ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" грудня 2020 р. Справа № 924/313/20
м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О. за участю секретаря судового засідання Мізика М.А., розглянувши матеріали
за позовом керівника Кам`янець - Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області м. Хмельницький

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" м. Київ

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд" с. Колодіївка Кам`янець - Подільського району Хмельницької області

про 1. Витребування земельної ділянки з кадастровим номером :05:004:0317

2. Поновлення у Державному земельному кадастрі запису про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:004:0317 за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області

та

за позовом керівника Кам`янець - Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області м.Хмельницький

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" м. Київ

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд" с. Колодіївка Кам`янець - Подільського району Хмельницької області

про 1. Витребування земельної ділянки з кадастровим номером :05:004:0313

2. Поновлення у Державному земельному кадастрі запису про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:004:0313 за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Форк" м.Київ, ОСОБА_1 с.Головки Малинського району Житомирської області, ОСОБА_2 с.Млачівка Поліського району Київської області

Представники сторін:
прокурор: Максимчук Л.В. - прокурор Хмельницької обласної прокуратури, діє на підставі наказу №283к від 12.10.2020

позивач: Таращан Ю.Л. - діє на підставі довіреності № 0-22-0.6-86/62-20 від 17.11.2020 та посадової інструкції

відповідач 1: не з`явився

відповідач 2: не з`явився

треті особи: не з`явились

Рішення проголошується 07.12.2020, оскільки в судовому засіданні 16.11.2020 оголошувалась перерва.

В судовому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Хмельницької області 24.03.2020 надійшла позовна заява керівника Кам`янець - Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" м. Київ, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд" с. Колодіївка Кам`янець - Подільського району Хмельницької області про 1. Витребування земельної ділянки з кадастровим номером :05:004:0317, 2. Поновлення у Державному земельному кадастрі запису про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:004:0317 за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує, що вивченням питання законності надання земельних ділянок державної власності встановлено, що наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 20.10.2017 №22-21268-СГ затверджено документацію із землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :05:004:0317) та передано йому у власність для ведення особистого селянського господарства. В подальшому, на підставі договору купівлі - продажу від 25.10.2017 № 1398 право власності на вказану земельну ділянку перейшло до ТОВ "ФОРК". Прокурор зазначає, що шляхом об`єднання земельних ділянок, у тому числі і земельної ділянки з кадастровим номером :05:004:0317, утворено земельну ділянку з кадастровим номером :05:004:0343 площею 63,1971 га. На підставі договору купівлі - продажу від 14.12.2017 право власності ТОВ "Форк" на дану земельну ділянку припинено та зареєстровано за ТОВ "Зарус - Інвест". 03.01.2018 об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку з кадастровим номером :05:004:0343 закрито шляхом поділу, утворено земельні ділянки з кадастровими номерами :05:004:0344 площею 61 га та :05:004:0345 площею 2,1971 га, право власності на які зареєстровано за ТОВ "Зарус-Інвест". На даний час, як вказує прокурор, вказані земельні ділянки перебувають в оренді ТОВ "Агро-Еко-Граунд" на підставі договору оренди землі від 13.03.2018. Прокурор зазначає, що рішенням Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 05.06.2019 визнано недійсним наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 20.10.2017 №22-21268-СГ, оскільки ОСОБА_2 надав недостовірну інформацію та всупереч нормам закону повторно отримав земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, земельна ділянка площею 2 га з кадастровим номером :05:004:0317 вибула із земель державної власності внаслідок незаконного використання ОСОБА_2 права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею власника цих земельних ділянок - держави в особі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області. Посилаючись на приписи ст.ст. 317, 387, 388 ЦК України, прокурор вважає, що наявні підстави для витребування земельної ділянки у ТОВ "Зарус-Інвест" та ТОВ "Агро-Еко-Граунд". Також прокурор зазначає, що відновлення державної реєстрації спірної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі є умовою відновлення державної реєстрації прав власності на неї у Державному реєстрі прав, її статусу як окремого об`єкта цивільних прав. В зв`язку з невжиттям ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області заходів, спрямованих на захист інтересів держави та нездійсненням відповідних повноважень як органом уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, керівник Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури на підставі ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" звернувся до суду із даним позовом.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 24.03.2020 вказану позовну заяву передано для розгляду судді Субботіній Л.О.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 30.03.2020 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі №924/313/20 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження та зупинено провадження до завершення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18 (з опублікуванням повного тексту постанови в означеній справі).

