ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2020 р. Справа№ 911/1522/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Коротун О.М.

при секретарі судового засідання : Кубей В.І.

за участю представників сторін:

ввід прокуратури: Ющенко М.А.;

від позивача: не прибув;

від відповідача: Очеретяний О.Г.,

розглянувши апеляційну скаргу Першого заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області

на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.09.2020 року (повний текст складено 30.09.2020)

у справі № 911/1522/20 (суддя: Третьякова О.О.)

за позовом Першого заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діброва"

про розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області на стадії підготовчого провадження знаходиться справа №911/1522/20 за позовом Першого заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діброва" (далі - відповідач) про розірвання охоронно-орендного договору на використання пам`ятки архітектури національного значення "Торгові ряди" №39 від 01.04.2003 року, укладеного між Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діброва".

Позовні вимоги мотивовані грубим порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю "Діброва" істотних умов договору №39 від 01.04.2003 року, що призводить до неналежного використання пам`ятки архітектури національного значення та недоотримання місцевим бюджетом грошових коштів від її використання. Зокрема, прокурор стверджує, що відповідач, як орендар за договором, не сплачує орендну плату, не забезпечує належного санітарного утримання орендованого майна та жодного разу не здійснив погодження з Білоцерківською міською радою передачі в суборенду орендованих приміщень, що є підставою для розірвання охоронно-орендного договору №39 від 01.04.2003 року.

11.09.2020 року відповідачем до суду першої інстанції було подано клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи та зупинення провадження у справі від 10.09.2020 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.09.2020 року, зокрема, призначено у справі №911/1522/20 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення судового експерта поставлено наступні питання: Який технічний стан (ступінь фізичного зносу) об`єкта нерухомого майна, а саме: будівлі, розташованої за адресою: м. Біла Церква, Торгова площа, 3, вказаного в охоронно-орендному договорі на використання пам`ятки архітектури національного значення "Торгові ряди" №39 від 01.03.2003 року?; Який вид ремонтних робіт фактично виконано на об`єкті нерухомого майна, вказаного в охоронно-орендному договорі на використання пам`ятки архітектури національного значення "Торгові ряди" №39 від 01.03.2003 року, починаючи з 01.03.2003 року по день призначення судової експертизи?; Яка фактична вартість виконаних реставраційних робіт на об`єкті нерухомого майна, вказаного в охоронно-орендному договорі на використання пам`ятки архітектури національного значення "Торгові ряди" №39 від 01.03.2003 року, починаючи з 01.03.2003 по день призначення судового експертизи?.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Перший заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 24.09.2020 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі №911/1522/20 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд Київської області, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, зокрема ст.ст. 73-79, 86, 99, 100 Господарського процесуального кодексу України.

Так, скаржник вказав, що у даній справі будь-які питання, які потребують спеціальних знань і зумовлюють необхідність провадження у справі через призначення судової експертизи відсутні, тобто відсутня одна із безумовних підстав для призначення експертизи.

Крім того, за твердженням скаржника, факт несплати відповідачем орендної плати та непогодження з Управлінням комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради передбачені в суборенду нежитлових приміщень пам`ятки архітектури національного значення «Торгові Ряди», підтверджений належними доказами, які не містять суперечностей з іншими матеріалами справи та не вимагають спеціальних знань для їх оцінки.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2020 року справу № 910/1522/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Майданевич А.Г. Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2020 року апеляційну скаргу Першого заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.09.2020 у справі № 911/1522/20 залишено без руху.

Апелянтом протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було усунено недоліки.

Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.09.2020 року у справі № 911/1522/20 своєю ухвалою від 12.11.2020 року.

04.12.2020 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого відповідач просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду без змін.

Крім того, представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема зазначив, що позивач не визнає здійснені роботи на об`єкті оренди як реставраційні, тому призначити будівельно-технічну експертизу вкрай необхідно для повного, всебічного розгляду справи і ухвалення законного рішення.

