ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

21 грудня 2020 року м. ОдесаСправа № 923/632/19

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівБогатиря К.В. Бєляновського В.В., Філінюк І.Г.
розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Софія-В"
на рішення Господарського суду Херсонської області
від05.11.2020
у справі за позовною заявою до відповідача про№ 923/632/19 Приватного підприємства "Софія-В" Акціонерного товариства "Херсонобленерго" скасування рішення комісії

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2019 року Приватне підприємство "Софія-В" звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Херсонобленерго" про скасування оперативно-господарської санкції, застосованої відповідачем до позивача у вигляді нарахування вартості спожитої електричної енергії внаслідок порушення правил користування електричною енергією на суму 2776952,00 грн., оформлене протоколом №6 від 25.04.2019 засідання комісії з розгляду Акту про порушення "Правил роздрібного ринку електричної енергії" № 131327 від 13.03.2019.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 05.11.2020 у задоволенні позову відмовлено повністю.

15.12.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Приватного підприємства "Софія-В" на рішення Господарського суду Херсонської області від 05.11.2020 по справі № 923/632/19.

Ознайомившись з вищевказаною апеляційною скаргою Приватного підприємства "Софія-В", суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України та підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються, окрім іншого, докази сплати судового збору.

Підпунктом 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Підпунктом 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Апелянт звернувся з позовною заявою до Господарського суду Херсонської області 16.08.2019.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» 3 1 січня установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 921,00 грн.

У даному випадку позивач звернувся до суду першої інстанції з немайновою вимогою, тобто сума судового збору за подачу позовної заяви становить 1 921,00 грн.

Таким чином, оскаржуючи рішення місцевого господарського суду скаржник повинен був сплатити судовий збір у сумі 2881,50 грн. (1921,00 грн. х 150%).

Однак, апелянт не надав належних доказів сплати судового збору.

Окрім того, апелянт надав клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Херсонської області від 05.11.2020 по справі № 923/632/19 до моменту прийняття рішення за результатами розгляду апеляційної скарги. Дане клопотання обґрунтоване скрутним фінансовим становищем апелянта.

Розглянувши клопотання Приватного підприємства "Софія-В" про відстрочення сплати судового збору, судова колегія дійшла висновку про відмову в його задоволенні з огляду на таке.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені Законом України «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року.

До вказаного Закону Законом України «Про судовий збір» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, що набрав чинності з 15 грудня 2017 року, було внесено зміни.

Положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи, що скаржник, згідно з положеннями статті 8 Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на момент подання апеляційної скарги) не підпадає під категорію осіб, яким суд, враховуючи майновий стан, може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити сплату судового збору, а позов не спрямований на захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, підстави задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору - відсутні.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Таким чином, якщо нормами процесуального законодавства передбачено вчинення стороною до подання апеляційної скарги певних дій, в тому числі щодо сплати судового збору, такі дії мають бути вчинені. Суд позбавлений права прийняти апеляційну скаргу до розгляду, а потім зобов`язувати скаржника усувати виявлені недоліки.

У статті 129 Конституції України та статті 42 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, як органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, так і суб`єктів господарювання та громадян поставлено законом у рівні умови в частині обов`язку сплачувати судовий збір, у зв`язку з чим, вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору, а також зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати, окрім випадків, встановлених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

За таких обставин, оскільки за суб`єктним та предметним критерієм підстави для застосування до клопотання скаржника приписів статті 8 Закону України «Про судовий збір» відсутні, колегія суддів дійшла висновку про відмову скаржнику в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

З врахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Приватного підприємства "Софія-В" відповідно до ст. 260 ГПК України підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1.Відмовити Приватному підприємству "Софія-В" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Херсонської області від 05.11.2020 по справі № 923/632/19.

2.Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Софія-В" на рішення Господарського суду Херсонської області від 05.11.2020 по справі № 923/632/19 - залишити без руху.

3.Встановити Приватному підприємству "Софія-В" строк для усунення недоліків при поданні апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів сплати судового збору у сумі 2 881,50 грн. протягом 10 днів з ня отримання даної ухвали.

4.Роз`яснити Приватному підприємству "Софія-В", що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: В.В. Бєляновський

І.Г. Філінюк