Також 26.03.2020 до господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява керівника Кам`янець - Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" м. Київ, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд" с. Колодіївка Кам`янець - Подільського району Хмельницької області про 1. Витребування земельної ділянки з кадастровим номером :05:004:0313, 2. Поновлення у Державному земельному кадастрі запису про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:004:0313 за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує, що вивченням питання законності надання земельних ділянок державної власності встановлено, що наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18.10.2017 №22-20966-СГ затверджено документацію із землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :05:004:0313) та передано йому у власність для ведення особистого селянського господарства. В подальшому, на підставі договору купівлі - продажу від 25.10.2017 № 1394 право власності на вказану земельну ділянку перейшло до ТОВ "ФОРК". Прокурор зазначає, що шляхом об`єднання земельних ділянок, у тому числі і земельної ділянки з кадастровим номером :05:004:0313, утворено земельну ділянку з кадастровим номером :05:004:0343 площею 63,1971 га. На підставі договору купівлі - продажу від 14.12.2017 право власності ТОВ "Форк" на дану земельну ділянку припинено та зареєстровано за ТОВ "Зарус - Інвест". 03.01.2018 об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку з кадастровим номером :05:004:0343 закрито шляхом поділу, утворено земельні ділянки з кадастровими номерами :05:004:0344 площею 61 га та :05:004:0345 площею 2,1971 га, право власності на які зареєстровано за ТОВ "Зарус-Інвест". На даний час, як вказує прокурор, вказані земельні ділянки перебувають в оренді ТОВ "Агро-Еко-Граунд" на підставі договору оренди землі від 13.03.2018. Прокурор зазначає, що рішенням Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 05.06.2019 визнано недійсним наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18.10.2017 №22-20966-СГ, оскільки ОСОБА_1 надав недостовірну інформацію та всупереч нормам закону повторно отримав земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, земельна ділянка площею 2 га з кадастровим номером :05:004:0313 вибула із земель державної власності внаслідок незаконного використання ОСОБА_1 права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею власника цих земельних ділянок - держави в особі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області. Посилаючись на приписи ст.ст. 317, 387, 388 ЦК України, прокурор вважає, що наявні підстави для витребування земельної ділянки у ТОВ "Зарус-Інвест" та ТОВ "Агро-Еко-Граунд". Також прокурор зазначає, що відновлення державної реєстрації спірної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі є умовою відновлення державної реєстрації прав власності на неї у Державному реєстрі прав, її статусу як окремого об`єкта цивільних прав. В зв`язку з невжиттям ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області заходів, спрямованих на захист інтересів держави та нездійсненням відповідних повноважень як органом уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, керівник Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури на підставі ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" звернувся до суду із даним позовом.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 26.03.2020 вказану позовну заяву передано для розгляду судді Субботіній Л.О.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 30.03.2020 прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження у справі №924/335/20 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження та зупинено провадження у справі до завершення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18 (з опублікуванням повного тексту постанови в означеній справі).

Відповідно до ухвал суду від 17.08.2020 поновлено провадження у справах №924/313/20 та №924/335/20 та призначено підготовче засідання на 15.09.2020. Ухвалою суду у справі №924/335/20 об`єднано справу №924/313/20 та справу №924/335/20 в одне провадження №924/313/20.

Ухвалою суду від 15.09.2020 відкладено підготовче засідання на 16:00 год. 01 жовтня 2020 року та залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю "Форк" м. Київ, ОСОБА_1 с.Головки Малинського району Житомирської області та ОСОБА_2 с.Млачівка Поліського району Київської області.

Згідно з ухвалою суду від 01.10.2020 відкладено підготовче засідання на 11:30 год. 21 жовтня 2020 року, продовжено строк підготовчого провадження у справі № 924/313/20 на тридцять днів та відмовлено керівнику Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури у прийнятті заяв про зміну предмета позову вих. № 33-722-20 від 25.08.2020 та вих. № 33-522-90 від 02.09.2020. В той же час у заяві про зміну предмету позову вих. № 33-522-90 від 02.09.2020 прокурор конкретизував позовні вимоги до відповідача 2 ТОВ "Агро-Еко-Граунд" та просив витребувати у нього земельну ділянку з кадастровим номером :05:004:0317. Тому вказане було прийнято судом, про що зазначено у змісті ухвали суду від 01.10.2020.

Ухвалою суду від 21.10.2020 відкладено підготовче засідання на 10:00 год. 03 листопада 2020 року, продовжено відповідачу 2 встановлений судом процесуальний строк для подання відзиву на позов та прийнято його до розгляду, продовжено прокурору та позивачу встановлений судом процесуальний строк для подання відповіді на відзив до 03 листопада 2020 року включно, відмовлено відповідачу 2 у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі №924/313/20.

Відповідно до ухвали від 03.11.2020 суд закрив підготовче провадження у справі №924/313/20 та призначив справу №924/313/20 до судового розгляду по суті на 10:00 год. "16" листопада 2020 року.

В судовому засіданні 16.11.2020 суд оголосив перерву до 11:45 год. 07.12.2020, інформацію про що занесено до протоколу судового засідання.

Прокурор в судовому засіданні 07.12.2020 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві.

У відповіді на відзив від 30.10.2020 перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури вказує, що висновки ЄСПЛ потрібно застосовувати не безумовно, а із врахуванням фактичних обставин справи, оцінювати дії не тільки органів держави-відповідача, але і самого скаржника. В даному випадку, на думку прокурора, з огляду на характер спірних правовідносин не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності ТОВ "Зарус-Івест" та право ТОВ "Агро-Еко-Граунд" критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ. Зазначає, що витребування спірних земельних ділянок із володіння відповідача відповідає критерію законності: воно здійснюється на підставі норми статті 388 ЦК України, в зв`язку з порушенням органом державної влади низки вимог ЗК України, які відповідають вимогам доступності, чіткості, предбачуваності. Крім того, звертає увагу, що саме по собі рішення суду про витребування майна є підставою для вчинення реєстраційної дії щодо реєстрації відповідного права на нього за позивачем, що спростовує доводи відповідача 2 щодо неефективного способу захисту інтересів держави.

Представник позивача в судовому засіданні 07.12.2020 підтримала позовні вимоги про витребування спірних земельних ділянок у відповідачів.