08.12.2020 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника позивача до суду надійшло клопотання про слухання справи без участі його представника, яке задоволено судом.

Представник апелянта в судовому засіданні 08.12.2020 року підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, а ухвалу господарського суду скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні 08.12.2020 року заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду без змін.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду Київської області від 24.09.2020 року підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Першого заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області - задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За приписами ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява № 61679/00) від 01.06.2006 року зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Відповідно до ст. 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, відтак безпідставне призначення судової експертизи та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Означена правова позиція висловлена, зокрема, в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.01.2018 року у справі №907/425/16 та від 24.01.2018 року у справі №917/50/17.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.09.2020 року відповідачем подано клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи та зупинення провадження у справі від 10.09.2020 (вх. суду №19319/20 від 11.09.2020 року), яке було мотивоване необхідністю отримання належних, допустимих і достовірних доказів, які в свою чергу обґрунтують несплату орендної плати проведенням на об`єкті оренди реставраційних робіт, що є прямою підставою для звільнення відповідача від сплати орендних платежів.

Водночас, оскаржувана ухвала, зокрема була мотивована тим, що «враховуючи виникнення між учасниками справи спору щодо наявності заборгованості за орендними платежами, підстав для звільнення від сплати орендних платежів, викладених в умовах охоронно-орендного договору, суд вважає, що для вирішення спору по суті необхідно дослідити обставини, встановлення яких потребує спеціальних знань, якими суд не володіє».

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1 та 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

На думку колегії суддів, виходячи із предмету позову, обставин справи, наявності у справі доказів, поданих сторонами на підтвердження своїх правових позицій, зокрема щодо невиконанні відповідачем своїх зобов`язань щодо внесення орендної плати, спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, не потрібні, оскільки суд першої інстанції не позбавлений можливості самостійно встановити відповідні обставини щодо виконання сторонами договірних зобов`язань.

Також не наведено судом першої інстанції, та не встановлено під час апеляційного перегляду справи, наявності у матеріалах справи доказів, які є взаємно суперечливими.

При цьому, колегія суддів приймає як належне твердження скаржника, що факт несплати відповідачем орендної плати та непогодження з Управлінням комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради передбачені в суборенду нежитлових приміщень пам`ятки архітектури національного значення «Торгові Ряди», може бути підтверджений належними доказами, які не вимагають спеціальних знань для їх оцінки.

Колегія суддів зауважує, що приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не навів жодних обґрунтованих підстав необхідності призначення будівельно-технічної експертизи у даній справі, а лише обмежився посилання на доцільність призначення експертизи, сукупність усіх умов, про які йдеться у ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, за яких можливо призначити судову експертизу.

В той же час, із змісту оскаржуваної ухвали та матеріалів справи не вбачається, що місцевий господарський суд виконав всі дії передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

З урахуванням вищевикладеного колегією суддів відхиляються заперечення відповідача наведені у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, колегія суддів відзначає, що у випадку повторного призначення експертизи судом першої інстанції, йому слід дотриматися встановленої законодавством процедури її призначення та належним чином мотивувати призначення експертизи у справі.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Виходячи з вищенаведеного судова колегія вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для призначення у справі будівельно-технічної експертизи є необґрунтованим, отже, ухвала Господарського суду Київської області від 24.09.2020 у справі №911/1522/20 про призначення судової будівельно-технічної експертизи підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням норм процесуального права, відмову в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Діброва" про призначення будівельно-технічної експертизи, а справа передачі на розгляд Господарському суду Київської області.

Судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) слід розподілити суду першої інстанції за результатами розгляду справи по суті в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.09.2020 року у справі № 911/1522/20 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 24.09.2020 року про призначення будівельно-технічної експертизи у справі №911/1522/20 скасувати.

У клопотанні Товариства з обмеженою відповідальністю "Діброва" про призначення будівельно-технічної експертизи відмовити.

3. Матеріали справи №911/1522/20 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Коротун

Дата складення повного тексту 15.12.2020 року.