ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2020 р. Справа№ 910/24323/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Сотнікова С.В.

Полякова Б.М.

секретар судового засідання: Вознюк К.Л.

за участю представників: відповідно до протоколу судового засідання від 09.12.2020,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу господарського суду міста Києва від 02.10.2019 року

та на додаткову ухвалу господарського суду міста Києва від 02.12.2019 року

у справі № 910/24323/16 (суддя Чеберяк П.П.)

за позовом ОСОБА_1 (позивач; скаржник)

до публічного акціонерного товариства «Мостобуд» (ПАТ «Мостобуд»; відповідач)

про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, індексації заробітної плати в загальному розмірі 51 003, 64 грн.

в межах справи № 910/24323/16

за заявою публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (ПАТ «Альфа-Банк»)

до ПАТ «Мостобуд»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/24323/16 за заявою ПАТ "Альфа-Банк" про банкрутство ПАТ "Мостобуд" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2017.

12.04.2019 до Господарського суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до ПАТ "Мостобуд" про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, індексації заробітної плати в розмірі 51 003,64 грн.

21.05.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору (відстрочення від сплати судового збору на строк до ухвалення рішення у справі).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2019, серед іншого, задоволено клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору в розмірі 1 921 грн. до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2019 у справі № 910/24323/16 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив суд поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 02.10.2019 та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

ухвалу суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, а також з неправильно та неповно встановленими обставинами, що мають значення для справи;

відповідач розрахувався з ним по належним йому сумам при звільненні, що були присуджені до стягнення рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 173/1177/14-ц від 19.08.2014 в загальному розмірі 34 767, 64 грн. та наголошує на тому, що вказані кошти фактично надійшли на рахунок ОСОБА_1 лише 18.01.2019, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією банківської виписки, а тому строк позовної давності, встановлений ст. 233 Кодексу законів про працю України для звернення до суду з позовом позивачем не було пропущено;

передбачений ч. 1 ст. 117 Кодексу законів про працю України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу законів про працю України, при цьому визначальними є обставини невиплати належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку, а оскільки позивач звернувся до суду першої інстанції без пропуску строку встановленого на звернення, то оскаржуваної ухвалою суд помилково відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні;

основна і додаткова заробітна плата є невід`ємними складовими елементами заробітної плати як такої в цілому, а тому, сума компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, не є збитками;

кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер, а тому зазначені вимоги заявлені до стягнення мають бути задоволені.

При цьому, апелянт не погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що нарахування компенсації заробітної плати на суми несвоєчасно виплаченої суми індексації грошових доходів громадян протирічать Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001.

Крім того, апелянт з посиланням на правові позиції Верховного суду наголошує, що всі суми, належні до сплати працівникові мають бути виплачені у день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст. 117 Кодексу законів про працю України відповідальність.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 19.12.2019, зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Копитова О.С., судді: Грек Б.М., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 поновлено ОСОБА_1 строк на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 02.10.2019 у справі №910/24323/16; відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору до прийняття рішення апеляційним судом; відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд апеляційної скарги на 29.01.2020.

Крім того, до апеляційної інстанції ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на додаткову ухвалу господарського суду міста Києва від 02.12.2019, в якій просить суд скасувати додаткову ухвалу господарського суду міста Києва від 02.12.2019 та прийняти нове рішення, яким судові витрати покласти на відповідача, також скаржником було подано клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження додаткової ухвали господарського суду міста Києва від 02.12.2019 у справі № 910/24323/16.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалу суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, оскільки стягнення з позивача судового збору за розгляд поданої ним позовної заяви є передчасним, оскільки в задоволенні заявлених позовних вимог було відмовлено і зазначена ухвала оскаржується в апеляційному порядку.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 22.01.2020, зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Копитова О.С., судді: Грек Б.М., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2020 поновлено ОСОБА_1 строк на подання апеляційної скарги на додаткову ухвалу господарського суду міста Києва від 02.12.2019 у справі №910/24323/16; відкрито апеляційне провадження; об`єднано апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 02.10.2019 та на додаткову ухвалу господарського суду міста Києва від 02.12.2019 у справі №910/24323/16 в одне апеляційне провадження; розгляд апеляційних скарг призначено на 29.01.2020.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 апеляційні скарги ОСОБА_1 задовольнили частково, а саме:

ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.10.2019 у справі № 910/25323/16 скасовано в частині відмови у стягненні 12 161, 50 грн. - середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні, 2 326, 80 грн. компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати та 7 163, 64 грн. індексації заробітної плати;

прийнято в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 про стягнення з ПАТ "Мостобуд" заборгованості в розмірі 21 651, 34 грн. (з яких 12 161, 50 грн. - середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні, 2 326, 80 грн. компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати та 7 163, 64 грн. індексації заробітної плати задоволено;

стягнуто з ПАТ «Мостобуд» на користь ОСОБА_1 21 651, 34 (з яких 12 161, 50 грн. - середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні, 2 326 грн. 80 коп. компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, індексацію заробітної плати на суму 7 163 грн. 04 коп.;

в іншій частині ухвалу залишено без змін;

додаткову ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 у справі № 910/243232/16 змінено, викладено резолютивну частину додаткової ухвали в такій редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету України 1 105 (одна тисяча сто п`ять) грн. 50 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" (01033, м. Київ, вул. Паньківська, буд. 5; ідентифікаційний код 01386326) на користь Державного бюджету України 815 (вісімсот п`ятнадцять) грн. 50 коп.".

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" (01033, м. Київ, вул. Паньківська, буд. 5; ідентифікаційний код 01386326) на користь Державного бюджету України 1223 (одна тисяча двісті двадцять три) грн. 25 коп. за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету України 1658 (одна тисяча шістсот п`ятдесят вісім) грн. 25 коп. за розгляд справи судом апеляційної інстанції»;

доручено Господарському суду міста Києва видати відповідні накази;

матеріали справи № 910/24323/16 повернуто до Господарського суду міста Києва.

Не погодившись з прийнятою постановою суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 21.07.2020 звернувся через Північний апеляційний господарський суд до Верховного Суду із касаційною скаргою від 21.07.2020 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.10.2019 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі № 910/24323/16 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ПАТ "Мостобуд" компенсації за несвоєчасну виплату суми індексації грошових доходів громадян в розмірі 28 852, 30 грн., на додаткову ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у справі № 910/24323/16 щодо стягнення з позивача на користь Державного бюджету України 1 105, 50 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 1 658,25 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції, підтвердженням чого є відтиск календарного штемпелю відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.10.2020 касаційні скарги ОСОБА_1 задоволено повністю, а саме:

- постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 в частині залишення без змін ухвали Господарського суду міста Києва від 02.10.2019 щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ПАТ "Мостобуд" компенсації за несвоєчасну виплату суми індексації грошових доходів громадян в розмірі 28 852, 30 грн. у справі № 910/24323/16 скасовано;

- постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 в частині зміни додаткової ухвали Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 та викладення її резолютивної частини в такій редакції: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України 1 105,50 грн. Стягнути з ПАТ "Мостобуд" на користь Державного бюджету України 815, 50 грн.» (п. 6 резолютивної частини постанови) та в частині стягнення з позивача на користь Державного бюджету України 1 105, 50 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 1 658, 25 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції у справі № 910/24323/16 (пункт 7 резолютивної частини постанови) скасовано;

- справу № 910/24323/16 в скасованих частинах направлено на новий апеляційний розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями та витягу з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 28.10.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.10.2019 та апеляційну скаргу на додаткову ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 у справі № 910/24323/16 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Отрюх Б.В., судді: Сотніков С.В., Поляков Б.М.

Ухвалою суду від 02.11.2020 апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 02.10.2019 та на додаткову ухвалу господарського суду міста Києва від 02.12.2019 у справі № 910/24323/16 прийнято до провадження у визначеному складі суддів: головуючого судді Отрюха Б.В., судді: Сотніков С.В., Поляков Б.М. та призначено справу №910/24323/16 до розгляду на 09.12.2020.

08.12.2020 відділом діловодства суду було отримано від представника відповідача відзив на апеляційну скаргу та клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 09.12.2020 представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Колегія суддів, порадившись на місці, дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників сторін у даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку можливість її задоволення з огляду на таке.