Відповідач 1 не направив свого представника для участі в судовому засіданні, причин неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Ухвали суду надсилались на адресу відповідача 1 та отриманні останнім, що підтверджується наявними в матеріалах справи судовими повістками.

Представник відповідача 2 в судове засіданні 07.12.2020 не з`явився. У відзиві на позов від 20.10.2020 вказує, що вимога про витребування земельних ділянок у добросовісного власника ТОВ "Зарус Інвест" на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області грубо порушує право особи на мирне володіння майном, передбачене та гарантоване ст. 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і її основоположних свобод. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що втручання у "володіння майном" має забезпечити "справедливу рівновагу" між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав особи. Ухвалення рішення про витребування земельної ділянки спричинить невиправдане та грубе втручання у право ТОВ "Зарус-Інвест" і його учасників та ТОВ "Агро-Еко-Граунд" і його учасників на мирне володіння майном, що є порушенням Конвенції. Вказує, що втручання у мирне володіння майном є незаконним виходячи з наступного: 1) звернення до суду здійснюється з порушенням процесуального законодавства особою (прокурором), який не мав права підписувати позовну заяву; 2) у даній справі відсутній суспільний інтерес; 3) порушується принцип "пропорційності", оскільки не буде прийнято рішень щодо справедливої компенсації у зв`язку з припиненням права власності через відсутність такої вимоги. Також зазначає, що зважаючи на тривале добросовісне користування земельною ділянкою відповідачем, який протиправних дій для заволодіння земельною ділянкою у певному розмірі не вчиняв, втручання держави у право відповідача на мирне володіння спірною земельною ділянкою має ознаки непропорційного втручання. Тому цілком обґрунтованим є висновок щодо необхідності застосування у даному випадку практики Європейського Суду з прав людини та відмови у задоволенні позову. Також представник відповідача 2 вказує, що в законодавстві не має порядку та способу поновлення скасованого кадастрового номеру, в тому числі й на підставі рішення суду, тому звертає увагу на дотримання ст. 19 Конституції України та п. 67 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051. Поновлення запису про державну реєстрацію земельної ділянки, яка існувала до об`єднання, суперечить ст. 19 Конституції України та п. 67 Порядку №1051. Звертає увагу на намагання прокурора по аналогії застосувати пункти 60-61 Порядку №1051 для поновлення запису про кадастровий номер земельної ділянки, та зазначає, що скасовуватися та поновлюватися за рішенням суду може запис лише у Поземельній книзі, однак кадастровий номер не є записом у Поземельній книзі, а є її номером згідно абз. 4 п. 50 Порядку. Тому помилково ототожнювати такі різні юридичні поняття як "запис у Поземельній книзі" та "державна реєстрація земельної ділянки". Таким чином, у жодному законодавчому акті не передбачено юридичної можливості поновлення у державному земельному кадастрі запису про державну реєстрацію земельної ділянки, в тому числі і на підставі рішення суду. Відповідач 2 вказує, що сама лише вимога про витребування земельних ділянок з кадастровими номерами :05:004:0317 та :05:004:0313 є неефективним способом захисту та не призведе до необхідних результатів, адже вимога про витребування земельної ділянки нерозривно пов`язана з правом власності на таку ділянку та іншими речовими правами на нерухоме майно, що випливає зі змісту права власності. Тому без вимог щодо скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності ТзОВ "Зарус-Інвест" на земельні ділянки, до яких увійшли спірні ділянки, не може бути відповідно скасовані записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно про державну реєстрацію права оренди ТзОВ "Агро-Еко-Граунд" на відповідні земельні ділянки, яке є похідним правом, а відповідно не можуть бути і витребувані самі земельні ділянки :05:004:0317 та :05:004:0313. З вказаних підстав просить у позові відмовити.

Крім того, представник відповідача у додаткових поясненнях від 04.12.2020 звертає увагу, що прокурор у даному випадку звернувся із позовом на захист прав та інтересів ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, яке наділено повноваженнями щодо розпорядження спірними земельними ділянками, є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю щодо здійснення захисту прав та інтересів держави в судовому порядку. Таким чином, ГУ Держгеокадастру мало право самостійно звертатися до суду із даним позовом, оскільки є органом виконавчої влади, через який держава реалізовує своє право державної власності на спірні земельні ділянки. Також зазначає, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.03.2018 у справі № 686/4632/18 на земельні ділянки, до складу яких увійшли спірні земельні ділянки, накладено арешт, який на момент розгляду справи не скасований. При цьому господарський суд не має права скасовувати арешт на земельні ділянки, що накладений ухвалою Хмельницького міськрайонного суду у кримінальному провадженні.

Треті особи в судове засідання 07.12.2020 не з`явилися, причин неявки не повідомили, письмових пояснень не подали. Ухвали суду надсилались третій особі ТОВ "Форк" за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а третім особам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за відомою суду адресою. Таким чином, треті особи були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Суд під час розгляду матеріалів справи встановив наступні обставини.
Відповідно до інформаційної довідки № 146988329 від 27.11.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, 11.08.2017 за громадянином ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :02:004:0065, що знаходиться на території Малополовецької сільської ради у Фастівському районі Київської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Київській області № 10-14339/15-17-сг від 09.08.2017.

