважати і на його ефективність. Це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Відтак, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту, що і унормовано в положеннях ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

В даному випадку, позивач просить суду визнати незаконною бездіяльність Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що полягає у невиконанні ним умов договору від 05.05.2016 №23/Пмд-16 щодо належного оформлення факту прийняття виконаних робіт.

Проте, при зверненні до суду з вимогами про визнання незаконною бездіяльності Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що полягає у невиконанні ним умов договору від 05.05.2016 №23/Пмд-16 щодо належного оформлення факту прийняття виконаних робіт, позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами обставин порушення певних прав та законних інтересів позивача, які могли б бути відновлені саме із застосуванням обраного способу захисту. Заявлена позивачем у позові вимога про визнання незаконною бездіяльності Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що полягає у невиконанні ним умов договору від 05.05.2016 №23/Пмд-16 щодо належного оформлення факту прийняття виконаних робіт не призводить до поновлення прав позивача та, у разі її задоволення, не може бути виконана у примусовому порядку, оскільки відсутній механізм виконання такого рішення.

По суті, заявлений позивачем позов спрямований не на захист порушеного права позивача, а на встановлення певного юридичного факту.

Як зазначалося вище, порушення цивільного права чи цивільного інтересу хоча і підлягають судовому захисту й у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 Цивільного кодексу України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Отже, підсумовуючи викладене, враховуючи наведені норми законодавства та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позовна вимога, заявлена позивачем, не може бути самостійним предметом спору в площині правовідносин між сторонами і, відповідно, способом захисту, та підлягає встановленню лише при існуванні і розгляді спору, який виник між особами, про право цивільне (зокрема: про стягнення заборгованості за виконані роботи, розірвання договору тощо).

З огляду на наведене всі інші клопотання та заяви, доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду стосовно відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Суд зазначає, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Згідно положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про відмову у задоволенні позовних вимог, судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст.74, 129, 238 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257, п.п.17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.12.2020

Суддя Ю.М. Смирнова