Так, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.10.2020, якою задоволено касаційні скарги ОСОБА_1 , зазначено, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню в частині залишення без змін ухвали Господарського суду міста Києва від 02.10.2019 щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ПАТ "Мостобуд" компенсації за несвоєчасну виплату суми індексації грошових доходів громадян в розмірі 28 852,30 грн.; в частині зміни додаткової ухвали Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 та викладення її резолютивної частини в такій редакції: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України 1 105, 50 грн. Стягнути з ПАТ «Мостобуд» на користь Державного бюджету України 815, 50 грн.» (п. 6 резолютивної частини постанови) та в частині стягнення з позивача на користь Державного бюджету України 1 105, 50 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 1 658, 25 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції у справі № 910/24323/16 (пункт 7 резолютивної частини постанови), а справа № 910/24323/16 в скасованих частинах направленню на новий апеляційний розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Направляючи справу № 910/24323/16 в скасованих частинах на новий апеляційний розгляд до Північного апеляційного господарського суду, колегія суддів Верховного Суду зауважила, зокрема, таке:

«під час нового апеляційного розгляду справи в скасованих частинах необхідно перевірити правильність нарахування позивачем компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації доходів позивача згідно Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням терміну їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 та періоду її нарахування, надати оцінку доказам які підтверджують цей розрахунок; здійснити розподіл судових витрат відповідно до норм процесуального закону і прийнятого рішення. Встановити й дослідити всі фактичні обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, а також надати їм належну правову оцінку з урахуванням викладеного в цій постанові та на підставі вказаних норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини»;

«Крім того, колегія суддів касаційної інстанції звертає увагу суду апеляційної інстанції, що в оскаржуваній постанові є розбіжності в мотивувальній частині постанови (сторінка 14, абзац 4) та резолютивній частині постанови (сторінка 15, пункт 4) щодо суми компенсацій втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати».

Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 11 «Про деякі питання практики застосування розділу XII-1 Господарського процесуального кодексу України» вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції і є обов`язковими для господарського суду під час нового розгляду справи, повинні бути максимально конкретними й стосуватися виключно вчинення господарським судом певних процесуальних дій та/або встановлення обставин, що входять до предмета доказування у справі і не були з`ясовані у прийнятті рішення або постанови господарського суду.

Згідно з частиною першою статті 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує, зокрема, такими обставинами:

- виплати, пов`язані з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року, отже, індексація заробітної плати є складовою останньої (правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16);

- пунктом 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 передбачено, що компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації;

- судом не враховано та не застосовано прямий припис пункту 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, яким передбачено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства, таким чином, сума індексації заробітної плати, будучи частиною заробітної плати (додаткова заробітна плата), є об`єктом нарахування компенсації, що спростовує висновки судів у оскаржуваних судових рішеннях про неможливість нарахування компенсації на суму невиплаченої індексації заробітної плати;

- згідно Рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013, кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати є складовими належної працівникові заробітної плати, а отже, судом апеляційної інстанції неправомірно покладено судові витрати на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог та вимог апеляційної скарги в частині стягнення з відповідача 28 852,30 грн. компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати.

- оскільки позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні не є заробітною платою та на ці вимоги не поширюється пільга зі сплати судового збору, встановлена п. 1) ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", позивач звільнений від сплати судового збору як за подання позовної заяви про стягнення з відповідача 28 852,30 грн. компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати, так і за подання апеляційної скарги на ухвалу суду 1-ї інстанції про відмову у позові в цій частині.

Враховуючи правову позицію, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Так, предметом розгляду у цій справі є вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні в сумі 12 161,50 грн., компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати на суму 2 826,80 грн. та індексації заробітної плати на суму 7 163,04 грн., що в загальному розмірі складає 51 003,64 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з ПАТ "Мостобуд" компенсації за несвоєчасну виплату суми індексації грошових доходів громадян в розмірі 28 852,30 грн. (постанова Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020), суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки нарахування компенсації заробітної плати на суми несвоєчасно виплаченої суми індексації приписам Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", а також Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №159 від 21.02.2001 року не передбачено.

Однак, відповідно до статті 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу (аналогічні положення містяться і в статті 94 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпПУ)). Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

За змістом статті 2 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

У статті 33 Закону України "Про оплату праці" визначено, що в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (Порядок № 1078).