В той же час громадянин ОСОБА_2 08.09.2017 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною виду використання в межах категорії земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства в землі для ведення особистого селянського господарства та передачу у власність земельної ділянки що розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 20.10.2017 № 22-21268-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення (кадастровий номер :05:004:0317). Змінено вид цільового призначення земельної ділянки з "для ведення фермерського господарства" на "для ведення особистого селянського господарства". Надано у власність гр. ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер :05:004:0317) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Згідно з інформаційною довідкою №146988086 від 27.11.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 21.10.2017 за громадянином ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :05:004:0317, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, на підставі наказу Головного управління Держгеокадаcтру у Хмельницькій області від 20.10.2017 №22-21268-СГ. На підставі договору купівлі-продажу №1398 від 25.10.2017 право власності на вказану земельну ділянку було зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Форк". В зв`язку з об`єднанням земельних ділянок, 07.11.2017 такий об`єкт нерухомого майна як земельна ділянка з кадастровим номером :05:004:0317 закрито.

Також суд встановив, що громадянин ОСОБА_1 08.09.2017 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною виду використання в межах категорії земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства в землі для ведення особистого селянського господарства та передачу у власність земельної ділянки що розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18.10.2017 № 22-20966-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення (кадастровий номер :05:004:0313). Змінено вид цільового призначення земельної ділянки з "для ведення фермерського господарства" на "для ведення особистого селянського господарства". Надано у власність гр. ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер :05:004:0313) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Згідно з інформаційною довідкою № 147001610 від 27.11.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 21.10.2017 за громадянином ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :05:004:0313, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, на підставі наказу Головного управління Держгеокадаcтру у Хмельницькій області від 18.10.2017 №22-20966-СГ. На підставі договору купівлі-продажу №1394 від 25.10.2017 право власності на вказану земельну ділянку було зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Форк". В зв`язку з об`єднанням земельних ділянок, 07.11.2017 такий об`єкт нерухомого майна як земельна ділянка з кадастровим номером :05:004:0313 закрито.

Відповідно до наявних в матеріалах справи інформаційних довідок № 190126815 від 25.11.2019 та № 190126815 від 25.11.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 07.11.2017 проведена державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :05:004:0343, площею 63,1971 га, власником визначено ТОВ "Форк". В подальшому на підставі договору купівлі - продажу №4929 від 14.12.2017 право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за ТОВ "Зарус-Інвест". В зв`язку з поділом земельної ділянки, 03.01.2018 закрито об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку з кадастровим номером :05:004:0343.

В результаті поділу земельної ділянки :05:004:0343 проведено державну реєстрацію 03.01.2018 земельних ділянок з кадастровим номером :05:004:0344 площею 61га та з кадастровим номером :05:004:0345 площею 2.1971га. Власником даних земельних ділянок визначено ТОВ "Зарус-Інвест". На підставі договору оренди землі від 13.03.2018, укладеному між ТОВ "Агро-Еко-Граунд" та ТОВ "Зарус-Інвест", 14.03.2018 зареєстровано право оренди ТОВ "Агро-Еко-Граунд" вищевказаних земельних ділянок строком дії 7 років. Також 29.03.2018 та 02.04.2018 проведено державну реєстрацію обтяження на дані земельні ділянки арешту нерухомого майна, накладеного на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду по справі № 686/4632/18 від 21.03.2018 (інформаційні довідки №197334824 від 23.01.2020, №190122733 від 25.11.2019, №190122733 від 25.11.2019 та №197334824 від 23.01.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна).

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.06.2019 по справі № 676/209/19 визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадаcтру у Хмельницькій області від 20.10.2017р. №22-21268-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 ділянку загальною площею 2,00га (кадастровий номер :05:004:0317) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району.

Також рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.06.2019 по справі № 676/189/19 визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадаcтру у Хмельницькій області від 18.10.2017 №22-20966-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,00га (кадастровий номер :05:004:0313) для ведення особистого селянського господарства.

Вказаними рішеннями встановлено, що всупереч положень ст.ст. 116, 121 Земельного кодексу України ОСОБА_2 та ОСОБА_1 двічі безоплатно отримали у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 4,0 га кожен.

Заступник прокурора Хмельницької області 16.09.2019 звернувся до начальника ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області із листом №05/2-278вих.19, відповідно до якого повідомляв в тому числі про прийняті рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду, про наявність підстав для пред`явлення позову про витребування на користь держави земельних ділянок та просив повідомити про заходи, які вжито управлінням з метою повного та належного захисту державних інтересів у вказаних спірних правовідносинах із долученням відповідних підтверджуючих документів.

У відповідь на вказаний лист ГУ Держгеокадаструу Хмельницькій області листом №10-22-0.6-5750/2-19 від 30.09.2019 повідомило прокуратуру Хмельницької області, що чинним законодавством України та наявною судовою практикою чітко не визначено категорію позовів, що пред`являються Держгеокадастром. Крім того, зазначено, що значна частина коштів, яка виділяється на сплату судового збору, витрачається управлінням у справах, де останнє є відповідачем.

До вказаного листа ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області долучено лист Відділу у Кам`янець - Подільському районі від 30.09.2019, який містить інформацію з приводу того, у складі яких земельних ділянок на даний час знаходяться спірні земельні ділянки та про вчинення відповідних реєстраційних дій державними кадастровими реєстраторами. Зокрема у пунктах 33 та 42 зазначено, що земельні ділянки із кадастровими номерами :05:004:0317 та :05:004:0313 були об`єднані в земельну ділянку :05:004:0343 (дата реєстрації земельної ділянки 06.11.2017) та внаслідок поділу знаходяться у складі земельної ділянки з кадастровим номером :05:004:0344 (дата реєстрації земельної ділянки 27.12.2017), власником якої є ТОВ "Зарус-Інвест".

