УХВАЛА

м. Київ

16.12.2020Справа № 910/8543/20
.Господарський суд міста Києва у складі судді Спичак О.М., за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Комуналка» про розстрочення виконання рішення суду у справі

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комуналка»

про стягнення 253927,89 грн

Представники сторін:

від заявника (боржника): не з`явився;

від стягувача: Марковська В.В.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.09.2020 у справі №910/8543/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комуналка» грошові кошти у розмірі 253927 (двісті п`ятдесят три тисячі дев`ятсот двадцять сім) грн 89 коп та судовий збір у розмірі 3808 (три тисячі вісімсот вісім) грн 92 коп.

21.10.2020 на виконання вказаного рішення суду видано наказ.

07.12.2020 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Комуналка» надійшла заява про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2020 у справі №910/8543/20.

Вказана заява обґрунтована тими обставинами, що заявник (боржник) отримує послуги з постачання електричної енергії не своїх власних потреб, а для потреб співвласників багатоквартирних будинків, комплексне обслуговування яких і здійснює заявник як посередник між постачальником та кінцевими споживачами послуг.

У зв`язку з тим, що мешканці будинків не дотримуються строків оплати у боржника (заявника) відсутня можливість належним чином виконувати свої зобов`язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги».

Заявник зауважив, що наразі на виконанні перебувають виконавчі листи про стягнення заборгованості з мешканців будинку по вул. Освіти 16-А на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комуналка» на загальну суму 156614,67 грн.

Зі слів заявника (боржника), як тільки виконавчі провадження будуть завершені, заявник матиме можливість розрахуватись з Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги».

Наразі ж внаслідок виконання рішення Господарського суду міста Києва рахунки заявника арештовані, господарська діяльність практично повністю заблокована. Вказані обставини в тому числі винили на початку опалювального сезону та заявник (боржник) не може належним чином розраховуватись з підрядниками по виконанню профілактичних робіт, які систематично виконуються впродовж опалювального періоду.

Крім того, арешт коштів боржника (заявника) унеможливлює виплату заробітної плати працівникам,сплату податків та зборів.

Також, заявник посилається на виникнення надзвичайних обставин - пандемії COVID-19. Як зазначає боржник, внаслідок карантинних обмежень у населення істотно впала купівельна спроможність, знизились доходи, що напряму позначилось на рівні виконання зобов`язань по сплаті комунальних платежів.

Враховуючи викладені обставини, заявник (боржник) просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2020 у справі №910/8543/20 строком на 12 місяців з виплатою рівними частинами щомісячно, а саме:

- до 31.12.2020 - 21478,07 грн,

- до 31.01.2021 - 21478,07 грн,

- до 28.02.2021 - 21478,07 грн,

- до 31.03.2021 - 21478,07 грн,

- до 30.04.2021 - 21478,07 грн,

- до 31.05.2021 - 21478,07 грн,

- до 30.06.2021 - 21478,07 грн,

- до 31.07.2021 - 21478,07 грн,

- до 31.08.2021 - 21478,07 грн,

- до 30.09.2021 - 21478,07 грн,

- до 31.10.2021 - 21478,07 грн,

- до 30.11.2021 - 21478,07 грн.

14.12.2020 до Господарського суду міста Києва від стягувача надійшли письмові заперечення на заяву боржника про розстрочення виконання рішення суду у справі №910/8543/20.

У вказаних запереченнях стягувач, зокрема, зауважив, що рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2020 у справі №910/8543/20 є частково виконаним, зокрема стягнуто з боржника суму основного боргу у розмірі 101426,34 грн. Отже, розмір заборгованості боржника не відповідає розміру заборгованості, наведеному боржником у графіку розстрочення. Крім того, стягувач зазначив, що боржник просить розстрочити виконання рішення суду до 30.11.2021, що суперечить ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України.

