ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" грудня 2020 р. м. ХарківСправа № 37/103-07

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

без участі представників сторін

розглянувши заяву (вх. № 28801 від 09.12.2020) Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Харківській, Донецький та Луганський областях про заміну сторони у виконавчому провадженні

по справі

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області
до ФОП Гавриш Віталія Вікторовича, м. Харків
про стягнення 2522,65 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.04.2007 р. (суддя Доленчук Д.О.) по справі № 37/103-07 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області до ФОП Гавриш В.В. позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати в розмірі 1965,11 грн. та 557,54 грн. пені. Також стягнуто з Відповідача на користь державного бюджету України 102,00 грн. державного мита та на користь Управління Державного Казначейства у м. Харкові 118,00 грн. судових витрат.

На виконання рішення господарського суду Харківської області господарським судом Харківської області 04.05.2007 р. були видані відповідні накази.

Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Харківській, Донецький та Луганський областях звернулось до господарського суду Харківської області з заявою (вх. № 28801 від 09.12.2020) про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі № 37/103-07, де просить замінити стягувача - Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Харківській області його правонаступником Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Харківській, Донецький та Луганський областях.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2020 було визначено суддю Жигалкіна І.П.

Суд прийняв заяву (вх. № 28801 від 09.12.2020) про заміну сторони у виконавчому провадженні до розгляду та призначив її до розгляду у судовому засіданні на "17" грудня 2020 р. о 10:45.

Представники сторін та заявника у судове засідання 17.12.2020 не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду заяви відповідно до положень статті 120 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 ГПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. За таких обставин, заява розглядається за наявними матеріалами справи.

Суд зазначає, що з Довідки Господарського суду Харківської області Відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) вбачається про знищення справи № 37/103-07 вх. № 3154/4-37(07) згідно акту № 2 від 28.05.2015 р, на підставі "Переліку типових документів", що створюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання", затвердженого наказом Державної судової адміністрації України 11.02.2010 № 22 та наказу Вищого арбітражного суду України від 21.03.1997 № 8.

Дослідивши матеріали справи та заяву (вх. № 28801 від 09.12.2020) Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Харківській, Донецький та Луганський областях про заміну сторони у виконавчому провадження правонаступником, суд встановив наступне.

На підставі рішення господарського суду Харківської області від 18.04.2007 у справі № 37/103-07, 04.05.2007 р. був виданий наказ щодо стягнення з суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи Гавриш В.В. на користь державного бюджету заборгованість з орендної плати в розмірі 1965,11 грн. та 557,54 грн. пені.

У зазначеному наказі також було зазначено, що він дійсний для пред`явлення до виконання у кредитні установи (судовому виконавцю) до 19.04.2010 р.

Свою заяву Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Харківській, Донецький та Луганський областях про заміну сторони у виконавчому провадженні та наданими доказами обґрунтовує тим, що 06.03.2020 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області припинене, як юридична особа.

Також, на підставі наказу Фонду Державного майна України "Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України" від 16.05.2019 №467 утворено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях як юридичну особу публічного права, що розташоване у м. Харків, реорганізувавши шляхом злиття Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Луганській області.

Згідно з наказом Фонду Державного майна України "Про призначення дня початку роботи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях" від 02.07.2019 № 639 визначено днем початку роботи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях 02 липня 2019 року.

З огляду на викладене, заявник просить суд замінити стягувача у виконавчому провадженні - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області його правонаступником - Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях.

За приписами ст. 129 Конституції України та ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», що також узгоджується зі змістом ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Положення ч. 1 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають можливість заміни однієї із сторін виконавчого провадження у разі її вибуття відповідним правонаступником. І хоча означені норми безпосередньо не встановлюють випадків такого вибуття чи його тлумачення, вказівка на необхідну ознаку правонаступництво дозволяють у світлі положень загальної для всіх випадків (не залежно від стадії судового процесу) процесуального правонаступництва ст. 52 Господарського процесуального кодексу України визначити належні матеріально-правові підстави цієї процесуальної дії.

Так, згідно зі ст. 52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 334 ГПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням сторін учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Суд вважає за доцільне зазначити, що при розгляді заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні та її обґрунтування заявником, в контексті наведених норм задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження було б правомірним та обґрунтованим, проте суд відмовляє у задоволені заяви зважаючи на наступне.

Як свідчать матеріали справи, встановлено, що на виконання рішення господарського суду Харківської області від 18.04.2007 у справі № 37/103-07 господарським судом Харківської області було видано наказ 04 травня 2007 року про стягнення на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області заборгованості з орендної плати у розмірі 1965,11 грн. та 557,54 грн. пені з суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи Гавриш Віталія Вікторовича.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ГПК України).