11.12.2019 заступник керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури звернувся до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області із проханням повідомити про вжитті управлінням заходи, у тому числі щодо звернення до суду з позовними заявами з метою повернення у державну власність земельних ділянок, в тому числі і спірної (лист №90-1871вих-19 від 11.12.2019).

Листом № 10-22-0.6-7613/2-19 від 23.12.2019 ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомило Кам`янець-Подільську місцеву прокуратуру, що чинним законодавством та наявною судовою практикою не визначено категорію позовів, що пред`являються Держгеокадастром. Крім того, зазначено, що кошти виділені на сплату судового збору витрачені на справи, де Головне управління є відповідачем.

Оскільки Головне управління Держгеокадасту у Хмельницькій області не звернулося до суду із позовом з метою захисту порушених інтересів держави, то керівник Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури подав до суду позовні заяви про витребування земельних ділянок з кадастровими номерами :05:004:0317 та :05:004:0313 та про поновлення записів про державну реєстрацію.

Також в матеріалах справи знаходиться лист Земельно-аграрного центру "Карат" № 71 від 26.03.2018, згідно з яким повідомлено прокуратуру Хмельницької області, що орієнтовна ринкова вартість земельних ділянок по Кам`янець-Подільському району Хмельницької області становить 6-6,5 грн за кв.м.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та пояснення учасників процесу, суд приймає до уваги наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч.3 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 ст. 53 ГПК України).

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020.

Також Велика Палата Верховного Суду при розгляді вказаної справи звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

У даній справі керівник Кам`янець - Подільської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із вимогами (з врахуванням змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів, викладених у заяві про зміну предмету позову вих. № 33-522-90 від 02.09.2020, яка у цій частині прийнята судом ухвалою від 01.10.2020) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд" про витребування земельних ділянок з кадастровими номерами :05:004:0317 та :05:004:0313, а також з вимогами про поновлення у Державному земельному кадастрі записів про державну реєстрацію вказаних земельних ділянок за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, оскільки ГУ Держгеокадастру в області не вживало заходів щодо усунення порушень чинного законодавства України.

Суд враховує, що згідно з ст. 15-1 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, зокрема розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 122 Земельного кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

За змістом підп. 13 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016р. № 308, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, в тому числі розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Хмельницької області.

Суд встановив, що прокурор звертався до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із листами, в яких, в зв`язку з прийняттям рішень Кам`янець-Подільським міськрайонним судом, повідомляв про наявність підстав для пред`явлення позову про витребування на користь держави земельних ділянок та просив повідомити про заходи, які вжито управлінням з метою повного та належного захисту державних інтересів у вказаних спірних правовідносинах (лист заступника прокурора Хмельницької області №05/2-278 вих-19 від 16.09.2019 та лист заступника керівника Кам`янець - Подільської місцевої прокуратури №90-1871вих-19 від 11.12.2019 ).

У відповідь на вказані листи Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомило, що чинним законодавством України та наявною судовою практикою чітко не визначено категорію позовів, що пред`являються Держгеокадастром. Крім того, зазначено, що значна частина коштів, яка виділяється на сплату судового збору, витрачена управлінням у справах, де останнє є відповідачем (листи № 10-22-0.6-5750/2-19 від 30.09.2019, №10-22-0.6-7613/2-19 від 23.12.2019).

При цьому, Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області протягом розумного строку не були вжиті жодні заходи для усунення порушення інтересів держави, зокрема, управління самостійно не звернулося до суду з позовом в інтересах держави, що є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності та достатньою підставою для звернення прокурора до суду із позовом в інтересах держави в особі вказаного органу.

Зважаючи на викладене та з огляду на те, що прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, та визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, то суд дійшов висновку, що прокурор підтвердив підстави для представництва інтересів держави у цій справі та обґрунтовано звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Згідно з приписами ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст.317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

При цьому, відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо згідно зі статтею 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване в нього.

Згідно із ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Зі змісту вказаних норм убачається, що власник майна, який фактично позбавлений можливості володіти й користуватися майном в результаті його незаконного вибуття з володіння за наявності певних умов має право витребувати таке майно із чужого володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Позивачем за віндикаційним позовом може бути неволодіючий власник, а відповідачем - має бути незаконний володілець майна власника, який може і не знати про неправомірність свого володіння та утримання такого майна. При цьому незаконними володільцями вважаються як особи, які безпосередньо неправомірно заволоділи чужим майном, так і особи, які придбали майно не у власника, тобто у особи, яка не мала права ним розпоряджатися.