Представник стягувача у судовому засіданні 16.12.2020 надав усні пояснення щодо заяви, просив відмовити в її задоволенні.

Представник боржника у судове засідання 16.12.2020 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, з якої вбачається, що ухвала суду була отримана боржником (заявником) 14.12.2020 (за ідентифікатором пошуку 637).

Розглянувши у судовому засіданні 16.12.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Комуналка» про розстрочення виконання рішення суду у справі №910/8543/20, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, зважаючи на наступні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У ч. 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що підставою для розстрочення виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

Вирішуючи питання про розстрочення виконання судового рішення суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне відзначити, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені в параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суд зазначає, що обов`язок з доведення наявності обставин, які є підставами для розстрочення виконання рішення суду, покладається на заявника.

У частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Суд зазначає, що заявником (боржником) не надано суду жодних доказів на підтвердження викладених у заяві про розстрочення виконання рішення суду доказів, які могли б бути підставами для задоволення вказаної заяви, зокрема, доказів арешту грошових коштів боржника, тяжкого фінансового стану, наявності загрози банкрутства, відсутності коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Прим цьому, суд вважає недоречними посилання боржника на наслідки, спричинені пандемією COVID-19, так як такі наслідки (зниження купівельної спроможності, зниження доходів, що призвело до зниження рівня виконання зобов`язань з оплати вартості спожитих комунальних послуг) несуть обидві сторони правовідносин - і боржник, і стягувач.

Крім того, суд зазначає, що враховуючи, що заявник (боржник) просить суд розстрочити виконання рішення суду, доведенню підлягають обставини щодо можливості виконання боржником (заявником) графіку розстрочення виконання рішення суду, наведеного заявником у заяві (за умови доведення наявності тяжкого майнового стану).

Таким чином, заявник (боржник) повинен довести суду належними та допустимими доказами фактичну можливість сплачувати ним грошові кошти у розмірі та строки, вказані у графіку розстрочення виконання рішення суду, так як метою розстрочення виконання рішення суду є забезпечення можливості фактичного виконання рішення суду частинами (відповідно до графіку) за наявності конкретних обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

Так, заявник просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2020 у справі №910/8543/20 строком на 12 місяців з виплатою рівними частинами щомісячно, а саме: - до 31.12.2020 - 21478,07 грн, - до 31.01.2021 - 21478,07 грн, - до 28.02.2021 - 21478,07 грн, - до 31.03.2021 - 21478,07 грн, - до 30.04.2021 - 21478,07 грн, - до 31.05.2021 - 21478,07 грн, - до 30.06.2021 - 21478,07 грн, - до 31.07.2021 - 21478,07 грн, - до 31.08.2021 - 21478,07 грн, - до 30.09.2021 - 21478,07 грн, - до 31.10.2021 - 21478,07 грн, - до 30.11.2021 - 21478,07 грн.

Однак, будь-яких доказів на підтвердження фактичної можливості сплачувати грошові кошти у вказаних розмірах та у вказані строки боржником (заявником) суду не надано.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Як встановлено судом, рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/8543/20 було прийняте 23.09.2020, з огляду на що суд дійшов висновку щодо необґрунтованості графіку розстрочення виконання вказаного рішення суду, наданого боржником (заявником), так як він просить розстрочити виконання рішення суду до 30.11.2021 (останній платіж).

При цьому, стягувач у письмових запереченнях зазначив, що рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2020 у справі №910/8543/20 є частково виконаним, зокрема стягнуто з боржника суму основного боргу у розмірі 101426,34 грн. Отже, розмір заборгованості боржника не відповідає розміру заборгованості, наведеному боржником у графіку розстрочення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Комуналка» про розстрочення виконання рішення суду у справі №910/8543/20.

Згідно з ч. 7 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Керуючись ст.ст. 234, 331Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Комуналка» про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2020 у справі №910/8543/20.

Згідно ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст складено та підписано 18.12.2020.

Суддя О.М. Спичак