Ч. 1 ст. 326 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-РП/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012р. №11-рп/2012).

Згідно з ч. 1 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції чинній станом на 25.03.2005, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років.

В наказі Господарського суду Харківської області від 04.05.2007 у справі №37/103-07 вказано строк його пред`явлення до виконання: до "19" квітня 2010 року, що відповідає вказаним вище приписам чинного на момент видачі виконавчого документа законодавства.

Згідно з ст. 22 Переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання Закону України "Про виконавче провадження" в редакції 25.03.2005, року, визначено Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: а) пред`явленням виконавчого документа до виконання; б) частковим виконанням рішення боржником; в) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

Проте, при зверненні Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Харківській, Донецький та Луганський областях з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні не надано жодного доказу про звернення стягувача до виконавчої служби щодо виконання наказу суду, де отримано постанову про відкриття, чи про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Статтєю 23 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, де частиною 1 зазначеної статті державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред`явлення для примусового виконання якого минув, про що виносить відповідну постанову.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутись із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву у 10-денний строк, якщо інше не встановлено законом. По інших виконавчих документах пропущені строки поновленню не підлягають. (ч. 2-3 даної статті).

Слід зазначити, що процесуальне законодавство не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. В кожному випадку суд з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обґрунтування заяви про відновлення строку для пред`явлення наказу до виконання, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Поряд із цим, можливість відновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання безпосередньо пов`язана з наявністю поважних причин його пропуску, і такою підставою не може бути лише подання заяви стягувачем із зазначенням, що ним пропущено строк з поважних причин без належного обґрунтування цього відповідними письмовими доказами. В такому випадку, обов`язковому встановленню підлягають обставини, які заважали стягувачу пред`явити виконавчий документ до виконання у встановлений законом строк.

Суд звертає увагу, що Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Харківській області, а ні Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Харківській, Донецький та Луганський областях не звертався до господарського суду Харківської області з заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення наказу до виконання, про що свідчить відсутність відповідних судових рішень.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч.ч. 1-2 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

В силу ч. 1 ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для Суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Всупереч зазначеним приписам процесуального законодавства у заяві (вх. № 28801 від 09.12.2020) заявником не наведено та не підтверджено належними та допустимими доказами поважності причин задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником у справі по виконавчому документу, який виданий на виконання рішення господарського суду Харківської області від 18.04.2007 у справі № 37/103-07, як і не вказано самих причин такого пропуску.

Отже, в кожному випадку суд, з врахуванням конкретних обставин не може замінити сторону виконавчого провадження по виконавчому документу, у якому пропущено строк.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Станьо проти Бельгії" від 07.07.2009 суд вказав, що встановлені законом строки позовної давності переслідували законну мету забезпечення правової визначеності, оскільки вони захищали потенційних відповідачів від прострочених вимог і означали, що суди звільняються від необхідності винесення рішень, заснованих на доказах, які з часом набули властивість невизначеності або неповноти. Аналогічно і строк пред`явлення наказу до виконання має на меті забезпечення правової визначеності, оскільки він захищає боржника від прострочених вимог стягувача.

Зі ст. 19 Конституції України визначено, що Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області не проявлено зацікавленості щодо вирішення судового спору та не вжив жодних заходів пред`явлення виконавчого документу, контроль, звернення в період виконання судового рішення до відповідного відділу виконавчої служби тощо.

Керуючись практикою Європейського Суду з прав людини, яка є джерелом права та частиною національного законодавства, у відповідності до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", та статті 9 Конституції України, суд зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Оскільки строк для пред`явлення виконавчого документа, наказу Господарського суду Харківської області від 04.05.2007 у справі № 37/103-07, судом не поновлений, суд вважає за доцільне відмовити у задоволені заяви (вх. № 28801 від 09.12.2020) про заміну сторони у виконавчому провадженні стягувача - Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Харківській області його правонаступником Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Харківській, Донецький та Луганський областях.

Таким чином, в задоволенні заяви (вх. № 28801 від 09.12.2020) Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Харківській, Донецький та Луганський областях про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі № 37/103-07 суд відмовляє.

Керуючись статтями 52, 232-235, 255, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви (вх. № 28801 від 09.12.2020) Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Харківській, Донецький та Луганський областях про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі № 37/103-07 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повну ухвалу підписано 21 грудня 2020 року.

Суддя І.П. Жигалкін