Суд встановив, що згідно із наказами Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 20.10.2017 № 22-21268-СГ та від 18.10.2017 № 22-20966-СГ надано у власність земельні ділянки загальною площею 2,0000 га кожна громадянину ОСОБА_2 (кадастровий номер :05:004:0317) та громадянину ОСОБА_1 (кадастровий номер :05:004:0313) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, які розташовані за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. На підставі вказаних наказів 21.10.2017 за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано право власності на вказані земельні ділянки, що підтверджується інформаційними довідками №146988086 від 27.11.2018 та № 147001610 від 27.11.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Рішеннями Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.06.2019 по справі № 676/209/19 та від 05.06.2019 по справі № 676/189/19 визнано недійсними накази Головного управління Держгеокадаcтру у Хмельницькій області від 20.10.2017 № 22-21268-СГ та від 18.10.2017 № 22-20966-СГ. Зазначеними рішеннями встановлено, що всупереч положень ст.ст.116,121 Земельного кодексу України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 двічі безоплатно отримали у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 4,0 га кожен.

Таким чином, оскільки спірні земельні ділянки вибули з державної власності на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 20.10.2017 № 22-21268-СГ та від 18.10.2017 № 22-20966-СГ, визнаних недійсними в судовому порядку через їх незаконність, то суд дійшов висновку, що волі держави на таке вибуття не було. Вказане узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах від 26.11.2019 по справі №914/3224/16 та від 29.05.2019 по справі № 367/2022/15-ц.

Установлення цього факту є достатнім для того, щоб у позивача виникли правові підстави для витребування спірних земельних ділянок в порядку статті 388 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна не є ефективним способом захисту прав (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 по справі №911/3749/17, від 14.11.2018 по справі № 183/1617/16, від 21.11.2018 по справі №444/1786/15).

Як вбачається із змісту долучених до матеріалів справи інформаційних довідок №146988086 від 27.11.2018, № 147001610 від 27.11.2018, № 190126815 від 25.11.2019, № 190126815 від 25.11.2019, №197334824 від 23.01.2020, № 190122733 від 25.11.2019, №190122733 від 25.11.2019 та №197334824 від 23.01.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 реалізували свої земельні ділянки площею по 2 га кожна, кадастрові номери :05:004:0317 та :05:004:0313 на підставі договорів купівлі-продажу № 1398 та № 1394 від 25.10.2017 Товариству з обмеженою відповідальністю "Форк", яке об`єднало вказані земельні ділянки з іншими земельними ділянками у земельну ділянку з кадастровим номером :05:004:0343, площею 63,1971 га. В подальшому на підставі договору купівлі - продажу №4929 від 14.12.2017 ТОВ "Форк" реалізувало земельну ділянку з кадастровим номером :05:004:0343 Товариству з обмеженою відповідальністю "Зарус - Інвест", яке здійснило поділ земельної ділянки на земельні ділянки з кадастровим номером :05:004:0344 площею 61 га та з кадастровим номером :05:004:0345 площею 2,1971 га, про що 03.01.2018 проведена державна реєстрація.

На даний час земельні ділянки з кадастровими номерами :05:004:0317 та :05:004:0313 знаходяться у складі земельної ділянки з кадастровим номером :05:004:0344, власником якої є ТОВ "Зарус-Інвест", що підтверджується також листом Відділу у Кам`янець - Подільському районі від 30.09.2019.

Крім того, на підставі договору оренди землі від 13.03.2018, укладеному між ТОВ "Агро-Еко-Граунд" та ТОВ "Зарус-Інвест", вищевказані земельні ділянки перебувають в оренді у ТОВ "Агро-Еко-Граунд".

Отже, кінцевими володільцями спірних земельних ділянок є ТОВ "Зарус-Інвест", який вважає себе власником ділянок, та ТОВ "Агро-Еко-Граунд", який використовує ділянки на умовах договору оренди.

Зважаючи на те, що земельні ділянки з кадастровими номерами :05:004:0317 та :05:004:0313 вибули з власності держави поза волею належного розпорядника землі, що встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили, то суд дійшов висновку, що існують всі правові підстави для витребування їх з незаконного володіння відповідачів на підставі ст. 388 ЦК України.

При цьому суд враховує, що формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.05.2019 по справі № 367/2022/15-ц).

Також суд приймає до уваги, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див. принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц).

Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (аналогічна позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові № 183/1617/16 від 14.11.2018).

Вказаним спростовується твердження відповідача 2 з приводу того, що вимога про витребування земельних ділянок є неефективним способом захисту.

Також суд зазначає, що накладення арешту на спірні земельні ділянки згідно з ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.03.2018 по справі №686/4632/18 жодним чином не впливає на вирішення питання щодо витребування майна на користь власника і не скасовує пов`язаних з арештом обмежень щодо земельної ділянки. Крім того, суд приймає до уваги доводи позивача та прокурора про накладення арешту на земельні ділянки у межах кримінального провадження саме з метою унеможливлення подальшого відчуження земельних ділянок та захисту інтересів держави як їх власника.

Доводи відповідача 2 з приводу порушення вказаним позовом його права на мирне володіння майном суд до уваги не приймає з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування.

Перший протокол ратифікований Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР і з огляду на приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 10 ЦК України застосовується судами України як частина національного законодавства. При цьому розуміння змісту норм Конвенції та Першого протоколу, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується українськими судами як джерело права.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (рішення від 23.09.1982 у справі "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції", рішення від 21.02.1986 у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства") положення статті 1 Першого протоколу містить три правила: перше правило має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друге - стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання правомірним втручання у право на мирне володіння майном; третє - визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Зазначені правила не застосовуються окремо, вони мають тлумачитися у світлі загального принципу першого правила, але друге та третє правило стосуються трьох найважливіших суверенних повноважень держави: права вилучати власність у суспільних інтересах, регулювати використання власності та встановлювати систему оподаткування.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23.09.1982, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986, "Щокін проти України" від 14.10.2010, "Сєрков проти України" від 07.07.2011, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23.11.2000, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22.01.2009, "Трегубенко проти України" від 02.11.2004, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися "значною свободою (полем) розсуду". Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар".