У пункті 4 Порядку № 1078 (редакція чинна до 21.06.2012) індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці (грошове забезпечення) індексується у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Приклад обчислення суми індексації грошових доходів громадян наведений у Додатку № 2 вищевказаного Порядку. У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Згідно з частиною 2 статті 233 КЗпПУ у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Аналізуючи наведені норми права, можна дійти висновку, що індексація є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства.

Розрахунок компенсації частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати здійснюється відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 року "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати" (далі - Порядок № 159), яким передбачено наступне: компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001 року (п. 2 Порядку); заробітна плата підлягає компенсації (п. 3 Порядку); сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100 (п.4 Порядку); індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці за який виплачується дохід по розрахунку не включаються. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом (п.4 Порядку).

Так, використане у статті 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та пункті 4 Порядку № 159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Отже, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1 - 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Разом з тим, Верховний Суд у складі суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 13.01.2020 у справі № 803/203/17 за подібного предмета спору та фактичних обставин справи з даною справою, що розглядається, висловив аналогічну правову позицію щодо спірних правовідносин, де зазначив, зокрема, що індексація є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства.

Щодо розрахунку, то слід зазначити таке.

Згідно розрахунку апелянта, сума компенсації заробітної плати на несвоєчасно виплачені суми індексації грошових доходів громадян становить 28 852, 30 грн.

Так, за приписами п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації групових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100, тобто за такою формулою: сума заборгованої заробітної плати х ІСЦ /100, як от:

Період заборгованостіСума індексації зарплати, грн.Приріст ІСЦ станом на березень 2019Сума компенсації за несвоєчасно виплачену індексацію (грн.)
жовтень 20122873,82156,24488,90
листопад 20122452,02156,53837,41
грудень 20122868,05155,94471,28
лютий 20132864,21155,74459,57
березень 2013259,79155,7404.49
квітень 20132864,21155,74459,57
травень 20132858,45155,44442,03
липень 20131470,17155,72289,05
Всього сума компенсації28 852,30
Перевіривши поданий апелянтом розрахунок, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що наведений розрахунок відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, а відтак, вказана апелянтом сума компенсації заробітної плати на несвоєчасно виплачені суми індексації грошових доходів громадян у сумі 28 852, 30 грн. підлягає задоволенню.

Разом з тим, згідно пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Таким чином, позовні вимоги, пов`язані з індексацією заробітної плати працівників та компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати в зв`язку з порушенням термінів її виплати не є предметом справляння судового збору згідно Закону України "Про судовий збір", а пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні не розповсюджується (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16).

Отже, оскільки позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні задоволені судом апеляційної інстанції у повному розмірі, сума судового збору за подання апеляційної скарги в частині стягнення сер. заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні підлягала стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 129, 267-270, 273, 275, 277, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 02.10.2019 у справі № 910/24323/16 скасувати в частині відмови у стягненні 12 161, 50 грн. - середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні, 31 679, 10 грн. компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати та 7 163,64 грн. індексації заробітної плати .

3. Прийняти в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» заборгованості 12161,50 грн. - середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні, 31679,10 грн. компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати та 7163,64 грн. індексації заробітної плати задовольнити.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» (01033, м. Київ, вул. Паньківська, буд. 5; ідентифікаційний код 01386326) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 12161,50 грн. - середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні, 31679,10 грн. компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, індексацію заробітної плати на суму 7163,04 грн.

5. Додаткову ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 у справі №910/243232/16 змінити, виклавши резолютивну частину додаткової ухвали в такій редакції:

«Стягнути з публічного акціонерного товариства «Мостобуд» (01033, м. Київ, вул. Паньківська, буд. 5; ідентифікаційний код 01386326) на користь Державного бюджету України 1 921 грн.».

6. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Мостобуд» (01033, м. Київ, вул. Паньківська, буд. 5; ідентифікаційний код 01386326) на користь Державного бюджету України 2881,50 грн. за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

7. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

8. Матеріали справи № 910/24323/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку статті 287 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 16.12.2020.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді С.В. Сотніков

Б.М. Поляков