Статтями 13, 14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За правилами ст. 4 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Прийняття рішення про передачу у приватну власність землі державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі. В цьому контексті у сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.ст. 14, 19 Конституції України).

Отже, правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять "суспільний", "публічний" інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної чи комунальної власності, такому суспільному інтересу не відповідає (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду по справі №911/3312/17 від 29.01.2019).

Суд зазначає, що у даній справі "суспільним", "публічним" інтересом звернення прокурора з вимогою про витребування спірних земельних ділянок з володіння відповідачів у цій справі є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - безоплатної передачі у власність громадянам земельних ділянок із державної власності, а також захист суспільних інтересів загалом, права власності на землю Українського народу. "Суспільний", "публічний" інтерес полягає у відновленні правового порядку, відновленні становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю, захист такого права шляхом повернення в державну власність земель, що незаконно вибули з такої власності.

Також витребування спірних земельних ділянок із володіння відповідачів відповідає критерію законності: воно здійснюється на підставі норми ст. 388 ЦК України, у зв`язку з порушенням вимог Земельного кодексу України при отриманні громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 безоплатно у власність спірних земельних ділянок, які відповідають вимогам доступності, чіткості, передбачуваності, офіційні тексти зазначених нормативно-правових актів в актуальному стані є публічними та загальнодоступними.

В питаннях оцінки "пропорційності" ЄСПЛ, як і в питаннях наявності "суспільного", "публічного" інтересу, також визнає за державою достатньо широку "сферу розсуду", за виключенням випадків, коли такий "розсуд" не ґрунтується на розумних підставах (рішення в справах "Спорронґ і Льоннорт проти Швеції", "Булвес" АД проти Болгарії").

ЄСПЛ, оцінюючи можливість захисту права особи за статтею 1 Першого протоколу, загалом перевіряє доводи держави про те, що втручання в право власності відбулося в зв`язку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами стосовно позбавлення особи власності на майно, яке набуте злочинним шляхом або стосовно якого припускається, що воно було придбане незаконно (наприклад, рішення та ухвали ЄСПЛ у справах "Раймондо проти Італії" від 22 лютого 1994 року, "Філліпс проти Сполученого Королівства" від 5 липня 2001 року, "Аркурі та інші проти Італії" від 5 липня 2001 року, "Ріела та інші проти Італії" від 4 вересня 2001 року, "ОСОБА_48 проти Російської Федерації" від 6 листопада 2008 року).

Таким чином, стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання "справедливого балансу" в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Суд зазначає, що відповідачі могли законно набути права приватної власності та користування на спірну земельну ділянку у разі дотримання вимог ст.ст. 116, 121 Земельного кодексу України при отриманні громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельних ділянок. Натомість вказані особи набули такого права власності у спосіб, який за формальними ознаками має вигляд законного: юридичне оформлення права власності (права користування) на землю стало можливим у результаті видачі Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області наказів від 20.10.2017 № 22-21268-СГ та від 18.10.2017 № 22-20966-СГ та наступного укладення договорів купівлі-продажу та оренди.

Однак земельні ділянки були отримані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 внаслідок надання недостовірної інформації. Відповідачі не мали перешкод у доступі до законодавства й проявивши розумну обачність, могли і повинні були знати про те, що право власності на спірні земельні ділянки набуто з порушенням вимог законодавства. Вказані обставини, а також подальші дії щодо об`єднання та поділу земельних ділянок, до складу яких увійшли і спірні земельні ділянки, ставлять під обґрунтований сумнів добросовісність відповідачів під час набуття даної ділянки у власність (користування).

Таким чином, установлені судом під час розгляду справи обставини й факти з огляду на зміст "суспільного", "публічного" інтересу у вимогах позивача не дають підстав для висновку про порушення принципу "пропорційності".

Згідно з практикою ЄСПЛ (наприклад, рішення від 8 липня 1986 року в справі "Літгоу та інші проти Сполученого Королівства") одним із елементів дотримання принципу "пропорційності" при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації.

Суд зазначає, що зважаючи на особливості принципів диспозитивності та змагальності у господарському процесі України, у цій справі неможливо вирішити питання щодо належної компенсації кінцевим набувачам з огляду на те, що останні розпорядилися їхніми процесуальними правами, не заявили відповідні зустрічні позови, а суд не має можливості розглянути не ініційовані сторонами питання та самостійно збирати докази для встановлення розміру означеної компенсації. Велика Палата Верховного Суду у постанові № від 29.05.2019 по справі №367/2022/15-ц звертала увагу на те, що ЦК України визначає механізм повного відшкодування заподіяних кінцевим набувачам збитків. Так, з урахуванням приписів частин третьої і четвертої статті 390 ЦК України кінцеві набувачі можуть заявити до власника земельних ділянок позов про відшкодування здійснених з часу, з якого власникові належить право на їх повернення, необхідних витрат на утримання та збереження витребуваних земельних ділянок, а у разі здійснення поліпшень цих ділянок, які не можна відокремити від них без завдання їм шкоди, - позов про відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася вартість земельних ділянок. Крім того, кінцеві набувачі, із власності та володіння яких витребовуються земельні ділянки, також не позбавлені можливості відновити їхні права на підставі частини першої статті 661 ЦК України, пред`явивши вимогу до осіб, в яких вони придбали ці ділянки, про відшкодування збитків.

З огляду на вищевикладене, результат розгляду позовів керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури по суті не суперечить загальним принципам і критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, закладеним у статті 1 Першого протоколу.

Щодо позовних вимог про поновлення у Державному земельному кадастрі записів про державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :05:004:0313 та :05:004:0317 за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, то суд зазначає наступне.

Процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначає Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 (далі - Порядок).

Пунктом 107 Порядку визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Поземельна книга ведеться за формою згідно з додатком 8 під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об`єднання, а також відновлення їх меж) відповідно до пунктів 107-137 цього Порядку. Дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки (п.п. 49, 50 Порядку).

Згідно з п. 51 Порядку внесення відомостей до Поземельної книги в електронній (цифровій) формі є внесенням відомостей до Державного земельного кадастру.

Пунктом 60 Порядку передбачено, що запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 57 Порядку Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до пункту 156-2 цього Порядку.

Так, державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема поділу чи об`єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання (п.114 Порядку).

Суд враховує, що внаслідок об`єднання спірних земельних ділянок з кадастровими номерами :05:004:0317 та :05:004:0313 в земельну ділянку з кадастровим номером :05:004:0343 державна реєстрація спірних земельних ділянок була скасована, а Поземельні книги на дані ділянки закриті. В подальшому в зв`язку з поділом ділянки з кадастровим номером :05:004:0343 на дві ділянки з кадастровими номерами :05:004:0344 та :05:004:0345, також закрита Поземельна книга на земельну ділянку з кадастровим номером :05:004:0343.

Таким чином, на даний час в Державному земельному кадастрі містяться відомості щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :05:004:0344 та :05:004:0345 та саме на вказані земельні ділянки відкриті Поземельні книги, записи в яких можуть поновлюватись Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду згідно з п. 60 Порядку.

Суд зазначає, що суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 по справі № 916/3156/17, від 11.09.2018 по справі № 905/1926/16).

Оскільки поновлення записів у Державному земельному кадастрі про державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :05:004:0317 та :05:004:0313 за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області є неможливим, то звернення прокурора до суду з такою вимогою не є належним способом захисту прав, так як не призведе до реального відновлення порушеного права позивача.

В зв`язку із вказаним суд вважає за необхідне у задоволені вказаних позовних вимог відмовити.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог в рівних частинах.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-79, 86, 129, 202, 232, 233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позови задовольнити частково.

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" (м. Київ, вул. Мала Житомирська, 9-Б, ) на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (м.Хмельницький, вул.Інститутська. 4/1, ) земельну ділянку з кадастровим номером :05:004:0317, загальною площею 2га, що розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 20.10.2017 №22-21268-СГ ОСОБА_2 .

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд" (Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, с. Колодіївка, вул. Центральна, 7 ) на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (м.Хмельницький, вул.Інститутська. 4/1, ) земельну ділянку з кадастровим номером :05:004:0317, загальною площею 2га, що розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 20.10.2017 №22-21268-СГ ОСОБА_2 .

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" (м. Київ, вул. Мала Житомирська, 9-Б, ) на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (м.Хмельницький, вул.Інститутська. 4/1, ) земельну ділянку з кадастровим номером :05:004:0313, загальною площею 2га, що розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 №22-20622-СГ ОСОБА_1 .

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд" (Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, с. Колодіївка, вул. Центральна, 7 ) на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (м.Хмельницький, вул. Інститутська. 4/1, ) земельну ділянку з кадастровим номером :05:004:0313, загальною площею 2га, що розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 №22-20622-СГ ОСОБА_1 .

У задоволенні позовних вимог про поновлення у Державному земельному кадастрі записів про державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :05:004:0317 та :05:004:0313 за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" (м. Київ, вул. Мала Житомирська, 9-Б, ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (м.Хмельницький, провулок Військоматський, 3, ) 2102грн. 00коп. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд" (Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, с. Колодіївка, вул. Центральна, 7 ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (м. Хмельницький, провулок Військоматський, 3, ) 2102грн. 00коп. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення. Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 16.12.2020.

Суддя Л.О. Субботіна

Віддруковано у 9 примірниках:
1- до справи,
2- Кам`янець - Подільській місцевій прокуратурі (32300, Хмельницька обл., м. Кам`янець - Подільський, вул. Драгоманова, 11),
3- Хмельницькій обласній прокуратурі (29000, м. Хмельницький, провулок Військоматський, 3)
4 - позивачу (29016, м.Хмельницький. вул.Інститутська, 4/1),
5- відповідачу 1 (01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 9Б),
6- відповідачу 2 (32398, Хмельницька обл., Кам`янець - Подільський р-н, с. Колодіївка, вул. Центральна,7 ),
7- Товариству з обмеженою відповідальністю "Форк" (01004, м.Київ, вул.Крутий Узвіз, буд. 6/2 "А"),
8- ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ),
9- ОСОБА_1 (Житомирська обл., Малинський р-н, с. Головки),
Надіслати усім рекомендованим листом з повідомленням про вручення.